Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" листопада 2015 р. Справа № 906/1538/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1М . дов. №б/н від 14.09.2015р.

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НС Захід" (с. Старі Петрівці, Вишгородського р-ну, Київської обл.)

до Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" (м. Житомир)

про стягнення 1503913,44 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1503913,44грн. як повернення суми попередньої оплати, сплаченої на виконання умов Договору поставки № 60 від 30.04.2015року.

Одночасно з позовом подав заяву від 06.10.2015р. № б/н про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову - 1 503 913, 44 грн.

В обґрунтування підстав подання позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань стосовно здійснення поставки товару на суму попередньої оплати , у зв'язку з чим, позивач втратив інтерес у прийнятті виконання зобов'язання в натурі.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 509, 526, 530, 633, ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 15.10.15р. господарський суд порушив провадження у справі, ухвалою від 26.10.15р. - відклав розгляд справи , до розгляду справи по суті не переходив, вжив заходи щодо по підготовці справи до розгляду, призначив засідання суду на 10.11.15р.

До початку розгляду справи по суті в засіданні суду 10.11.15р. позивачем не подано заяви про зміну підстави та предмету позову.

Відповідач відзиву на позов не подав, однак 02.11.15р. звернувся із зустрічною позовною заявою № 5595/2 від 02.11.15р. до позивача про визнання Договору поставки № 60 не укладеним та клопотанням про відстрочення сплати судового збору, яку ухвалою суду від 02.11. 2015 р. повернуто без розгляду на підставі п.п. 4 та 6 ч.1 ст. 63 ГПК України , та на яку відповідачем 06.11.15р. подано апеляційну скаргу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про повернення позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 106 ГПК України подання апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

З врахуванням вищевикладеного, відповідач до початку розгляду справи по суті правом на подання зустрічного позову належним чином не скористався.

Окрім того, заявленим клопотанням від 10.11.15р. відповідач просить відкласти розгляд справи з підстав неможливості забезпечити участь в засіданні суду уповноважених представників.

Заявлене відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи від 10.11.15р., судом відхилено як необґрунтоване, виходячи з наступного.

За змістом п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. за №18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З врахуванням вищевикладеного, суд розпочав розгляд справи по суті 10.11.15р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзиву на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 10.11.15р. судом прийнято вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою від 10.11.15р. відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТДВ "ЖЛ" в межах суми позову - 1 503 913, 44 грн.

Господарський суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши уповноваженого представника позивача, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2015 року між ТОВ "НС Захід" (надалі - дистриб'ютор) та ТДВ "ЖЛ" ( далі- продавець ) було укладено договір поставки № 60 ( надалі - Договір) ( а с. 11-23).

Відповідно до пункту 1.1. Договору продавець зобов'язався поставити дистриб'ютору кондитерські вироби (товар), а дистриб'ютор зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим Договором.

Оплату кожної поставленої партії товару, як обумовлено у п. 4.7 Договору, дистриб'ютор здійснює в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця , протягом строку, який встановлений в щомісячному меморандумі. Відлік строку оплати починається з дати фактичного отримання товару на складі покупця .

За умовою п. 4.8 Договору днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця.

У п.4.2 Договору сторони домовились, що продавець продає товар дистриб'ютору зі знижкою, нарахування якої здійснюється згідно Додатку № 1 щомісячно, Додатку № 11 щоквартально. Розмір знижки може бути збільшено або зменшено у випадках зазначених у цьому Договорі, у Додатках №1,№ 11 до цього Договору , або шляхом укладення сторонами відповідних Додаткових угод.

Так, згідно з пунктом 1 розділу І Додатку №1.1 "Умови нарахування знижки Дистриб'ютору ТДВ "ЖЛ" бонус (знижка) в залежності від форми розрахунку дистриб'ютора з продавцем надається при роботі на умовах попередньої оплати. Дану знижку можливо отримати на будь-яку накладну ( на вибір дистриб'ютора) , яка сплачується на умовах попередньої оплати та за умови повної відсутності простроченої дебіторської заборгованості. Про заплановану схему розрахунку на поточний місяць дистриб'ютор попереджує продавця у примітках щомісячного меморандуму або гарантійним листом.

За доводами позову, останнім меморандумом, який погоджений сторонами, є меморандум № 8836 від 10.07.2015р. на поставку товару у липні 2015року , за умовами якого замовлення дистриб'ютором здійснюється кожного понеділка та четверга до 11:00 год., а поставка здійснюється кожного вівторка та кожної п'ятниці ( а.с.40).

Згідно цього меморандуму продавцем за результатами червня місяця дистриб'ютору нарахована знижка на липень місяць у розмірі 3,5% ( бонус за роботу на умовах попередньої оплати).

Окрім того, дистриб'ютору цим меморандумом доведений план первинних та вторинних продажів товару на липень 2015р. за кількістю та ціною.

Оскільки сторони у п.2.4 Договору погодили, що меморандум надсилається дистриб'ютору по факсу або по електронній пошті та є обов'язковим до виконання дистриб'ютором, на підставі ч.1 ст. 35 ГПК України та п. 5.3.16 Договору, суд приймає його до уваги за відсутності заповнених реквізитів документа "підпис відповідальних осіб" та відтисків печаток сторін спору.

Наявними у справі доказами ( платіжними дорученнями , товарно-транспортними накладними , виписками з поточного рахунку позивача) підтверджується факт сплати дистриб'ютором продавцю коштів на загальну суму 5 528 978,55 грн. та поставки товару на загальну суму 4 025 065,11 грн. за період з 06.05.15р. по 24.07.2015р. включно ( а.с. 41-68 ) в межах Договору. Сторони спору , звіривши взаємні розрахунки станом на 01.08.15р. за період з 01.07.15р. по 31.07.15р. погодили кредитове сальдо на користь позивача в загальній сумі 1 503913,44 грн. ( а. с. 69).

Зміст платіжних доручень дистриб'ютора та виписок з його поточного рахунку за період з за період з 06.05.15р. по 24.07.2015р. доводить, що останній здійснював попередню оплату товару на підставі рахунків продавця, і зокрема, в межах діях меморандуму № 8836 від 10.07.2015р. у період з 16.07.15р. по 24.07.15р. на умовах попередньої оплати продавцю сплачено 1440000,00 грн.

Наявними у справі товарно-транспортними накладними підтверджується, що в межах діях меморандуму № 8836 від 10.07.2015р. продавцем поставлено товару на загальну суму 413 987,14р. та прийнято у дистриб'ютора повернутий товар на суму 22421,52 грн. (ТТН № 3573 від 15.7.15р. , ТТН № 3670 від 16.07.15р. , накладна на повернення продукції № 296/3319 від 16.07.15р.) (а.с. 53 -55).

У справі відсутні докази погодження сторонами меморандумів на поставки товару у серпні-вересні 2015року, а також доказів проведення таких поставок не на їх підставі , за умови існування кредитового сальдо на користь дистриб'ютора в загальній сумі 1 503913,44 грн.

Сторонами спору не подано погодженого та підписаного "Плану продажу на квартал" (з 01.07.15р. по 30.09. 15р.) із помісячним обсягом продажів товару дистриб'ютору, коригування якого мав право здійснювати продавець у щомісячних меморандумах.

Як встановлено в ході вирішення спору, дистриб'ютор надіслав продавцю 10.09.15р. по електронній пошті ( адреса: www.sladosti.com.ua) замовлення на поставку товару загальною вартістю 1531621,70 грн., у примітці якого вказав термін поставки - п'ятниця (11 вересня 2015р.) згідно останнього меморандуму погодженого сторонами ( а.с. 73).

У справі відсутні докази виконання продавцем замовлення дистриб'ютора у строк - п'ятниця (11 вересня 2015р.)

14 вересня 2015року за вих. № 14/09 дистриб'ютор надіслав продавцю вимогу щодо поставки товару у семиденний строк від дня її пред'явлення загальною вартістю 1531621,70 грн. відповідно до замовлення від 10.09.15р. ( а.с. 74).

У справі відсутні докази виконання продавцем вимоги дистриб'ютора у семиденний строк від дня її отримання - 16.09.15р. (а. с. 75).

24 вересня 2015року за вих. № 24/09 дистриб'ютор надіслав продавцю вимогу щодо повернення до 01.10.15р. попередньої оплати у розмірі 1 503 913,44 грн.

У справі відсутні докази виконання продавцем вимоги дистриб'ютора про повернення коштів у строк до 01.10.15р., після її отримання 29.09.15р. (а. с. 247).

Позивач 09.10.15р. звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача коштів в сумі 1 503 913,44 грн. як попередньої оплати.

Оскільки відповідач до винесення рішення у справі добровільно кошти не повернув, спір вирішено по суті.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку у сукупності за правилами ст. 43 ГПК України , суд приходить до висновку позов задоволення позову в цій частині, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Чинне законодавство не визначає поняття дистриб'юторського договору, однак виходячи зі звичаїв ділового обороту при виникненні дистриб'юторських правовідносин юридична особа від імені виробника здійснює реалізацію продукції й виступає як торговець за договором на основі угоди про право на продаж в певному регіоні. Такою угодою надається виключне або переважне право на купівлю та перепродаж всіх виготовлених товарів або товарів певного виду.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, за Договором поставки № 60 від 30.04.15р. товар придбаний дистриб'ютором за цим Договором, в повному обсязі підлягає продажу виключно в наступному регіоні України: м. Львів та Львівська область, виключення становить реалізація товару мережею АЗС ПП "ОККО Нафтопродукт" та мережею магазинів ТзОВ " Пакко Холдинг".

Згідно п.1.1 Договору дистриб'ютор продає товар від свого імені, за свій рахунок та проводить свою господарську діяльність самостійно, без участі продавця.

За умовою п.3.4 Договору право власності на товар переходить до дистриб'ютора з моменту підписання його уповноваженим представником товарно-транспортної накладної продавця про отримання товару, а при доставці товару транспортом продавця при отриманні перевізником (передачі товару перевізнику).

З врахуванням вищевикладеного, правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору поставки № 60 від 30.04.15р. є відносинами поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 цієї статті до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як передбачено ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст. 662 ЦК України).

Так, згідно п.3.1 Договору продавець зобов'язався здійснювати доставку товару своїм транспортом на умовах СРТ склад дистриб'ютора , який знаходиться за адресою: 79054, м. Львів, вул. Польова, 57 б.

За умовою п. 5.1.1. Договору продавець зобов'язався передавати товар ( згідно п.3.1) дистриб'ютору в об'ємі та в асортименті , узгодженому в товарно-транспортній накладній протягом 3(трьох) - 5( п'яти) календарних днів.

У випадку неможливості виконати замовлення в повному обсязі , продавець зобов'язався попередити дистриб'ютора ( п. 5.1.2 Договору).

В свою чергу, за умовою п.5.3.17 Договору дистриб'ютор зобов'язався для оперативності поставок, не пізніше , як до 10:00 (години) дня, який передує дню завантаження , надати продавцю замовлення в електронному вигляді, у встановленій продавцем формі, на електронну адресу продавця, вказану в цьому Договорі, на поставку чергової партії товару, згідно встановленого графіку відвантаження товару продавцем.

Для виконання умови пункту 5.3.15 Договору сторони погодили, що з боку продавця вся інформація про працівників вказана на Інтернет-сайті продавця: www.sladosti.com.ua є повною та достатньою для дистриб'ютора.

За умовою п.5.4.1 дистриб'ютор зобов'язався забезпечити наявність достатньої матеріальної бази (склади, транспорт доставки, програмне забезпечення персонал) , необхідної та достатньої для забезпечення доставки замовлень клієнтам протягом 24 годин з моменту прийому замовлення.

Згідно п.5.6.3 Договору дистриб'ютор має право за попереднім письмовим погодженням з продавцем змінити дату поставки товару.

Однак, як встановлено судом, вищезазначені умови Договору підлягають застосуванню при умові належного виконання умови п.2.4 Договору , від якої сторони відступили у серпні та вересні 2015року, не погодивши щомісячні меморандуми на поставки товару, та , оскільки інше не встановлено судом, не погодивши план продажу товару на квартал, що охоплює цей період поставки.

Зокрема, умова п.2.4 Договору встановлює вимоги до плану продажу товару на квартал, який повинен містити , серед іншого, графік поставок товару продавцем.

Судом встановлено, що зобов'язання дистриб'ютора здійснювати замовлення товару кожного понеділка та четверга до 11:00 год., та зобов'язання продавця здійснювати поставку товару кожного вівторка та кожної п'ятниці сторони погодили в межах останнього меморандуму № 8836 від 10.07.2015р., умови якого не можуть поширюватися на поставки товару у серпні та вересні 2015року.

З врахуванням вищевикладеного, до спірних відносин, що виникли у вересні 2015року , суд застосовує правило статті 663 ЦК України, згідно якого продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Судом встановлено, що 14 вересня 2015року за вих. № 14/09 дистриб'ютор надіслав продавцю вимогу щодо поставки товару у семиденний строк від дня її пред'явлення загальною вартістю 1531621,70 грн. відповідно до замовлення від 10.09.15р. В обґрунтування правових підстав такої вимоги, позивач послався на ст.ст. 530 та ст. 663 ЦК України ( а.с. 74). Продавець, отримавши 16.09.15р. вимогу дистриб'ютора , мав виконати зобов'язання з поставки товару у строк до 23. 09.15р. включно або попередити дистриб'ютора про неможливість виконання замовлення в повному обсязі (п. 5.1.2 Договору). (а. с. 75).

Судом встановлено, що відповідач зобов'язання з поставки товару у строк до 23.09.15р. не виконав та не повідомив позивача про неможливість його виконання.

Однак зміст ст. 526, ч. 1 ст. 622 ЦК та зміст ч.3 ст. 193 ГК України дають підстави для висновку про те, що в цих Кодексах проводиться принцип реального виконання зобов'язання.

За загальним правилом (ст. 599 ЦК України) зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а саме: належним суб'єктом стосовно належного предмета, в належний строк чи термін, в належному місці і в належний спосіб виконання.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 525 ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до ч. 1 статті 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

У частині 3 ст. 612 ЦК України додатково обумовлено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця. Волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній о д н о з н а ч н і й формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (постанова ВСУ від 28.11.11р. у справі № 43/308-10).

24 вересня 2015року за вих. № 24/09 дистриб'ютор надіслав продавцю вимогу щодо повернення до 01.10.15р. попередньої оплати у розмірі 1 503 913,44 грн. В обґрунтування правових підстав такої вимоги, позивач послався на ч.2 ст. 693 ЦК України.

Тим самим, позивач станом на 24.09.15року визначив в активній о д н о з н а ч н і й формі своє волевиявлення про відмову від прийняття виконання з поставки товару на суму 1 503 913,44 грн.

Попри це, продавець вимогу дистриб'ютора про повернення коштів у строк до 01.10.15р., після її отримання 29.09.15р., не виконав (а. с. 247).

Вчинений до суду позов додатково підтверджує волевиявлення позивача, вчинене ним в активній о д н о з н а ч н і й формі, доведеній до продавця - повернути сплачені в якості попередньої оплати кошти в сумі 1 503 913,44 грн. ( постанова ВСУ від 28.11.11р. у справі № 43/308-10).

З врахуванням вищевикладеного, позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 1 503 913,44 грн. грн. за правилами ч. 2 статті 693 ЦК України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у відповідній частині.

Відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7,33,43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" ( 10003, м. Житомир, вул. Щорса,67, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НС Захід" ( 07353, Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Польова , буд. 9 , ):

- 1 503 913 44 грн. попередньої оплати,

- 22558,70 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.09.15р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2 - позивачу ( простою) , 3 - відповідачу ( рек. з пов.)