РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015Справа №910/27238/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Діамед"
доКомунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва
проспонукання укласти додаткову угоду
Представники:
від позивача: Жук О.Б. - представник за довіреністю
від відповідача: Кузора А.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" з вимогами до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва про спонукання до укладення додаткової угоди до договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в відповідач порушення норм чинного законодавства ухиляється від підписання додаткової угоди щодо продовження строку дії договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 порушено провадження у справі № 910/27238/15, розгляд справи призначений на 09.11.2015.

09.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду та клопотання про доручення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 09.11.2015 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, а також підтримав подане через відділ діловодства суду клопотання про залишення позову без розгляду. Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд залишає його без розгляду, оскільки процесуальним законодавством не встановлено права або обов'язку суду залишати позов без розгляду за клопотанням сторони по справі, а підстав для вирішення вказаного питання по суті судом на час розгляду справи не встановлено.

У судовому засіданні 09.11.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.04.2006 між Поліклінікою № 1 Дніпровського району м. Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед" укладено договір оренди приміщення загальною площею 53,00 кв.м. під аптечний пункт за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26, відповідно до умов якого орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 16.03.2006 № 214/3305 передав, а орендар прийняв в орендне користування нежиле приміщення (будинок) і майно для використання під аптечний пункт по вул. Запорожця, 26 у м. Києві, загальною площею 53,00 кв.м. протягом трьох днів з моменту підписання даного договору.

Пунктом 10 договору сторони визначили, що даний договір вступає в силу після реєстрації його в Головному управлінні охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації, та підписання сторонами тексту договору. Термін дії договору встановлюється сторонами до 05.04.2007. Після закінчення терміну дії договору оренди майна, орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Рішенням Київської міської ради № 733/6969 від 01.12.2011 реорганізовано поліклініку № 1 Дніпровського району м. Києва шляхом перетворення її в комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва".

Пунктом 3.5 вказаного Рішення закріплено на праві оперативного управління за комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва" майно реорганізованої поліклініки № 1 Дніпровського району м. Києва.

Згідно акту прийому передачі основних засобів від 09.04.2012 квітня 2012 року Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва прийнято в оперативне управління майно реорганізованої поліклініки № 1 Дніпровського району м. Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2014 у справі № 910/17902/13, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2014, визнано укладеною додаткову угоду від № 13.06.2012 до договору оренди майна № 1894/8 від 06.04.2006 щодо терміну дії договору, який встановлюється до 12.06.2015.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з вимогами статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічна норма міститься і в частині 2 статті 291 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Волевиявлення орендодавця щодо припинення договірних відносин і повернення об'єкту оренди підтверджується листами від 01.04.2015 N 341/01-19 та від 18.05.2015 № 506/01-16 та які були отримані орендарем, тобто, відповідач, ще до закінчення дії договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006 надіслав позивачу листи про відсутність наміру продовжувати договір оренди та необхідність передати приміщення після закінчення дії договору і лист від 09.06.2015 № 588/01-1 з вимогою повернути об'єкт оренди.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.06.2015 № 5809/26/2/103 з вимогою повернути об'єкт оренди за договором оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006.

Також, суд звертає увагу позивача чинне законодавство не ставить настання наслідків відмови орендодавця у продовженні договору оренди в залежність від дати отримання орендарем такої відмови, натомість, встановлює обов'язок орендодавця вчинити дії по такому повідомленню, що і було зроблено відповідачем. Таким чином, спірний договір оренди припинив свою дію 12.06.2015 у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк договору оренди закінчився 12.06.2015, а відповідачем в установлений законом строк було повідомлено позивача про відсутність наміру продовжувати договір оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006, вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 13.11.2015

Суддя Н.Б. Плотницька