ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" листопада 2015 р.Справа № 924/393/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрсерб м.Хмельницький

до "ARES" Д.О.О. Лакташі, м. Лакташі, Боснія і Герцеговина

про стягнення 750 євро заборгованості за договором №11/2014 від 05.11.2014 р.

Представники сторін:

Від позивача - ОСОБА_1- за дов. від 30.03.15.

Від відповідача не приймав участі

Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні просять стягнути з відповідача 750 євро заборгованості за договором №11/2014 від 05.11.2014 р. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно укладеного договору купівлі -продажу № 11/2014 від 05.11.15 сторони дійшли згоди здійснити поставку квасолі, 60 мішків в кількості 1500 кг, ціною за 1 тону 500 євро, вього 750 євро. Позивачем 05.11.14 виставлено рахунок - фактуру № 1, який не оплачено станом на момент звернення з позовом. 10.11.14 позивач відправив товар за договором відповідачу, що підтверджується копією вантажної митної декларації серії А № 073252 та митною декларацією форми МД-2 від 10.11.14 року. Проте, відповідач не сплатив кошти за отриманий товар, чим допустив порушення зобов'язання. При цьому посилаються на положення Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (ст.ст.38, 76), ст. 4 Закону України Про міжнародне приватне право, а також ст.ст. 218, 256, 344 ГК України, ст. 192 ЦК України.

Представник позивача просить врахувати ст. 76 Закону України „Про міжнародне приватне право, Закон України „Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Конвенцію про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. Тому позивач зазначає, що ніяких перешкод у розгляді даної справи господарським судом Хмельницької області не існує.

Позивачем надано суду переклад боснійською мовою наступних документів: копія позовної заяви, копія договору купівлі-продажу №11/2014р. від 5.11.2014р, копія специфікації № 1 від 5.11.2014р., копія рахунку-фактури від 5.11.2014р., копія міжнародної товарно-транспортної накладної серії А № 073252 від 10.11.2014р., копія митної декларації форми МД-2 від 10.11.2014р., копія виписки про державну реєстрацію ТОВ „Укрсерб.

Ухвалою суд від 19.03.2015р. порушено провадження у справі. Ухвалою суду від 21.04.2015р. призначено дати судового засідання на 27.10.15 та 24.11.2015р., зупинено порвадженян у справі до 27.10.2015р., оформлено Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. Останні з матеріалами справи для вручення надіслані Міністерству юстиції Боснії і Герцеговини.

Однак, докази про вручення документів відсутні станом на 27.10.15 та 24.11.2015р.

Відповідно до ст.125 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регламентовано Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11. 1965р., підписаною в м. Гаага (далі - Конвенція), згода на обов'язковість застосування положень якої надана Україною згідно Закону України „Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 19.10.2000р. №2052-14. Крім того, учасником конвенції з 7.06.2001р. є Боснія і Герцеговина. Відтак, до правовідносин щодо вручення судових документів відповідачу необхідно застосовувати положення зазначеної Конвенції.

Так, ст.3 Конвенції передбачено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

Відповідно до положень інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/315 від 29.05.2009р. „Про деякі питання, повязані із застосуванням Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах встановлено, що доручення щодо вручення документів за кордоном надсилається безпосередньо до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою згідно зі ст. 2 Конвенції.

Інформацію стосовно держав, які є учасниками Конвенції, Центральних органів, визначених згідно зі статтею 2 Конвенції, адреси цих органів вміщено на веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права (The World Organization for Cross-border Co-operation in Civil and Commercial Matters) http://www.hcch.net.

Згідно відомостей, що містяться на вказаному веб-сайті, Центральним органом Боснії і Герцеговини є Міністерство юстиції Боснії і Герцеговини (Ministry of Foreign Affairs of Bosnia and Herzegovina, Musala St. 2, 71 000 SARAJEVO).

Процедура вручення судових документів за кордоном регулюється ст.ст. 2-16 Конвенції. Водночас, Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008р. №1092/5/54 (далі-Інструкція) визначений порядок опрацювання доручень про вручення документів.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом:

а) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або

b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави.

З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ має завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Згідно із ч.2 ст.15 Конвенції передбачено, що кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією;

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців;

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно, мінімальний строк для вручення судових документів складає шість місяців.

Відповідне доручення про вручення документів за кордоном складається судом у формі Прохання згідно з додатком до Інструкції, заповненню з урахуванням приписів пунктів 6.2.1 і 6.2.2 Інструкції підлягають дві частини формуляра: „Прохання і „Короткий виклад документа.

При цьому, відповідно до ст. 7 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах формуляр обов'язково складається французькою чи англійською мовою чи мовою запитуваної держави, а в разі заповнення українською мовою - обов'язково супроводжується перекладом на одну із зазначених мов (пункт 6.3 Інструкції).

Згідно пунктів 6.5 і 6.6 Інструкції заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках. У разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до частини першої ст. 5 Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

Витрати, пов'язані з перекладом відповідних документів, а також з оплатою за вручення їх за кордоном згідно з Конвенцією, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона. Після закінчення розгляду справи такі витрати розподіляються господарським судом на загальних підставах, визначених ст.49 ГПК України. Аналогічна правова позиція у п.8 роз'яснення Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій від 31.05.2002р. №04-5/608.

Оскільки, позивачем ініційоване звернення до суду із даним позовом, суд вважає за доцільне покласти на нього оплату вартості витрат, пов'язаних із перекладом відповідних документів та врученням їх за кордоном з подальшим розподілом судових витрат відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

За таких обставин, для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача здійснити переклад даної ухвали та Доручення про вручення документів за кордоном, а саме „Прохання та „Короткий виклад документа (додаток 10 до Інструкції) з урахуванням вимог Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, для подальшого їх направлення судом Центральному органу Боснії і Герцеговини з метою вручення відповідачу. Для цього, господарським судом позивачу буде надано два примірники даної ухвали (належним чином завірених відповідно до вимог законодавства), а також два примірники Прохання про вручення документів за кордоном, оскільки вказані документи відповідно до вимог Інструкції направляються до Центрального органу у двох примірниках із перекладом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі, зокрема, звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Керуючись ст.ст. 79, 86, 125, 126 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11. 1965р., суд

УХВАЛИВ:

1. Судове засідання у справі №924/393/15 призначити на „ 30 травня 2016 року на 10 год. 00 хв. у приміщенні Господарського суду Хмельницької області за адресою: 29000, м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, кабінет №326.

2. Оформити Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року.

3. Зобов'язати позивача до „24 грудня 2015 року надати суду в двох примірниках: нотаріально посвідчений переклад Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та Короткого викладу документа, що підлягає врученню.

4. Після надходження від позивача зазначених в ухвалі документів звернутися до компетентного органу Боснії І Герцеговини Міністерство юстиції Боснії і Герцеговини (Ministry of Foreign Affairs of Bosnia and Herzegovina, Musala St. 2, 71 000 SARAJEVO) із судовими дорученнями про надання правової допомоги щодо вручення копії цієї ухвали та позовної заяви із додатками відповідачу.

5. Зупинити провадження у справі на період вручення документів відповідачу, але не пізніше „ 30 тарвня 2016 року.

6. Відповідачу ("ARES" Д.О.О. Лакташі, м. Лакташі, Боснія і Герцеговина) надати суду в судове засідання, яке відбудеться „ 30 травня 2016 року документи, що підтверджують правосубєктність відповідача за законодавством Боснії і Герцеговини (станом на час розгляду справи у суді), письмовий відзив на позов із документальним обґрунтуванням своїх доводів.

Позивачу надати суду у судове засідання докази передачі і вручення продукції відповідачу та отримання її відповідачем, документи, що підтверджують правосубєктність відповідача за законодавством Боснії і Герцоговини (станом на час розгляду справи у суді).

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2-3- позивачу (29000, АДРЕСА_1) оригінали ухвали з Проханням у 2-х прим.