РІШЕННЯ

16 листопада 2015 року Справа № 913/912/15

Провадження № 6/913/912/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Параллель М ЛТД,

м. Донецьк

до відповідача ОСОБА_1 освіти Лутугинської районної державної адміністрації,

м. Лутугино Луганської області

про стягнення 113 252 грн. 84 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 05286/13-БР про закупівлю товарів (продуктів нафтопереробки рідких ) за державні кошти від 14.05.2013 в розмірі 113 252 грн. 84 коп.

Позивачем до суду надані додаткові письмові пояснення від 26.10.2015 які судом прийняті до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Також позивачем подано клопотання про долучення витребуваних судом додаткових доказів у справі від 11.11.2015.

Крім цього, за клопотанням позивач зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за умови відсутності його повноважного представника.

Судом клопотання позивач задоволено в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважного представника у судових засіданнях не скористався.

Так, ОСОБА_1 освіти Лутугинської районної державної адміністрації - зареєстровано за адресою м. Лутугино, Луганської області, вул. Крупської, буд. 15.

В ухвалах суду від 02.11.2015, 16.11.2015 явка учасників процесу в судові засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Листом від 22.09.2015 №04-16-1144 УДППЗ Укрпошта повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється.

В той же час, суду невідомі інші адреси відповідача ніж ті, що вказані позивачем та зазначені в ЄДРПОУ.

Разом з тим, оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО інформація про час і місце судового засідання також була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

14.05.2013 між ОСОБА_1 освіти Лутугинської районної державної адміністрації та ТОВ «Параллель-М ЛТД» було укладено договір закупівлі товарів (продуктів нафтопереробки рідких) № 05286/13-БР.

Відповідно до п. 1.2 договору позивач зобовязався у 2013 році поставити на користь позивача товари, зазначені в документації конкурсних торгів, а останній в свою чергу зобовязався прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Згідно п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після предявлення учасником рахунку на оплату та перерахування коштів на рахунок учасника відповідно до законодавства про безготівкові розрахунки в України в такому порядку: 100% після отримання талонів на відповідну кількість палива.

На виконання умов договору, в період з 14.05.2013 по 31.12.2013 позивач поставив, а відповідач прийняв паливо на загальну суму 361 749, 30 грн.

Відповідно до п. 4.3 договору ціни на паливо, а також його кількість вказуються учасником у видатковій накладній, а також в рахунку-фактурі. Замовник здійснює оплату палива через Головне управління державного казначейства у Луганській області за наявності фінансування але в строк не пізніше 30 календарних днів з дати підписання видаткової накладної на паливо.

Відповідачем оплата отриманого палива здійснена частково, у звязку з чим залишилась заборгованість в сумі 113 252,84 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Виходячи з наведеного, позивач звернувся до суду із даним позовом який обґрунтовує посиланням на норми ст.ст. 526, 538,692 ЦК України та інші.

Відповідач позовні вимоги не оспорив.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було вказано вище, 14.05.2013 між сторонами у справі укладений договір про закупівлю товарів (продуктів нафтопереробки рідких) за державні кошти № 05286/13-БР, за умовами якого відповідач як учасник зобовязується поставити у 2013 році замовнику товари, зазначені в документації конкурсних торгів, а замовник відповідач у справі зобовязується прийняти та оплатити такі товари.

12.08.2013 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору за якою встановлено, що ціна договору складає 430 170,00 грн. та визначено найменування товару і його ціну.

Згідно п. 5.1 договору термін поставки товару травень - грудень 2013 року.

Згідно п. 5.2 договору місце поставки товару на АЗС учасника.

Згідно п. 1.4 договору за договором учасник зобовязується передати паливо у власність замовника, а замовник зобовязується прийняти і оплатити за нього певну грощову суму в строки і на умовах договору.

З моменту переходу права власності на паливо, воно знаходиться на зберіганні учасника. Відпуск палива зі зберігання здійснюється на підставі предявлених талонів на паливо на АЗС учасника.

Згідно п. 1.6 договору сторони домовилися, що момент переходу права власності на паливо (факт його продажу) який настає при передачі палива документально підтверджується видатковою накладною, оформленою між замовником і учасником. Учасник видає замовнику талони в момент видачі видаткової накладної.

Згідно п.п. 4.1, 4.2, 4.3 розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після предявлення учасником рахунку на оплату товару та перерахування коштів на рахунок учасника у вигляді безготівкового розрахунку 100% після отримання талонів на відповідну кількість палива. До рахунка додається видаткова накладна.

Ціни на паливо, а також його кількість вказуються учасником у видатковій накладній на паливо, а також в рахунку-фактурі. Замовник здійснює оплату палива через Головне управління державного казначейства у Луганській області за наявності фінансування з державного бюджету України. Але в строк не пізніше 30 календарних днів з дати підписання видаткової накладної на паливо.

На виконання умов договору, позивачем за видатковими накладними №№ ВТ00122135 від 16.05.2013, ВТ00134989 від 12.08.2013, ВТ00140620 від 01.10.2013, ВТ00142827 від 07.10.2013, ВТ00150722 від 02.12.2013 в період травень грудень 2013 року відповідачу було поставлено передбачений договором товар (бензин, дизельне пальне) на загальну суму 361 749,30 грн. Відповідачем, через представника ОСОБА_2 за відповідними довіреностями був отриманий товар - паливо на зазначену суму, що також підтверджується відповідними талонами, номери яких узгоджені представниками сторін.

В той же час, оплата отриманого пального відповідачем здійснена частково на суму 248 496,46 грн., у звязку з чим залишилась заборгованість в сумі 113 252,84 грн.

Відповідачем доказів оплати вказаної суми не надано.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно ст.ст.626, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст. 598 цього кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 712 ЦК України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Судом встановлено, що правовідносини сторін по справі виникли на підставі укладеного 14.05.2013 ними договору про закупівлю товарів № 05286/13-БР.

За приписами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Із змісту ст. 693 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 ЦК України. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 ЦК України . Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В даному випадку, матеріалами справи доведено та не спростовано відповідачем, що позивачем здійснена поставка відповідного товару на загальну суму 361 749,30 грн., який останнім оплачений частково, у звязку з чим залишилась заборгованість в сумі 113 252,84 грн.

Як було наведено вище, сторони в договорі передбачили, що в будь-якому випадку оплата повинна бути здійснена в строк не пізніше 30 календарних днів з дати підписання видаткової накладної на паливо. Остання накладна на паливо була підписана сторонами ще 02.12.2013. Тобто, на момент звернення позивачем до суду у останнього виникло право вимоги заборгованості за поставлений товар на підставі договору № 05286/13БР від 14.05.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В даному випадку, вимоги за позовом є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

За таких обставин, позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 113 252,84 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 38, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Віцдділу освіти Лутугинської районної державної адміністрації, м. Лутугино, Лутугинського району Луганської області, вул. Крупської, буд. 15, , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД», м. Донецьк, вул.

Олімпієва, буд. 2 «б», (поштова адреса м. Запоріжжя, бульвар Шевченка, 71 «а»,) , заборгованість в сумі 113 252 грн. 84 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1 698 грн. 79 коп., видати наказ.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення - 23.11.2015

Суддя Т.А. Василенко