РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015Справа №910/17627/15

За позовомГоловного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області
До Приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант»
Прозобов'язання виконати умови договору
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Толстунова С.В., за довіреністю;

Від відповідача - Сенько А.В., за довіреністю;

Діденко Т.Г., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача виконати умови договору шляхом надання безкоштовно Головному управлінню додатково житла в розмірі 2 077,74 кв.м., окрім запропонованих 3 737 кв.м, за 50% вартості.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов п. 6.1.1 Договору №285 від 26.07.2010р., згідно якого передбачено, що Позивачу передаються безкоштовно житлові приміщення, площею 10% від загальної площі об'єктів в розмірі 3 943,24 кв.м. (загальна площа об'єктів згідно з деклараціями про готовність об'єкта до експлуатації становить 39 432,44 кв.м) протягом 10 календарних днів після завершення будівництва об'єкта та введення його в експлуатацію.

Відповідач проти позову заперечив повністю, з наступних підстав:

- на думку відповідача, укладений договір є договором підряду. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору, зокрема предмета договору (тобто об'єкт від якого треба розраховувати площу 10% приміщень, які повинні бути передані Позивачу та вартість (ціна), яку за ці приміщення повинен сплати Позивач), то відповідно такий договір є неукладеним;

- в п. 6.1.1 Договору не вбачається, що Відповідач повинен передати Позивачу саме безкоштовно протягом 10-ти календарних днів після завершення будівництва об'єкту та введення його в експлуатацію житлові приміщення площею у розмірі 10% від загальної площі об'єкту;

- з позову слідує, що Позивач посилається на чотири будинки готові к експлуатації, проте виходячи зі змісту договору мова йде про один, а не декілька будинків;

- позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення Відповідачем умов п. 6.1.1 Договору.

Подана Позивачем 10.11.2015р. заява про збільшення позовних вимог судом не прийнята до розгляду, оскільки предметом позову є вимога Позивача про зобов'язання Відповідача виконати умови договору. Тобто вказана вимога є немайновою, натомість збільшено може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Так, відповідно до п. 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Ухвалою суду від 08.09.2015р. за клопотанням сторін продовжено строк розгляду справи, відповідно до ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2010 року між ГУМВС України в Київській області (надалі - Учасник-1) та ЗАТ ВПБФ „Атлант" (надалі - Учасник-2) було укладено договір №285 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору визначено, що учасники беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільні дії з капітального будівництва об'єкту, зазначеного в пункті 1.2 Договору на земельній ділянці, зазначеній в пункті 1.3 Договору, для досягнення спільної господарської мети - отримання у власність новозбудованого багатоквартирного будинку, шляхом розподілу загальної площі новозбудованого об'єкту між Учасниками у відповідності до умов, викладених у розділі 6 даного Договору.

Відповідно до п. 1.1.2 Договору орієнтовний строк закінчення будівництва та здачі в експлуатацію 2014 рік.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором спільної діяльності.

Відповідно до ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Відповідно до п.п. 6.1,6.1.2 Договору учасники прийшли до згоди розподілити результати спільної діяльності після введення об'єкту в експлуатацію наступним чином. Учаснику-1 (Позивачу) передаються житлові приміщення, площею в розмірі 10% від загальної площі Об'єкта на протязі 10-ти календарних днів, після завершення будівництва Об'єкту та введення Об'єкту в експлуатацію.

Позивач, посилаючись на вказаний пункт Договору (6.1.1) стверджує, що відповідач зобов'язаний передати Позивачу безкоштовно житлові приміщення площею 10% від загальної площі об'єкта протягом 10 календарних днів після завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію.

За розрахунком Позивача, Відповідач повинен передати Позивачу додатково 2077,74 кв.м. житла безкоштовно. Виходячи з того, що згідно з деклараціями про готовність об'єкта до експлуатації загальна площа об'єкта становить 39 432,44 кв.м., (10% становить 3 943,24 кв.м.) за мінусом 1865,5 кв.м. (безкоштовно переданої за актами приймання передачі від загальної житлової площі 3737 кв.м. за 50% від їх вартості, тобто за розрахунком позивача 3737:2).

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Об'єктом за цим Договором виступає багатоквартирний житловий будинок на вулиці Грушевського № 21-А в місті Бровари (п. 1.2 Договору). Пунктом 6.1. Договору передбачено, що Учасники прийшли до згоди розподілити результати спільної діяльності після введення Об'єкту в експлуатацію.

Відповідно до предмета договору, визначеного в п. 1.1 Договору також вбачається, що учасники беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільні дії з капітального будівництва об'єкту для досягнення спільної господарської мети - отримання у власність новозбудованого багатоквартирного будинку, шляхом розподілу загальної площі новозбудованого об'єкту між Учасниками у відповідності до умов, викладених у розділі 6 даного Договору.

Позивач у позові посилається на чотири будинки готові до експлуатації за деклараціями про готовність об'єктів до експлуатації, натомість з тексту договору слідує, що об'єктом за цим Договором виступає багатоквартирний житловий будинок.

З декларацій про готовність об'єкта до експлуатації, наявних в матеріалах справи вбачається, що введений в експлуатацію не один а чотири окремих багатоквартирних будинки. Більш того, у всіх деклараціях йде мова не про один багатоквартирний будинок, а про декілька будинків.

Так на багатоквартирні будинки по вул. Грушевського, 21 "А" у м. Бровари, були видані наступні декларації:

Секція А багатоквартирний будинок №1, загальна площа будинку - 7992,3 м2, загальна площа житлових приміщень (квартир) - 5662,1 м2, житлова площа - 2818,6 кв. м.- декларація від04.06.2013р., якому Рішенням виконкому Броварської міськради Київської області № 447 від 09.10.2012року присвоєна поштова адреса: м. Бровари, вул. Грушевського Михайла, буд. 27.

Секція Б багатоквартирний будинок №1, загальна площа будинку - 7991,7 м2, загальна площа житлових приміщень (квартир) - 5576, м2, житлова площа - 2560,4 м2 - декларація від 04.06.2013року, якому Рішенням виконкому Броварської міськради Київської області № 447 від 09.10.2012року присвоєна поштова адреса: м. Бровари, вул.. Грушевського Михайла, буд. 27.

Секція А багатоквартирний будинок №2, загальна площа будинку - 7688,6 м2, загальна площа житлових приміщень (квартир) - 5639,9 м2, житлова площа - 3060,6 м2 - декларація від 25.11.2013 року, якому Рішенням виконкому Броварської міськради Київської області № 97 від 12.03.2013 року присвоєна поштова адреса: м. Бровари, вул. Грушевського Михайла, буд. 25.

Секція Б багатоквартирний будинок №2, загальна площа будинку - 7682,8 м2, загальна площа житлових приміщень (квартир) - 7721,6 м2, житлова площа - 2994,4 м2 - декларація від 25.11.2013 року, якому Рішенням виконкому Броварської міськради Київської області № 97 від 12.03.2013 року присвоєна поштова адреса: м. Бровари, вул. Грушевського Михайла, буд. 25.

Багатоквартирний будинок №3, загальна площа будинку - 7721,6 м2, загальна площа житлових приміщень (квартир) - 5593,2 м2, житлова площа - 2994,4 м2 - декларація від 27.08.2014 року якому Рішенням виконкому Броварської міськради Київської області № 475 від 24.09.2013 року присвоєна поштова адреса: м. Бровари, вул. Грушевського Михайла, буд. 23.

Всього згідно зазначених декларацій загальна площа будинків складає 39077 м2, а не 39 432,44 м2, як стверджує Позивач.

При цьому, згідно з п. 1.1.1 Договору вбачається, що житлова орієнтовна площа складає 20000 м2 з вбудовано-прибудинковими приміщеннями та зовнішніми інженерними мережами.

Тобто, фактично загальна площа побудованих будинків майже в два рази перевищує орієнтовну площу, погоджену сторонами за договором, а відтак досягнення згоди щодо розподілу результатів спільної діяльності можлива лише за умови підписання актів розподілу приміщень в завершеному будівництвом об'єкті або актів прийому передачі-збудованих приміщень.

Відповідно до ст. 380 ЦКУ, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Позивачем у вимозі заявленої до суду та з тексту позовної заяви вбачається, що Позивач посилаючись на п. 1.6 Договору стверджує, що Відповідач повинен передати житлові приміщення безкоштовно.

Проте, пункт 6.1.1 Договору не містять умов саме безкоштовної передачі житлових приміщень. Вказаний пункт трактується Позивачем одноособово. В пункті 6.1.1 Договору мова йде про передачу житлових приміщень Позивачу, площею в розмірі 10% від загальної площі об'єкта.

А отже, посилання у прохальній частині позову на зобов'язання Відповідача надати безкоштовно Позивачу додаткового житла на підставі п. 6.1.1 Договору не відповідає умовам укладеного між сторонами договору та в силу викладеного є необґрунтованим.

Одночасно судом встановлено, що на виконання умов Договору Відповідачем передано 3737 кв.м. житлової площі працівникам Позивача.

Вказаний факт підтверджений Позивачем але, як стверджує Позивач, ці житлові площі були передані за 50% вартості, тому він відмовився підписувати Акт приймання-передавання житлових приміщень. Позивач вважає, що при таких обставинах він має право розцінювати всю отриману житлову площу лише в розмірі 1865,5 кв.м. і тому просить додатково надати йому ще 2077,74 м2 житла безкоштовно.

Відповідно до п. 1.6 Договору мета договору вважатиметься досягнутою із дня підписання Учасниками Актів розподілу приміщень в завершеному будівництвом об'єктів та/або актів прийому-передачі збудованих приміщень в завершеному будівництвом об'єкті. Акти розподілу приміщень та акти прийому-передачі збудованих приміщень в завершеному будівництвом об'єкті приймаються та підписуються за участі представників Учасника-1 та Учасника-2.

Відповідно до ч. 2 ст. 1131 ЦК України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Судом встановлено, що акти розподілу приміщень в завершеному будівництвом об'єктів та акти прийому-передачі збудованих приміщень в завершеному будівництвом об'єкті між сторонами не підписані.

Таким чином, виходячи з умов п. 1.6 Договору за відсутності підписання між сторонами Акту розподілу приміщень та акту прийому-передачі збудованих приміщень мета договору є недосягненною.

Тобто, сторони не погодили результат від спільної діяльності за цим Договором на умовах визначених Договором №285 від 26.07.2010р.

Як було зазначено раніше, пунктом 6.1.1 Договору передбачено, що Позивачу передаються житлові приміщення, площею 10% від загальної площі об'єкта.

Доказом того, що Відповідач на виконання умов вказаного пункту Договору передав працівникам Позивача житлові площі є витяги з протоколів Позивача про надання квартир його працівникам та акти передачі квартир само цим працівникам, які містяться в матеріалах справи.

Вказаний факт підтверджений Позивачем.

Згідно цих документів працівникам Позивача на підставі рішення самого Позивача передано житлові площі по вул. Грушевського загальної площею 3737 кв.м. згідно Договору № 285 від 26.07.2010 року.

Витяги з протоколів засідання Центральної соціально-побутової комісії ГУМВС України в Київській області, які містяться в матеріалах справи, свідчать про те, що саме за рішеннями Позивача погоджено передання квартир на підставі актів передачі кватир як безкоштовно так і зі сплатою працівниками Головного управління 50% вартості квартир.

Вказані квартири прийняті працівниками Позивача на умовах погодженими Позивачем відповідно до протоколу засідання Центральної соціально-побутової комісії ГУМВС України в Київській області.

Відповідно до Актів передачі квартир у житлових будинках за адресою: м. Бровари, вул. Грушевського, з дати підписання акту, сторона, що прийняла квартиру, претензій до ПрАТ «ВПБФ «Атлант» не має.

Як було зазначено раніше, за умовами Договору орієнтовна житлова площа за договором складає 20 000 м2, натомість Відповідачем Позивачу було передано 3737 кв.м. житлової площі на умовах погоджених Позивачем відповідно до протоколу засідання Центральної соціально-побутової комісії ГУМВС України в Київській області та актів передачі квартир.

Отже, вимога Позивача про передання додаткового житла, окрім отриманого є необґрунтованою.

Загалом, за встановлених обставин справи Позивачем не доведено суду порушення його прав, пов'язаних з невиконанням Відповідачем умов п. 6.1.1 Договору та вимог чинного законодавства України.

З урахуванням викладеного у позові слід відмовити за недоведеністю.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Витрати по оплаті судового збору згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.11.2015р.

Суддя І.І. Борисенко