ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 Справа № 904/8635/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Фьокліній Д.І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 8 від 06.01.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 25.12.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 по справі № 904/8635/14 (суддя Петрова В.І.)

за позовом: Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Обласного комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська консерваторія ім. М. Глінки», м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2015 року рішенням господарського суду Дніпропетровської області по даній справі позивачу у позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване необґрунтованістю вимог позивача, оскільки ним не доведено факту споживання теплової енергії у звязку з виходом з ладу комерційного приладу обліку (лічильника тепла) у спірний період (з 17.02.2014 по 07.04.2014), а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Не погодившись з рішенням господарського суду позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на незаконність оскаржуваного рішення, оскільки висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що представники сторін, які складали акти від 18.02.2014, 03.03.2014 та 02.04.2014 визначали стан приладу обліку, а не сам факт надання послуги з опалення. Апелянт переконаний, що у даному випадку зазначення в актах слів «опалення відключене» не має вирішального значення для вирішення спору.

Також, апелянт зазначає, що 02.04.2014 у звязку із сумнівами у справності приладу обліку, представниками КП «Теплоенерго» за участю заступника директора ЧПТФ «Дутан» та представника консерваторії ОСОБА_3 складено ОСОБА_4 про несправність водоміру в приладі обліку. В ОСОБА_4 зазначено показання водоміра такі ж як у лютому та березні 2014, а також знято архівні дані, для виявлення дати, з якої прилад обліку вийшов з ладу.

Апелянт вказує, що після роздрукування архівних даних (температурних показників теплоносія), знятих з приладу обліку, виявлено, що з 17 лютого до закінчення опалювального сезону подача тепла до будівлі консерваторії не припинялася.

Крім того, апелянт вважає, що судом проігноровано подані позивачем докази - копію Звіту про добові параметри теплопостачання до приміщення консерваторії, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Не погоджуючись з вимогами апеляційної скарги, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з відповідним відзивом на апеляційну скаргу, згідно якого просив колегію суддів в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.10.2015, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 19.11.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення зміні або скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено рішенням суду першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 07.02.2014 між Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради (далі - позивач, або теплопостачальне підприємство) та Обласним комунальним вищим навчальним закладом «Дніпропетровська консерваторія ім. М. Глінки» (далі - відповідач, або споживач) укладено договір № 214 про постачання теплової енергії для подальшого створення послуги з постачання водяної пари, гарячої води для задоволення потреб споживача в опаленні та гарячому водопостачанні (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1.) теплопостачальне підприємство взяло на себе зобовязання виробляти та постачати теплову енергію для подальшого створення послуги з постачання водяної пари, гарячої води для задоволення потреб споживача в опаленні та гарячому водопостачанні, а споживач зобовязався одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбачених цим договором.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється за приладом обліку за адресою: вул. Ливарна, буд. 10.

Пунктом 4.10. договору визначено, що споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно, 20 числа поточного місяця, подає до теплопостачального підприємства звіт про фактичне споживання теплової енергії. У разі несвоєчасного надання звіту про фактичне споживання теплової енергії за показниками комерційних приладів обліку, або виходу з ладу комерційних приладів обліку, кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається теплопостачальним підприємством у відповідності до теплового навантаження, визначеного Додатком № 1 до договору, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Пунктом 5.5. договору встановлено, що фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами ОСОБА_4 здачі - приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період за формою, визначеною сторонами у Додатку № 3 до договору.

Згідно з п. 6.1.18 Договору у випадку витоків мережної води з теплової системи споживача, останній має право негайно припинити споживання теплової енергії до усунення причин та повідомити про це теплопостачальне підприємство і скласти про це з теплопостачальним підприємством ОСОБА_4.

Згідно Додатку № 2 до договору, сторони погодили та зафіксували межу балансової та експлуатаційної відповідальності сторін (схему), згідно якої експлуатаційна відповідальність відповідача починається саме з вузла обліку теплової енергії за адресою: вул. Ливарна, 10 (а. с. 16).

Розділом 10 сторони погодили чинність договору з 01.02.2014 до 31.12.2014.

Позивач зазначає, що у звязку з виходом з ладу комерційного приладу обліку у відповідача на підставі п. 4.10. договору виникла заборгованість за теплову енергію у розмірі 189018,03 грн. за період з 17.02.2014 по 07.04.2014.

Відповідач з позовом не погоджується, вважає, що його дії відповідають умовам укладеного між сторонами договору (п. 6.1.18.), а твердження теплопостачальної організації про самовільне припинення споживання відповідачем теплової енергії є неприпустимим та неправдивим.

Відповідно до п. 11 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правил) самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється.

Згідно п. 20 Правил облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці.

Пунктом 40 Правил встановлено, що споживач зобовязаний, зокрема, погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

18.02.2014 позивачем та відповідачем складено ОСОБА_4 обстеження вузла обліку теплової енергії за адресою вул. Ливарна, буд. 10, в якому зазначено, що опалення вимкнено. Показання водоміру - 36945,4 куб. м. Загальні зауваження, згідно п. 3 - відсутні (а. с. 20).

03.03.2014 позивачем та відповідачем складено ОСОБА_4 обстеження вузла обліку теплової енергії за адресою вул. Ливарна, буд. 10. У ОСОБА_4 зазначено про зняття контрольних показників. Пломби в схоронності, опалення вимкнено. Показання водоміру - 36945,4 куб. м. Загальні зауваження відсутні (а. с. 22).

02.04.2014 позивачем та відповідачем складено ОСОБА_4 обстеження вузла обліку теплової енергії за адресою: вул. Ливарна, буд. 10. В ОСОБА_4 (п. 3) зазначено, що водомір на подавальному трубопроводі опалення в неробочому стані. Часові витрати 0,0 м3/ч. Показання водоміру - 36945, 4 куб. м. Також в ОСОБА_4 вказано про зняття архівних даних. Між тим ОСОБА_4 від 02.04.2014 не містить інформації, який саме електронний прилад застосовано при знятті архівних даних з приладу обліку, його обліковий номер (а. с. 23).

Отже, Акти від 18.02.2014, 03.03.2014, 02.04.2014 не містять інформації, що при контрольному обстеженні відбувалося споживання теплової енергії у звязку з виходом з ладу комерційного приладу обліку. Крім того, у вказаних ОСОБА_4 показники водоміру залишалися не змінними, а пломби не пошкодженими.

Наданий позивачем до суду ОСОБА_4 обстеження від 20.02.2014 (а. с. 21), обґрунтовано не прийнятий господарським судом у якості належного доказу на підтвердження споживання відповідачем теплової енергії, оскільки у цьому ОСОБА_4 зазначено, що обстеження проводилось за адресою: вул. Ливарна, 17, тоді як відповідач знаходиться за адресою: вул. Ливарна, буд. 10.

У якості доказу споживання відповідачем теплової енергії у спірний період, позивачем надано Звіт про добові параметри теплопостачання за період з 17.02.2014 по 02.04.2014, який підписаний лише двома представниками позивача. Підпис третьої особи, - представника ЧПТФ «Дутан» ОСОБА_4, у вказаному звіті відсутній. Отже, обробка даних, зазначених у звіті, відбувалась без участі представників відповідача та без участі незалежних фахівців (а. с. 26).

Як вбачається з пояснення позивача від 08.12.2014, архівні дані з теплолічильника консерваторії зняті 02.04.2014 при складанні ОСОБА_4 обстеження вузла обліку теплової енергії. Зняття показань здійснювалось накопичувальним пультом позивача (НП-4), який не є приладом обліку та не потребує повірки, відповідно до паспортних даних строк його експлуатації складає 12 років, придбаний позивачем у 2007 році (а. с. 55-56).

Ні у Звіті про добові параметри теплопостачання, ні в ОСОБА_4 від 02.04.2014 обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою: вул. Ливарна, буд. 10, не відображено, яким електронним приладом здійснювалось зняття архівних даних, що позбавило суд можливості, зясувати, чи відповідає вимірювальний засіб вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації у відповідності до приписів Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про неможливість встановити відповідність приладу, яким знято архівні дані вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів обґрунтовано вважає не прийнятими господарським судом в якості належного доказу дані, зазначені у Звіті про добові параметри теплопостачання за період з 17.02.2014 по 02.04.2014 за адресою: вул. Ливарна, буд. 10, оскільки позивачем не доведено того, що Звіт про добові параметри теплопостачання за вказаний період зроблений на підставі вимірів 02.04.2014 під час складання ОСОБА_4 обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою: вул. Ливарна, буд. 10.

Також, колегією суддів враховано, що згідно актів обстеження вузла обліку теплової енергії від 19.09.2013, 23.10.2013, 25.11.2013, 23.12.2013 за підписами представників позивача та відповідача, в яких засвідчено, що після чергової держповірки зауваження до роботи спірного вузла обліку теплової енергії відсутні (а. с. 129-132).

В ОСОБА_4 обстеження вузла обліку теплової енергії від 02.04.2014 вказано про те, що водомір у неробочому стані, однак ОСОБА_4 не зафіксовано причину неробочого стану водоміру.

Після закінчення опалювального сезону під час профілактично-налагоджувальних робіт прилад обліку направлено відповідачем на позачергову перевірку, за результатами якої ДП «Дніпростандартметрологія» засвідчено повну придатність даного засобу вимірювальної техніки до застосування згідно з ДСТУ 3339-96, про що свідчить відповідне Свідоцтво від 24.09.2014 (а. с. 106).

Отже, на думку колегії суддів, позивачем не доведено факту несправності приладу обліку у спірний період з 17.02.2014 по 07.04.2014. Аналогічного висновку дійшов і Вищий господарський суд України у своїй постанові від 09.07.2015 по даній справі.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивачем заявлено позовні вимоги на підставі п. 4.10. договору, відповідно до якого визначення кількості спожитої теплової енергії, що відпущена споживачу здійснюється у разі виходу з ладу комерційних приладів обліку, а вданому випадку позивачем не доведено факт несправності приладу обліку у спірний період з 17.02.2014 по 07.04.2014, нарахування позивачем до стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 189018,03 грн. колегія суддів вважає безпідставним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд врахувавши вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію на підставі п. 4.10. договору, дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для дослідження питання щодо погодження з теплопостачальною організацією відключення системи теплопостачання, оскільки це питання не є вимогою про стягнення заборгованості, а тому у задоволенні позовних вимог правомірно відмовлено.

Щодо посилань позивача на те, що судом не досліджувалося питання про те, ким відключено опалення, то в даному випадку ОСОБА_4 відключення від опалення відповідача, складений за участю КП «Теплоенерго» у спірний період, не має вирішального значення, оскільки факт відсутності постачання теплової енергії відповідачу зафіксований спільними актами обстеження, які підписані як представником позивача, так і представником відповідача. Отже, представник позивача погодився з висновками, зафіксованими у цих актах.

Доводи апелянта про неправомірність перекриття відповідачем засувки після усунення причин прориву магістральної тепломережі, колегією суддів відхиляються, з огляду на той факт, що відповідач діяв відповідно до умов укладеного між сторонами договору (п. 6.1.18.), в той час, як позивачем не зафіксовано жодного порушення в актах обстеження вузла обліку теплової енергії з боку відповідача, що на думку колегії суддів свідчить про те, що засувки перекриття, опломбування яких потребує узгодження з позивачем, не піддавалися впливу з боку відповідача, а тому це виключає можливість самовільного підключення до постачання теплової енергії.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених господарським судом обставин в справі, а тому не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 по справі № 904/8635/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Матеріали справи № 904/8635/14 повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови підписано 24.11.2015

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_5