ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" листопада 2015 р.Справа № 7132/5-35

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі Каюкову Ю.В.

розглянувши заяву боржника - Державного підприємства Дублянський спиртовий завод про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по справі

за позовом Дніпропетровського державного експериментального виноробного заводу, м. Дніпропетровськ 3-я особа на стороні позивача ДПІ в Індустріальному р-ні м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ
до Дублянський спиртзавод, с. Дублянка 3-я особа на стороні відповідача ОСОБА_1 міжрайонна ДПІ в Харківській області
про стягнення коштів у розмірі 102384,98 грн.
за участю представників:

заявника (боржника) - ОСОБА_2, за дов. № 333 від 25.08.2015 року

стягувача - не з'явився

третьої особи № 1 (ДПІ в Індустріальному р-ні м. Дніпропетровська) - не з'явився

третьої особи № 2 ( ОСОБА_1 міжрайонна ДПІ в Харківській області) - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області по справі № 7132/5-35 за позовом Дніпропетровського державного експериментального виробничого заводу, третя особа на стороні позивача ДПІ в Індустріальному р-ні м. Дніпропетровська, до Дублянського спиртзаводу, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 міжрайонна ДПІ в Харківській області про стягнення коштів у розмірі 102 384,98 грн. позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Дублянського спиртзаводу, с. Дубляни Краснокутського р-ну Харківської обл. (р/р 785 в КБ "Базіс" м. Харкова МФО 351760, код 00375289) на користь Дніпропетровського державного експериментального виробничого заводу, м. Дніпропетровськ вул. Кислородна, 47 (р/р 0100 ДОД АППБ "Аваль" МФО 305653, код 00412174) - 102 384,97 грн. заборгованості, 1 023,84 грн. держмита та 118 грн. судових витрат.

05 серпня 2002 року на примусове виконання даного рішення, видано судовий наказ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 серпня 2013 року залишено без розгляду заяву про визнання наказу господарського суду Харківської області від 05 серпня 2002 року по справі № 7132/5-35 таким, що не підлягає виконанню.

24 вересня 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області задоволено частково заяву Державного підприємства Дублянський спиртовий завод та розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 19 липня 2015 року у справі № 7132/5-35 строком на шість місяців.

09 листопада 2015 року до господарського суду Харківської області надійшла заява Державного підприємства Дублянський спиртовий завод (вх. № 44920 від 09 листопада 2015 року) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 листопада 2015 року прийнято до розгляду заяву Державного підприємства Дублянський спиртовий завод про визнання наказу суду у справі № 7132/5-35 таким, що не підлягає виконанню, розгляд призначено на 23 листопада 2015 року о 10:10 год.

В призначене судове засідання 23 листопада 2015 року зявився представник заявника (боржника), який наполягав на задоволення заяви з підстав, зазначених в заяві та просив суд долучити до матеріалів справи пакет документі, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 46849 від 23 листопада 2015 року.

Стягувач свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду у даній справі не виконав.

Згідно ч. 3 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши заяву боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області по справі № 7132/5-35 за позовом Дніпропетровського державного експериментального виробничого заводу, третя особа на стороні позивача ДПІ в Індустріальному р-ні м. Дніпропетровська, до Дублянського спиртзаводу, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 міжрайонна ДПІ в Харківській області про стягнення коштів у розмірі 102 384,98 грн. позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Дублянського спиртзаводу, с. Дубляни Краснокутського р-ну Харківської обл. (р/р 785 в КБ "Базіс" м. Харкова МФО 351760, код 00375289) на користь Дніпропетровського державного експериментального виробничого заводу, м. Дніпропетровськ вул. Кислородна, 47 (р/р 0100 ДОД АППБ "Аваль" МФО 305653, код 00412174) - 102 384,97 грн. заборгованості, 1 023,84 грн. держмита та 118 грн. судових витрат.

05 серпня 2002 року на примусове виконання даного рішення, видано судовий наказ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 серпня 2013 року залишено без розгляду заяву про визнання наказу господарського суду Харківської області від 05 серпня 2002 року по справі № 7132/5-35 таким, що не підлягає виконанню.

24 вересня 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області задоволено частково заяву Державного підприємства Дублянський спиртовий завод та розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 19 липня 2015 року у справі № 7132/5-35 строком на шість місяців.

09 листопада 2015 року до господарського суду Харківської області надійшла заява Державного підприємства Дублянський спиртовий завод (вх. № 44920 від 09 листопада 2015 року) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Заяву Державного підприємства Дублянський спиртовий завод вмотивовано тим, що з ухвали господарського суду Харківської області від 25 грудня 2012 року по справі №5023/2934/12 вбачається, що Дніпрпопетровський державний експериментальний виноробний завод протягом встановленого тридцятиденного строку з письмовою заявою з вимогою до боржника не зверталось та його вимоги не були включено до реєстру вимог кредиторів Державного підприємства Дублянський спиртовий завод, а тому вимоги кредитора відносно стягнення з Державного підприємства Дублянський спиртовий завод 103 526,80 грн. по справі № 7132/5-35 у відповідності до положень ч. 2 ст. 14 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом вважаються погашеними, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Згідно з ст. 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції від 22.03.2012 р. (редакція, що діяла на момент порушення справи про банкрутство) конкурсні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Як свідчать матеріали справи, грошові вимоги Дніпропетровського державного експериментального виноробного заводу до Державного підприємства Дублянський спиртовий завод підтверджені рішенням господарського суду Харківської області від 19.07.2002 р. 2 справі № 7132/5-35, тобто до порушення справи про банкрутство Державного підприємства Дублянський спиртовий завод, а отже грошові вимоги Дніпропетровського державного експериментального виноробного заводу відповідно до ст. 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції від 22.03.2012 р. (редакція, що діяла на момент порушення справи про банкрутство) є конкурсними.

Відповідно до ст. 14 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції від 22.03.2012 р. (редакція, що діяла на момент порушення справи про банкрутство) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Одночасно, пунктом 45 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про банкротство № 15 від 18.12.2009 р. визначено, що на підставі частини п'ятнадцятої ст. 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом всі кредитори, незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника за правилами ст. 14 цього Закону після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі. Згідно з абзацом першим частини першої ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Відповідно до частини другої цієї ж статті Закону, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або незаявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Отже, Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом пов'язує з пропуском конкурсними кредиторами строку, встановленого для подання ними заяв, припинення їх права вимоги до боржника.

Так, ухвалою від 25 грудня 2012 року по справі №5023/2934/12 господарським судом Харківської області встановлено, що після публікації оголошення в газеті Урядовий курєр №151 від 16.10.2012 р. про порушення господарським судом Харківської області справи про банкрутство ДП Дублянський спиртовий завод до господарського суду та розпорядника надійшло 5 заяв від кредиторів.

Вищезазначеною ухвалою було затверджено реєстр грошових вимог конкурсних кредиторів, серед яких відсутня грошова вимога Дніпропетровського державного експериментального виноробного заводу.

Також, ухвалою господарського суду Харківської області від 25 грудня 2012 р. по справі №5023/2934/12 було визнано вимоги конкурсних кредиторів, що не були заявлені у місячний строк з моменту публікації оголошення, які рахуються за даними бухгалтерського обліку боржника, в сумі 5 746 919,00 грн. погашеними.

Таким чином, з дня публікації оголошення про порушення господарським судом Харківської області справи про банкрутство в газеті Урядовий курєр № 151 від 16.10.2012 р. Дніпропетровський державний експериментальний виноробний завод повинен був протягом тридцяти днів подати до господарського суду письмову заяву з вимогою до боржника, а також документи, що її підтверджують.

Стягувач таких дій не здійснив і до банкрута, як конкурсний кредитор, не звернувся, докази, якими б ці обставини спростовувалися, в матеріалах справи відсутні та не надані до суду Дніпропетровським державним експериментальним виноробним заводом під час розгляду даної заяви, а відтак його вимоги, підтверджені рішенням господарського суду Харківської області від 19.07.2002 р. у справі № 7132/5-35 є погашеними на підставі ч. 2 ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Таким чином, право вимоги Дніпропетровського державного експериментального виноробного заводу до Державного підприємства Дублянський спиртовий завод за спірними правовідносинами є припиненим.

Наявність судового рішення та наказу про його виконання не звільняло Дніпропетровський державний експериментально виноробний завод від обов'язку звернення до суду з заявою про визнання його грошових вимог до боржника.

Згідно зі ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управленої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В даному випадку Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлює додаткові підстави для закінчення виконавчого провадження, зокрема, в зв'язку з припиненням грошових зобов'язань в силу закону відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у зв'язку з чим ст. 117 Господарського процесуального кодексу України підлягає застосуванню з урахуванням особливостей цього Закону.

Викладене в повній мірі підтверджується позицією Президії Вищого господарського суду України, викладеною у п. 8.12 Рекомендацій від 04.06.2004 р. № 04-51193 Про деякі питання практики застосування Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом: погашення вимог кредиторів щодо цивільно-правових зобов'язань, що відбувається внаслідок застосування частини 2 статті 14 Закону, слід вважати припинення цих зобов'язань відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Частина 4 цієї статті містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, зокрема, якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин.

До таких підстав слід відносити погашення грошових вимог відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Також, у пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 06.08.2008 р. № 01-8/471 Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України), зазначено: У розгляді заяви про визнання наказу господарського суду та ким, що не підлягає виконанню, судом було встановлено, що: господарським судом порушено провадження у справі про банкрутство заявника й відтак стягувач за виданим наказом в силу частини першої статті 14 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі - Закон) набув статусу конкурсного кредитора; у встановлений Законом строк зазначений стягувач не звернувся до суду із за явою про визнання його грошових вимог у справі про банкрутство заявника. Тому на підставі частини другої статті 14 Закону заборгованість заявника (боржника за наказом господарського суду) є погашеною.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки начальника ВДВС Краснокутського РУЮ Харківської області від 22 вересня 2015 року вих. № 08-5428, станом на 22 вересня 2015 року ДП "Дублянський спиртовий завод" сплатило 29 783,02 грн. на виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 7132/5-35, несплаченими лишаються 73 743,79 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що наказ господарського суду Харківської області від 05 серпня 2002 року, який видано на виконання рішення господарського суду Харківської області у справі № 7132/5-35 від 19 липня 2002 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги Дніпропетровського державного експериментального виноробного заводу, підтверджені вказаним рішенням господарського суду Харківської області та цим наказом, є погашеними відповідно до довідки начальника ВДВС Краснокутського РУЮ Харківської області від 22 вересня 2015 року вих. № 08-5428 у розмірі 29 783,02 грн. та на підставі ч. 4 ст. 117 ГПК України та ч. 2 ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у розмірі 73 743,79 грн., а заява (вх. № 44920 від 09 листопада 2015 року) Державного підприємства Дублянський спиртовий завод про визнання наказу господарського суду Харківської області у справі № 17132/5-35 від 05 серпня 2002 року таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 14/390 та від 15 лютого 2012 р. у справі № 28/55/10.

Керуючись статтями 86, 117, Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву боржника, Державного підприємства "Дублянський спиртовий завод", с. Дублянка (вх. № 44920 від 09 листопада 2015 року) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати наказ господарського суду Харківської області від 05 серпня 2002 року по справі № 7132/5-35 таким, що не підлягає виконанню.

Суддя ОСОБА_3