РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015Справа №910/11391/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"
про стягнення 44 047,57 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17 листопада 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 30 223,26 грн., в тому числі 15 000,00 грн. основного боргу, 701,92 грн. трьох процентів річних, 7 905,23 грн. інфляційних втрат, 6 616,11 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про надання послуг з обслуговування обладнання № О-01/W LVI BRU0102/200707 від 20.07.2007 року в частині здійснення оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 року порушено провадження у справі № 910/11391/15, слухання справи призначено на 09.06.2015 року.

Представники сторін в судове засідання 09.06.2015 року не з'явилися, вимоги ухвали суду від 05.05.2015 року не виконали, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

09.06.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 23.06.2015 року, у зв'язку з неявкою сторін та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Представник відповідача в судове засідання 23.06.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 09.06.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 року зупинено провадження у справі № 910/11391/15 до затвердження реєстру вимог кредиторів у справі № 910/11058/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України".

24.06.2015 року представник позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до поданої заяви позивач просить стягнути з відповідача 44 047,57 грн., в тому числі 25 000,00 грн. основного боргу, 775,89 грн. 3 % річних, 10 113,82 грн. інфляційних втрат, 8 157,86 грн. пені.

Враховуючи норми статті 22 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що дана дія не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів суд приймає до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

13.07.2015 року представник відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав заяву, відповідно до якої просив відмовити у позові, у зв'язку з тим, що позивач у встановлений строк не заявив вимог до боржника.

19.10.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі № 910/11391/15, в якій останній повідомив суд про прийняття Київським апеляційним господарським судом постанови від 04.08.2015 року у судовій справі № 910/11058/15, якою ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року у справі № 910/11058/15 скасовано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 року поновлено провадження у справі № 910/11391/15 та призначено справу до розгляду на 17.11.2015 року.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 7 на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2007 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та Закритим акціонерним товариством "Телесистеми України", яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України" (замовник) укладено Договір про надання послуг з обслуговування обладнання № О-01/W LVI BRU0102/200707 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1.Договору замовник передає, а виконавець приймає на утримання та обслуговування телекомунікаційне обладнання замовника згідно його переліку та місць утримання, які зазначені у додатку до цього Договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно з пунктом 1.2. Договору перелік та дата передачі виконавцю конкретного обладнання на утримання та обслуговування виконавцю зазначається сторонами в Акті (актах) прийому-передачі обладнання на обслуговування (акт готовності), що є підставою для визначення початку надання виконавцем послуг щодо конкретного обладнання.

Пунктом 2.1.1. Договору сторони погодили, що виконавець зобов'язується обслуговувати обладнання замовника у місцях його утримання (згідно Додатку до Договору), зокрема, прибирати зазначені місця та власне обладнання від пилу, сміття, наслідків опадів; усувати наявні зовнішні перешкоди в роботі обладнання; контролювати та попереджати несанкціонований доступ до обладнання; забезпечувати у місцях утримання обладнання правил пожежної безпеки; інформувати замовника про надзвичайні ситуації та ризики, які можуть негативно вплинути на нормальну роботу обладнання.

Відповідно до пункту 2.2.3. Договору замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати встановлені договором платежі.

Вартість послуг, що надаються виконавцем замовнику за цим договором, вказується сторонами в додатку № 1 до Договору (пункт 3.1. Договору).

Відповідно до Додатку до Договору вартість послуг за місяць становить 5 000,00 грн.

Згідно з пунктом 3.3. Договору нарахування плати за послуги починається з дати підписання сторонами акту прийому-передачі обладнання на обслуговування і продовжується до моменту вивозу замовником обладнання з місця його утримання.

Послуги оплачуються замовником на підставі акту здачі-приймання наданих послуг і рахунку на оплату послуг протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та отримання відповідного рахунку (пункт 3.5. Договору).

07.08.2008 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої сторони погодили викласти пункт 3.3. Договору в наступній редакції: нарахування плати за послуги починається з дати підписання сторонами акту прийому-передачі обладнання на обслуговування (Акт готовності) і продовжується до моменту вивозу замовником обладнання з місця його утримання. Крім цього, замовник зобов'язується перерахувати на розрахунковий рахунок виконавця одноразову плату за надання послуг з встановлення обладнання у розмірі 7 159,00 грн. Замовник зобов'язується перерахувати зазначену суму протягом 30 днів з дня підписання акту про виконання робіт.

Згідно акту готовності від 01.09.2008 року замовником передано виконавцю антени та контейнери з технологічним обладнанням для розміщення на належній виконавцю гравійній площадці, яка знаходиться за адресою:АДРЕСА_1.

На виконання умов Договору позивачем надано відповідачу послуги за період січень - травень 2015 року на загальну суму 25 000,00 грн., що підтверджується Актом № ОУ-0000004 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2015 року, Актом № ОУ-0000006 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2015 року, Актом № ОУ-0000008 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2015 року, Актом № ОУ-000011 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2015 року, Актом № ОУ-000012 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2015 року.

Позивач зазначає, що в порушення умов Договору відповідач оплату наданих послуг у встановлений Договором строк не здійснив.

10.06.2015 року позивачем надіслано відповідачу вимогу про сплату заборгованості за Договором. Проте, зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення.

За твердженням позивача, станом на 17.06.2015 року у відповідача утворилася заборгованість перед відповідачем у розмірі 25 000,00 грн. основного боргу.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Доказів спати відповідачем наданих послуг, суду не надано.

З урахуванням статті 530 Цивільного кодексу України на пункту 3.5. Договору строк виконання зобов'язання станом на час розгляду справи настав.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 25 000,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 775,89 грн. 3 % річних, 10 113,82 грн. інфляційних втрат, 8 157,86 грн. пені.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по сплаті коштів за надані послуги не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в тому числі у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (стаття 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 4.1. Договору у випадку несвоєчасної оплати за послуги, що сталася з вини замовника, він сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної ставки рефінансування НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більш ніж 10 % (десяти відсотків) від розміру місячної вартості за послуги.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок пені, 3 % річних та збитків від інфляції з урахуванням умов договору та періоду прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання, господарський суд дійшов до висновку, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 2 518,36 грн. пені, 128,22 грн. 3 % річних, 3 217,76 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 7, ідентифікаційний код 22599262) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (79491, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 2 518 (дві тисячі п'ятсот вісімнадцять) грн. 36 коп. пені, 128 (сто двадцять вісім) грн. 22 коп. 3 % річних, 3 217 (три тисячі двісті сімнадцять) грн. 76 коп. інфляційних втрат, 1 280 (одну тисячу двісті вісімдесят) грн. 19 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.11.2015

Суддя С.В. Стасюк