ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2015 р. Справа № 914/3744/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань Кохановській Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгового підприємства «Всесмак плюс», м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», м.Львів

про стягнення 465 819,41 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Мацюк Г.Р.- представник (довіреність від 28.10.2015р. б/н), Тунка Т.Д. - присутній.

від відповідача Чорній А.О. - представник (довіреність б/н від 19.12.2014р.)

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгового підприємства «Всесмак плюс» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» про стягнення 465 819,41 грн.

Ухвалою суду від 02.11.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 16.11.2015р.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача подали клопотання, в якому просять суд не здійснювати технічну фіксацію судового процесу.

Разом із позовом позивачем подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову б/н від 28.10.2015р.(вх.№5049/15 від 30.10.2015р.).

13.11.2015р. в канцелярію суду позивачем подано заяву б/н від 13.11.2015р. про відсутність спору в інших судових органах(вх. №49270/15 від 13.11.2015р.); заяву б/н від 13.11.2015р. про долучення документів до матеріалів справи (вх. №49269/15 від 13.11.2015р.) з яким долучено копії довідок ГУДКСУ від 09.11.2015р. та 11.11.2015р. про зарахування коштів, копії видаткових накладних за період з 23.07.2015р. по 08.10.2015р., копії банківських виписок про рух коштів на рахунку ТзОВ ВТП «Всесмак плюс», роздруківку з клієнт - банку щодо оплат ТзОВ «ТМ «Барвінок», а також повідомлення №0911/2 від 09.11.2015р. ТзОВ ВТП«Всесмак Плюс» про оплату за накладними.

Окрім того, позивачем подано в канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог(вх. №5307/15 від 13.11.2015р.), в якій позивач просить стягнути загальну суму боргу в розмірі 697 589,85 грн. з яких 664 856,49 грн. простроченої заборгованості, 32 600,38 грн. пені, 132,98 грн. 3% річних, а також 10 379,35 грн. судових витрат та витрати на отримання послуг адвоката.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву вих. №391 від 13.11.2015р.(вх. № 49215/15 від 13.11.2015р.), в якому зазначає, що позивачем на надано належних доказів прострочення оплати та порушення п.3.3 договору №ТПР-197 від 10.12.2014р., долучена позивачем довідка про протерміновану дебіторську заборгованість є внутрішнім документом позивача і не може підтверджувати факт наявності заборгованості. Акт звірки також не може слугувати належним доказом оскільки він лише вказує на поточну заборгованість станом на конкретну дату і не враховує відтермінування оплати, які передбачені договором. На думку відповідача належними доказами можуть виступити видаткові накладні, однак оскільки вони відсутні - відповідачу невідомо які самі накладні позивач вважає неоплаченими і не може підтвердити факт їх оплати, а тому на його думку позовні вимоги не підлягають до задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову (вх.№5049/15 від 30.10.2015р.), просив вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в сумі 465 819,41 грн.

Відповідач в судовому засіданні проти заяви про забезпечення позову заперечив, просив відмовити у її задоволенні з підстав, наведених в письмових поясненнях щодо поданої позивачем заяви про забезпечення позову вих.№392 від 13.11.2015р. Зокрема зазначив, що самі лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведеного відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення такої заяви. Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України " Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову №16 від 26.12.2011р., умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення що майно(в т.ч. грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позовудо суду, зокрема реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо.

На думку відповідача, позивач у своїй заяві не посилається на жодну із перелічених вище обставин, так як і не наводить доказів вчинення відповідачем дій, які свідчили б про ухилення від виконання зобов'язання після подання позовної заяви до суду, а тому просить відмовити в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку відсутності підстав для її задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належить відповідачеві.

Як випливає із ст.66 ГПК України лише утруднення та неможливість виконання рішення суду може свідчити про наявність обґрунтованих підстав для забезпечення позову. При цьому, обов'язок доказування наявності обґрунтованих підстав для забезпечення позову покладається на особу, яка подає позов (прокурора або позивача). У даному випадку обов'язок доказування наявності підстав для забезпечення позову покладається на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство «Всесмак плюс»,

Заяву про вжиття заходів до забезпечення позову позивач обґрунтовує скрутним матеріальним становищем відповідача; невчиненням ним дій щодо сплати заборгованості та врегулювання спору в інший спосіб; наявністю справ у провадженні господарських судів про стягнення з відповідача значних сум, зокрема: справи №914/2656/15 про стягнення 920 924,54 грн. на користь ТзОВ "Ніка Захід", справи №914/2745/15 про стягнення 688 018,48 грн. на користь ТзОВ "Ніка-Захід", справи №904/8124/15 про стягнення 665 664,23 грн. на користь ТзОВ "ФОРТ-ПЛЮС"; відсутністю права власності відповідача на нерухоме майно, де знаходиться мережу магазинів та супермаркетів "Барвінок".

Як роз"яснено Вищим господарським судом України у абзаці 2 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Вказане узгоджується із п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

На спростування твердження позивача про наявність у провадженні господарських судів справ про стягнення з відповідача великої суми коштів, відповідач долучив до матеріалів справи рішення господарського суду Львівської області від 20.10.2015р. у справі № 914/2745/15 за первісним позовом ТзОВ ""Ніка-Захід" до ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" про стягення 642 467,51 грн. заборгованості та за зустрічним позовом "Торгова мережа "Барвінок" до ТзОВ ""Ніка-Захід" про стягнення 73 782,69 грн.

Згідно вищевказаного рішення суд припинив провадження у справі за первісним позовом про стягнення з ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" 61 807,42 грн. заборгованості. У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовив. Зустрічний позов задоволив повністю, стягнув на користь ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" 73 782,69 грн. заборгованості та 1827,00 грн. судового збору.

Крім того, відповідач долучив до матеріалів справи рішення господарського суду Львівської області від 20.10.2015р. у справі № 914/2656/15 за первісним позовом ТзОВ ""Ніка-Захід" до ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" про стягення 70 924,54 грн. заборгованості та за зустрічним позовом "Торгова мережа "Барвінок" до ТзОВ ""Ніка-Захід" про стягнення 69 910,33 грн.

Згідно вищевказаного рішення у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто на користь ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" 67 910,33 грн. заборгованості та 1 774,73 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Як вбачається із вищевказаних рішень, у задоволенні позовів про стягнення з відповідача заборгованості суд відмовив з тих підстав, що відповідач оплатив пред"явлені до стягнення суми боргу ще до подання позову.

Відтак, твердження позивача про неплатоспроможність відповідача спростовується вищевказаними рішеннями суду та не підтверджується належними доказами.

Посилання позивача на усне пояснення представника відповідача Вихопець Д.Я. щодо скрутного матеріального становища, не може бути належним доказом у справі.

Твердження позивача на відсутність у відповідача у власності нерухомого майна було спростовано відповідачем, шляхом пред"явлення суду для огляду витягів про право власності на нерухоме майно №36419856 від 26.11.2012р., №17143536 від 29.11.2012р.

Саме лише посилання позивача на невиконання відповідачем зобов'язання та наявність великої суми заборгованості не вказує на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення та не є достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що позивачем не було наведено суду належних та допустимих доказів та з матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Припущення про існування можливості, що незастосування заходів може утруднити або зробити неможливим подальше виконання рішення господарського суду, не є підставою для вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Зважаючи на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстави для вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні зазначеної заяви.

Розглянувши подану позивачем заяву про збільшення позовних вимог, враховуючи реалізацію позивачем наданого йому ст.22 ГПК України права на подання такої заяви, суд дійшов висновку прийняти її до розгляду.

Слід зазначити, що 13.11.2015р. через канцелярію суду ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» подало на розгляд господарського суду Львівської області зустрічний позов до ТзОВ ВТП «Всесмак плюс» про стягнення заборгованості в розмірі 56 685,99 грн.

Зважаючи на необхідність вирішення судом питання підставності подання зустрічного позову у справі, суд дійшов висновку необхідності відкладення розгляду спору.

З метою повного і всестороннього з'ясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, керуючись ст.ст. 22, 66, 77, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгового підприємства «Всесмак плюс» про вжиття заходів до забезпечення позову.

2. Прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

3. Розгляд справи відкласти на: 30.11.15р. до 15:30год.

4. Позивачу - у випадку сплати заявленої до стягнення заборгованості повністю або частково надати належні докази (платіжні доручення або виписки банку); явка повноважного представника.

5. Відповідачу - у випадку наявності заперечень щодо суми боргу надати свій контррозрахунок; у випадку сплати заявленої до стягнення заборгованості повністю або частково надати належні докази (платіжні доручення або виписки банку); явка повноважного представника.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Суддя Сухович Ю.О.