ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.15р. Справа № 904/8322/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", м. Дніпропетровськ

третя особа на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали"

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 432 від 06.03.2013 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК", м. Київ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", м. Дніпропетровськ, третя особа на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Кольорові метали" про стягнення з відповідача:

- заборгованості за Кредитним договором № 10-0604/121к-07 від 11.04.2007р. в розмірі 7 458 679,32 доларів США 32 центи та 190 800,00 грн. Загальна заборгованість. становить 164 197 193,45 грн.

- Кредитним договором № 79/07В від 13.12.2007р. в розмірі 5 956 920,74 доларів США 74 центи та 152 300,44 грн. Загальна заборгованість становить 131 137 028,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до договору поруки № 121-П-2 від 25.05.2009 року поручився перед позивачем за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" зобов'язань, що виникли на підставі кредитних договорів № 10-0604/121к-07 від 11.04.2007 року та №79/07В від 13.12.2007 року або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" зобов'язання за кредитними договорами №10-0604/121к-07 від 11.04.2007 року та №79/07В від 13.12.2007 року в частині повного та своєчасного повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його користування були порушені, внаслідок чого утворилась відповідна заборгованість. Крім того, на підставі пункту 7.1. кредитного договору позивач нарахував та просить стягнути пеню за несвоєчасне повернення кредиту та пеню за несвоєчасну сплату процентів, а також на підставі пункту 7.2.2 - штраф. Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за прострочення сплати процентів та 3% річних за прострочення повернення кредиту.

Крім того, позивач разом з позовною заявою подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, які будуть виявлені в ході виконавчого провадження при виконання ухвали про забезпечення позову, що належить відповідачу на користь позивача в межах ціни позову.

Вказана заява позивача мотивована тим, що існує очевидна небезпека невиконання рішення у цій справі, у зв'язку з погіршенням фінансового стану відповідача та наявністю можливості відчуження ним своїх активів, що свідчить про ймовірне порушення майнових інтересів позивача.

22.10.2015 року відповідачем подано заяву про призначення економічної експертизи.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 10.11.2015року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (далі - Позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кольорові Метали» (далі - Відповідач, Боржник, Позичальник) було укладено Кредитний договір №10-0604/121 к-07.

29.10.2014р. Договором № 26 про внесення змін до Кредитного договору № №10-0604/121 к-07 останній викладено в новій редакції (далі - Кредитний договір 1)

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору (в редакції від 29.10.2014року) Банк на умовах договору, зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 5870447,75доларів США, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредит не пізніше 28 серпня 2015 року, а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобов'язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором.

13.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кольорові Метали» було укладено Кредитний договір №79/07В, який було викладено в новій редакції Договором № 25 про внесення змін до Кредитного договору №79/07В, укладеного між Банком та Позичальником 29.10.2014р. (далі - Кредитний договір 2).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору (в редакції від 29.10.2014) предметом Кредитного договору є надання Банком Позичальнику грошових коштів (кредиту) у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 4 687 499,99 доларів США. Кінцевий термін повернення заборгованості за Кредитом не пізніше 28.08.2015р.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Договору-1 надання кредиту здійснюється окремими траншами в безготівковій формі на підставі письмової заявки позичальника про надання кредиту (траншу) за формою додатку 1 до Договору в межах невикористаного ліміту кредитування, шляхом перерахування кредиту (траншу) на поточний рахунок позичальника та в розмірі, зазначеному в заявці, за умови виконання позичальником своїх зобов'язань належним чином та додержання всіх умов надання кредиту (траншу), визначених Договором. Датою надання кредиту (траншу) є дата перерахування грошових коштів з рахунку, обліку/сплати кредиту, зазначеного в п.10.1 Договору, на поточний рахунок позичальника, зазначений в заявці.

Згідно ч. 1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами п.п.3.1.1, 3.1.2 Договору (в редакції від 29.10.2014р) плата за користування кредитом визначається у вигляді проценті, розмір яких є фіксованим та становить 11% річних. Нарахування плати за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню його повного повернення із розрахунку факт/360. Плата за користування кредитом нараховується банком 24 числа кожного місяця, в останній день кожного місяця та в термін, зазначений в п.1.1 Договору або у разі розірвання Договору в день повернення кредиту в повному обсязі. Сплата плати за користування кредитом здійснюється позичальником в валюті кредиту на рахунок обліку/сплати плати за користування кредитом, зазначений в п.10.1 Договору, в такому порядку:

3.1.3.1. Плата за користування кредитом нарахована за період з 25 березня 2014 року по 24 листопада 2014 року (включно) та несплачена позичальником, сплачується не пізніше 28 серпня 2015 року.

3.1.3.2. Плата за користування кредитом, нарахована за період з 25 числа попереднього місяця по 24 число поточного місяця (включно), починаючи з 25 листопада 2014 року, сплачується щомісяця з 25 числа кожного місяця, але не пізніше останнього банківського дня того ж місяця (включно).

3.1.3.3. Незважаючи на положення попереднього підпункту Договору, в термін, зазначений в п.1.1 Договору, або у разі розірвання договору в день повернення кредиту в повному обсязі, позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованої плати за користування кредитом. При несплаті плати за користування кредитом у визначені у цьому пункті договору строки, з наступного банківського дня вона вважається простроченою.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд зазначає, що позивачем на виконання умов Договору було надано третій особі грошові кошти (кредит), що підтверджується наявними в матеріалах справи заявками на надання траншу, меморіальними ордерами та банківськими виписками, проте третя особа своїх зобовязань за Договором не виконала, що спричинило виникнення заборгованості зі сплати кредиту та процентів перед позивачем.

З наданого позивачем розрахунку вбачається наступне:

- строкова заборгованість по кредиту по договору № 10-0604/121к-07 від 11.04.2007р. станом на 03.09.2015 року становить 5 870,447,75 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015 р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 129 083 303,10 грн.);

- строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та 25.07.2015 року по 02.09.2015 року (включно), становить 804 828,25 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015 р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 17 697 097,97 грн.);

- прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року становить

97 677,73 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ

станом на 03.09.2015 р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 2 147 802,79 грн.).

- строкова заборгованість по кредиту по договору № 79/07В від 13.12.2007р. станом на 03.09.2015 року становить 4 687 499,99 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 103 071 862,28 грн.);

- строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та 25.07.2015 року по 02.09.2015 року (включно), становить 643 880,20 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 14 158 065,37 грн.);

- прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015 року становить

77 994,79 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ

станом на 03.09.2015р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 1 715 001,23 грн.).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодекс України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до п.7.1 Договорів 1,2 (в редакції від 29.10.2014р.) у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобов'язань (крім договірних санкцій, пені та штрафів), банк має право застосувати до позичальника пеню, а позичальник зобов'язаний сплатити її банку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла в період, за який сплачується пеня) від суми несвоєчасно виконаного боргового зобов'язання, за кожний календарний день прострочення виконання, включаючи день такого погашення, з розрахунку факт/360.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.2.2 Договору 1 банк має право застосувати до позичальника, а позичальник зобовязаний сплатити банку, зокрема, штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, визначених п.4.3.9, п.4.3.10, п.4.2.11.1, п.4.3.11.2 Договору, у розмірі 190800,00грн. за кожний факт порушення зазначеного зобовязання.

Відповідно до п.7.2.2 Договору 2 банк має право застосувати до позичальника, а позичальник зобовязаний сплатити банку, зокрема, штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, визначених п.4.3.9, п.4.3.10, п.4.2.11.1, п.4.3.11.2 Договору, у розмірі 152300,00грн. за кожний факт порушення зазначеного зобовязання.

Так, позивачем здійснено розрахунок 3% річних, пені, та штрафу за договором 1, з якого вбачається наступне:

- пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по

03.09.2015 року (включно), становить 7 317,32 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015 р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 160 898,09 грн.);

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015 по

26.06.2015 року (включно), становить 645 749,25 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015 р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 14 199 163,29 грн.);

- 3% (три проценти) річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 по 26.06.2015року (включно) становить - 32 287,46 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015 р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 709 958,11 грн.);

- 3% (три проценти) річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) становлять 371,56 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015 р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 8170,11грн.);

- штрафи, передбачені Кредитним договором станом на 03.09.2015 року (включно) становлять 190 800,00 грн.

Та за договором №2:

- пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по

03.09.2015 року (включно), становить 5 842,82 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 128 475,81 грн.);

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015 по

26.06.2015 року (включно), становить 515 625,00 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить11 337 904,88 грн.);

- 3% (три проценти) річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) становить - 25 781,25 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р. 1 долар США = 21,988664 грн. становить 566 895,24 грн.);

- 3% (три проценти) річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) становлять 296,69 доларів США (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 03.09.2015 року 1 долар США =21,988664 становить 6523,82 грн.);

- штрафи, передбачені Кредитним договором станом на 03.09.2015 року (включно) становлять 152 300,00грн.

Враховуючи встановлений судом факт несвоєчасного повернення отриманого кредиту, порушення строків сплати процентів за користування кредитом, умови пункту 7.2. кредитного договору та положення наведених правових норм, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів та 3% річних за визначені позивачем періоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вищезазначених позивачем до стягнення сум штрафів господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, позивачем не надано належних доказів наявності порушення позичальником будь-якого з зобовязань, визначених п.4.3.9, п.4.3.10, п.4.2.11.1, п.4.3.11.2 Договору, а відтак в частині позовних вимог щодо стягнення штрафу слід відмовити.

Між тим, зобов'язання за спірними договорами забезпечено договором поруки №121-П-2 від 25.05.2009р. (в новій редакції від 29.10.2014 року) (далі Договір поруки), укладеним між позивачем та поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси" (відповідач), відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником (третьою особою) зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Положеннями частини 1 статті 553 ЦК України визначено, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України).

Згідно з Договору поруки, сторони визначили, що у випадку порушення Позичальником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договорами, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом. Комісій, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань Позичальником.

Відповідно до п. 4.1. Договору поруки, при простроченні виконання Поручителем зобов'язань, що визначені в п. 1.2 цього Договору, Поручитель зобов'язаний виплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочення за кожен день прострочення.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми по кредиту, відсоткам, штрафу та пені, обставин наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Крім того, як зазначено вище. позивач разом з позовною заявою подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову від 15.09.2015р., в якій просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Проско Ресурси», які знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, які будуть виявлені в ході виконавчого провадження при виконанні ухвали про забезпечення позову, в межах ціни позову.

Вказана заява позивача мотивована тим, що існує очевидна небезпека невиконання рішення у цій справі, у зв'язку з погіршенням фінансового стану відповідача та наявністю можливості відчуження ним своїх активів, що свідчить про ймовірне порушення майнових інтересів позивача.

Так, відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Як зазначено у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати її. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано жодних доказів того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява позивача ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджена жодним належним доказом.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Щодо клопотання відповідача про призначення експертизи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»: Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та призначення експертизи по справі, оскільки відповіді на запропоновані питання для проведення експертизи не потребують спеціальних знань.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про забезпечення позову.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси» (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, будинок 21а; ідентифікаційний код 35202094) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (Ідентифікаційний код 14359319, 01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вулиця Пушкінська, буд.8/26) заборгованість Кредитним договором № 10-0604/121к-07 від 11.04.2007р., а саме:

- строкову заборгованість по кредиту 5 870 447,75 доларів США, що становить 129 083 303,10 грн.;

- строкову заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та 25.07.2015 року по 02.09.2015 року (включно) 804 828,25 доларів США, що становить 17 697 097,97 грн.;

- прострочену заборгованість по сплаті процентів 97 677,73 доларів США, що становить 2 147 802,79 грн.;

- пеню за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по

03.09.2015 року (включно) 7 317,32 доларів США, що становить 160 898,09 грн.;

- пеню за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015 по

26.06.2015 року (включно) 645 749,25 доларів США, що становить 14 199 163,29 грн.;

- 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) 32 287,46 доларів США, що становить 709 958,11 грн.;

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) 371,56 доларів США, що становить 8170,11грн.;

та за Кредитним договором № 79/07В від 13.12.2007р., а саме:

- строкову заборгованість по кредиту 4 687 499,99 доларів США, що становить 103 071 862,28 грн.;

- строкову заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та 25.07.2015 року по 02.09.2015 року (включно) 643 880,20 доларів США, що становить 14 158 065,37 грн.;

- прострочену заборгованість по сплаті процентів 77 994,79 доларів США, що становить 1 715 001,23 грн.;

- пеню за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по

03.09.2015 року (включно) 5 842,82 доларів США, що становить 128 475,81 грн.;

- пеню за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015 по

26.06.2015 року (включно) 515 625,00 доларів США, що становить 11 337 904,88 грн.;

- 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) 25 781,25 доларів США, що становить 566 895,24 грн.;

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) 296,69 доларів США , що становить 6523,82 грн. та судовий збір в розмірі 182487,75 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складно 16.11.15року.

Суддя ОСОБА_2