ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 5023/5082/12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І, - головуючого,
Алєєва І.В., Гоголь Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015
у справі№ 5023/5082/12
Господарського судуХарківської області
за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2012
за позовомПрокурора Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаУправління містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради
простягнення збитків у сумі 90741, 61 грн.
за участю представників:
прокурораРоманов Р.О. - посвід. № 014714
позивачане з'явився (про час та місце судового засідання повідомлений належно)
відповідачане з'явився (про час та місце судового засідання повідомлений належно)
третьої особине з'явилися (про час та місце судового засідання повідомлені належно)

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до господарського суду про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь Харківської міської ради суми збитків у розмірі 90741,64 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.12.2012 (суддя Жигалкіна І.П.) позов прокурора Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь Харківської міської ради збитки в розмірі 90741,64 грн та 1814,84 грн судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.03.2013 (судді: Сіверін В.І.,- головуючий,. Терещенко О.І., Медуниця О.Є.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін, як законне та обґрунтоване.

05.05.2015 Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2012 у справі № 5023/5082/12 за нововиявленими обставинами в якій просив скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2012 року та відмовити у позові; заяву мотивовано обставинами, встановленими у постановах, прийнятих Харківським окружним адміністративним судом у справі № 820/1716/15 від 30.03.2015 та Харківським апеляційним адміністративним судом від 20.03.2013 у справі № 2а-1490/07/2070, щодо перебування земельної ділянки по АДРЕСА_1 у постійному користуванні Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА та приналежності земельної ділянки до земель державної, а не комунальної форми власності категорії лісогосподарського призначення, що в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України, заявник вважає істотною обставинною справи, яка не була і не могла бути відомою заявнику на час розгляду справи та є підставою для перегляду судового рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2012 у цій справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.05.2015 року (суддя Суслова В.В.) заяву про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2012 у справі № 5023/5082/12 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 (судді: Сіверін В.І., - головуючий, Терещенко О.І., Бондаренко В.П.) ухвалу місцевого господарського суду від 28.05.2015 залишено без змін з мотивів її законності та обґрунтованості.

Не погоджуючись з висновками господарських судів попередніх інстанцій, Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду, задовольнити заяву відповідача, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті. Касаційну скаргу вмотивовано доводами про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме: недотримання судами вимог статей 19, 129, 144 Конституції України, статей 12, 83, 122 Земельного кодексу України, чим порушено право заявника на справедливий судовий розгляд, також судами в порушення вимог статті 112 Господарського процесуального кодексу України не взято до уваги доводи скаржника щодо визнання нововиявленими обставин, встановлених постановами у інших справах щодо приналежності спірної земельної ділянки до земель державної форми власності та належного землекористувача, а також щодо незаконності прийнятих міською радою актів (які покладено в основу рішення, що підлягає перегляду за нововиявленими обставинами) в порушення вищевказаних норм. Заявник зазначив, що, всупереч вимогам статей 43, 84, 86 Господарського процесуального кодексу України, суди не виклали в судових рішеннях мотиви та обґрунтування своїх висновків, а прийняті у справі ухвала та постанова ґрунтуються на припущеннях та безпідставному відхиленні наявних беззаперечних доказів заявника. Крім того, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: частини першої статті 20, статей 64, 87, 98 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом апеляційної інстанції не повідомлено належним чином представників сторін про день та час розгляду скарги, а у зв'язку із надзвичайною ситуацією (замінування приміщення суду) розгляд апеляційної скарги не відбувся у визначений ухвалою час, судом апеляційної інстанції, в порушення вимог частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, прийнято постанову у незаконному складі колегії суддів.

Сторони не скористались процесуальним правом на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, про час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином, відзиву на касаційну скаргу на надали.

Присутній у судовому засіданні прокурор доводи касаційної скарги відхилив, як такі, що не спростовують вірність висновків господарських судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, до яких належать: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправдивий переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

З наведеного в статті 112 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що у з'ясуванні наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктами 2-5 частини другої статті 112 Господарського процесуального кодексу України має значення тільки сам факт встановлення відповідних обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Натомість, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті судове рішення може бути переглянуте за умов істотності нововиявлених обставин для вирішення спору (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте), існування їх на час розгляду справи та виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи через те, що на час розгляду справи ці обставини не могли бути відомі заявникові. За своєю юридичною суттю такі нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Судова колегія зазначає, що процедура перегляду рішення за нововиявленими обставинами не спрямована на усунення недоліків, виправлення помилок суду чи сторони у справі, а є стадією процесу, передбаченою виключно для випадків, коли існує об'єктивна необхідність забезпечення можливості перегляду судових рішень саме з причин, не пов'язаних з повним, всебічним та об'єктивним встановленням обставин справи під її первісного розгляду.

Суди попередніх інстанцій встановили, що зі змісту рішення від 11.12.2012, про перегляд якого просить заявник, вбачається, що, задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив із визнаних ним встановленими на підставі наявних у справі матеріалів обставин використання позивачем в порушення норм земельного законодавства земельної ділянки без правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим з позивача стягнуто суму збитків на користь Харківської міської ради.

Звертаючись зі заявою про перегляд судового рішення за новововиявленими обставинами, заявник вказав, що йому стало відомо про обставини, з яких вбачається відсутність у позивача права власності або користування спірною земельною ділянкою на час звернення з позовом та вирішення спору, оскільки постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 у справі № 820/1719/15 та постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2013 у справі № 2а-1490/07/2070 встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих № 292 від 03.07.1972 затверджені встановлені межі лісних земель Жовтневого лісгоспу загальною площею 1166 га, що розташовані в межах АДРЕСА_1; згідно з наказом Держлісгоспу № 55 від 25.05.2002 вказані землі лісогосподарського призначення в тому числі на території Ленінського району м. Харкова площею 10848,6 га передані в постійне користування Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА; відповідно до генерального плану м. Харкова, затвердженого рішенням 22 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 23.06.2004 року № 24-22, зелена зона Ленінського району міста Харкова представлена виключно державним лісовим фондом.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, господарські суди вказали, що заявник не довів, що йому не могло бути відомо про наведені у якості нововиявлених обставини при використанні наданих йому процесуальних прав як учаснику господарської справи, та що наведені заявником обставини в установленому порядку не спростовують саме ті факти, які було покладено в основу судового рішення, таким чином, наведені заявником обставини, не відповідають ознакам нововиявлених в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія погоджується з висновками господарських судів щодо невідповідності наведених заявником обставин ознакам нововиявлених та зазначає, що за змістом положень наведених вище норм законодавства неможливість заявника бути обізнаним з певними істотними для вирішення спору обставинами має носити об'єктивний характер (не може бути відомо, наприклад, про недійсність оспорюваного правочину до прийняття відповідного судового рішення тощо); про обставини, на існування яких покликається заявник, він міг дізнатися, заявивши під час первісного розгляду справи клопотання про витребування доказів щодо цільового призначення земельної ділянки її форми власності саме на час вирішення спору в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, за змістом судових рішень господарські суди попередніх інстанцій перевірили обставини, наведені заявником у якості нововиявлених, та мотивовано відхилили їх, вірно застосувавши приписи розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України; доводи касаційної скарги щодо порушення судами приписів статей 43, 84, 86, 112 Господарського процесуального кодексу України є безпідставними.

Водночас судова колегія враховує, що відповідно до частини 7 статті 114 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, можуть бути переглянуті на загальних підставах.

За частиною 2 статті 111-10 Господарського процесуального кодексу України безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду є, зокрема, розгляд справи судом у незаконному складі колегії суддів та розгляд справи господарським судом за відсутності будь-якої зі сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.06.2015 розгляд апеляційної скарги заявника призначено на 23.06.2015 на 10год.30хв., участь представників сторін обов'язковою не визнавалась; згідно з довідкою секретаря судового засідання у зв'язку з повідомленням про мінування приміщень Харківського апеляційного господарського суду судове засідання у справі № 5023/5082/12 розпочато після перевірки приміщень суду на наявність вибухових пристроїв о 14год.00хв., при цьому доказів явки у судове засідання, або наміру відповідача бути присутнім у судовому засіданні особисто чи через представника заявником не подано.

Також за змістом наявних матеріалів справи постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.03.2013 у справі № 5023/5082/12 прийнято у складі колегії суддів: Сіверін В.І.,- головуючий,. Терещенко О.І., Медуниця О.Є., вказаною постановою залишено в силі рішення Господарського суду Харківської області від 11.12.2012, яке просив переглянути за нововиявленими обставинами заявник. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 у цій справі, якою переглянуто ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.05.2012 про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, прийнято у складі колегії суддів: Сіверін В.І.- головуючий, Терещенко О.І., Бондаренко В.П.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Разом з тим, за пунктом 3 частини 1 статті 111-9 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи; при цьому відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення.

Судова колегія відзначає, що допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права не унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про наявність чи відсутність нововиявлених обставин відповідно до поданої заяви та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції про відсутність нововиявлених обставин в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду за доводами касаційної скарги не вбачається, як і підстав для направлення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 112, 114, пунктами 2, 6 статті 1119, пунктом 1 частини 2 статті 11110, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 у справі №5023/5082/12 Господарського суду Харківської області скасувати.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.05.2015 залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді І. Алєєва

Т. Гоголь