ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.11.2015р. Справа № 16/271

За клопотанням Державного підприємства "38 Відділ інженерно-технічних частин" про відновлення пропущеного строку на подачу скарги про:

1) визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, щодо винесення постанови від 27.06.2013 року про закінчення виконавчого провадження - неправомірними, а винесену постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2013 року незаконною;

2) зобов'язання відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження щодо виконання наказу господарського суду Полтавської області від 04.12.2006 року про примусове виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2006 року по справі №16/271

за позовом Державного підприємства "38 Відділ інженерно-технічних частин"

до Державного підприємства "Укртранснафтопродукт"

про стягнення 667 649 грн. 96 коп.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача (заявника): ОСОБА_2, дов. від 10.11.2015 року № 17

від відповідача: не з'явився

від виконавчої служби: не з'явився

Обставини справи: рішенням господарського суду Полтавської області від 21.11.2006 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 598925,10 грн. заборгованості, 1332,65 грн. пені, 10180,56 грн. 3% річних, 6104,38 грн. витрат по оплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

04.12.2006 року на виконання рішення від 21.11.2006 року судом було видано відповідний наказ.

ОСОБА_3 № 4 від 03.03.2014 року "Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду" справа " 16/271 була знищена.

30.10.2015 року до суду надійшла скарга Державного підприємства "38 Відділ інженерно-технічних частин" на дії виконавчої служби щодо прийняття постанови від 27.06.2013 року разом із клопотанням про відновлення пропущеного строку на подачу скарги.

Представники відповідача та виконавчої служби в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання стягувач посилається на те, що 07.05.2010 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №19379842. З часу відкриття виконавчого провадження №19379842 виконавчою службою Шевченківського РУЮ у м. Києві було стягнуто на користь ДП 38 ВІТЧ 986,65 грн. заборгованості. Однак, будь-якої іншої інформації з ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про хід виконавчого провадження та вчинені виконавчі дії підприємство не отримувало.

ОСОБА_3 інформації, внесеної до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень було з'ясовано, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 27.06.2013 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №19379842 відповідно до п.10 ч.І ст.49 Закону України Про виконавче провадження (у зв'язку із зміною адреси боржника - м. Київ, вул. вул.Різницького,8, оф.З.).

Однак, постанови від 27.06.2013 року про закінчення виконавчого провадження №19379842 ДП 38 ВІТЧ не отримувало.

Іншої інформації про стан виконавчого провадження №19379842 та вжиті заходи щодо виконання наказу господарського суду Полтавської області від 04.12.2006 року про примусове виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2006 року у справі №16/271 в реєстрі не зазначалося.

Стягувач просить суд взяти до уваги, що протягом 2009-2015 років ДП 38 ВІТЧ здійснювало листування з ДП Укртранснафтопродукт щодо погашення останнім боргу, в якому ДП Укртранснафтопродукт визнавало заборгованість та зобов'язувалося її погасити. Також, просить зважити на те, що ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, що внесені до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ДП 38 ВІТЧ змогло лише дізнавшись ідентифікатор доступу, що зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, ДП 38 ВІТЧ для з'ясування інформації про стан виконавчого провадження та знаходження виконавчого документу було здійснено запити до ВДВС Печерського МУЮ у м. Києві та ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Лише отримавши 15.09.2015 року відповідь з ВДВС Печерського РУЮ м. Києві, та здійснивши перевірку інформації, викладеної державним виконавцем постанові від 27.06.2013 року про закінчення виконавчого провадження, ДП 38 ВІТЧ змогло зробити висновок про неправомірність дій державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та знаходження виконавчого документу у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Враховуючи зазначене, заявник просить суд вважати причини пропуску строку подачі скарги на дії державного виконавця поважними, та відновити ДП 38 ВІТЧ строк для подачі скарги.

При вирішенні клопотання про поновлення строку суд виходить з наступного.

Встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною. Питання про відновлення пропущеного процесуального строку розглядається судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи. При цьому у заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Таким чином, для відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у зв'язку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. 9.7 Постанови Пленуму

N 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлений у частині першій статті 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 1212 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання. При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, судом приймається до уваги, що стягувач, як сторона виконавчого провадження, може скористався наданим йому статтею 12 Закону України Про виконавче провадження правом ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти клопотання та іншими правами, наданими законом, з метою отримання інформації про хід виконавчого провадження та вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення господарського суду у справі № 16/271. Також стягувач може дізнатися про хід виконавчого провадження на сайті https://trade.informjust.ua/vpdoc/getdoc.aspx., при цьому, як вказує сам стягувач, про номер виконавчого провадження він був обізнаний із постанови про відкриття виконавчого провадження.

Стягувач не довів та з матеріалів справи не вбачається поважних причин пропуску стягувачем встановленого строку для подачі скарги в порядку ст. 121-2 ГПК України щодо постанови державного виконавця від 27.06.2013 року про закінчення виконавчого провадження. Суд враховує, що стягувачем не подано жодного доказу та підтвердження поважності причин пропуску строку. Обставини, на які посилається стягувач (листування із відповідачем та ін.) не є поважними причинами пропуску строку та свідчать лише про те, що стягувач не цікавився ходом виконавчого провадження та не звертався за ознайомленням із матеріалами виконавчого провадження, про наявність якого він був обізнаний.

Отже, стягував не навів об'єктивних причин, тобто обставин, які не залежали від його волевиявлення, які заважали йому подати відповідну скаргу.

Таким чином, можливість подачі стягувачем скарги на дії виконавчої служби у даній справі у встановлений строк залежало виключно від волевиявлення стягувача, тобто мала суб'єктивний характер, у зв'язку з чим причини пропуску вказаного строку не є поважними, а тому суд відмовляє у поновленні строку на звернення зі скаргою в порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33,43,86,121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку.

Залишити без розгляду скаргу Державного підприємства "38 Відділ інженерно-технічних частин" .

Суддя Тимощенко О.М.