Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" листопада 2015 р. Справа № 906/1301/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № б-н від 25.09.15;

ОСОБА_2 - довіреність № б-н від 25.09.15;

від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність № б-н від 28.09.15;

від третьої особи: ОСОБА_3 - довіреність № 1/7 від 17.08.15.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро РТ" (с. Бровки-Перші Андрушівського району Житомирської області)

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Заготзерно" (смт. Ювілейне Дніпропетровського району)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Житомир" (м.Андрушівка Житомирської області)

про витребування майна

В судовому засіданні від 10.11.2015 оголошувалась перерва до 10:30 год. 17.11.2015

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про витребування у відповідача 1419,176 тонн зерна кукурудзи 3-го класу та 86,772 тонн зерна кукурудзи не класної, що знаходиться на зберіганні у ПСП "Заготзерно" за адресою м. Андрушівка, Житомирської області, вул. Станційна, 20, на підставі укладеного 10.09.2012 між сторонами договору №7 складського зберігання та надання послуг по прийманню, сушці, очистці зерна та додаткової угоди до даного договору від 12.12.2013 щодо продовження строку дії договору до 01.05.2014.

Представники позивача в судовому засіданні подали заяву від 21.10.2015 про збільшення позовних вимог, згідно якої додатково включено витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи, передбачені ст.22 ГПК України права позивача, суд прийняв зазначену вище заяву до розгляду. Розгляд справи здійснюється в межах заяви про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 22.10.2015 у справі № 906/1301/15 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Житомир" (13401, Житомирська область Андрушівський район, м. Андрушівка, вул. Станційна, 20 ).

10.11.2015 через діловодну службу суду надійшли наступні документи:

1) від представника позивача: письмові пояснення щодо клопотань відповідача; клопотання про приєднання квитанції про направлення копій позовних матеріалів третій особі (а.с.13-18 т.2);

2) від представника відповідача:

- клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ПП "СТД Агротехніка" (а.с.20 т.2);

- клопотання про призначення економічної експертизи (а.с.22-23 т.2);

- клопотання про призначення почеркознавчої та технічної експертизи (а.с. 25-26 т.2);

- повторне клопотання про передачу справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 27-29 т.2);

- клопотання про призначення розгляду справи № 906/1301/15 до колегіального розгляду у складі трьох суддів (а.с. 30 т.2);

- повторне клопотання про витребування письмових доказів у позивача та залишення позову без розгляду (а.с. 31-33 т.2)

3) від представника третьої особи пояснення від 10.11.2015 (а.с. 34-45 т.2);

4) від Андрушівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області лист з витребуваними судом документами за період з 10.09.2012 по травень 2014 (а.с. 46-164 т.2).

Господарський суд залучив подані документи до матеріалів справи.

Щодо поданих представником відповідача клопотань, дослідивши матеріали справи господарський суд прийшов до наступного висновку.

Клопотання про призначення економічної та почеркознавчої, технічної експертиз не підлягає задоволенню, оскільки суд не вбачає достатніх підстав для їх задоволення.

Клопотання про передачу за підсудністю не підлягає задоволенню, оскільки господарським судом вже вирішено дане питання.

Клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 підприємство "СТД Агротехніка" не підлягає задоволенню, оскільки рішення у даній справі не може вплинути на права та обов'язки підприємства, відповідно до ст. 27 ГПК України.

Клопотання про колегіальний розгляд справи також не підлягає задоволенню, оскільки суд не вбачає складності справи для колегіального вирішення спору.

В судовому засіданні від 10.11.2015 оголошувалась перерва до 17.11.2015.

17.11.2015 через діловодну службу суду надійшли від представника відповідача повторне клопотання від 17.11.2015 № 1711/15 про призначення розгляду справи №906/1301/15 до колегіального розгляду у складі трьох суддів; відзив на позов від 17.11.2015 та клопотання про долучення до матеріалів справи документів згідно переліку.

В судовому засіданні від 17.11.2015 представник позивача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи письмові пояснення від 10.11.2015 та подав клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача ТОВ "Агротрейд Житомир".

В задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи судом відмовлено, оскільки дане питання вирішено судом в попередньому судовому засіданні.

Клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача також не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 24 ГПК господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Відповідно п.1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Беручи до уваги те, що предметом розгляду спору є витребування 1419,176 тонн зерна кукурудзи 3-го класу та 86,772 тонн зерна кукурудзи не класної, що знаходиться на зберіганні у ПСП "Заготзерно", то ТОВ "Агротрейд Житомир" не може виступати в даних взаємовідносинах зобов'язальною стороною.

Крім того, ТОВ "Агротрейд Житомир" залучений до справи в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні від 17.11.2015 представники позивача в повному обсязі підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача та третьої особи проти позовних вимог заперечила, з підстав викладених у відзивах.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.09.2012 між ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "УКР-АГРО РТ" та ОСОБА_5 сільськогосподарським підприємством "Заготзерно" укладено договір складського зберігання та надання послуг з приймання, сушці, очистці зерна №7 (надалі -договір), де ПСП "Заготзерно" визначено як "Зерновий склад".

Згідно розділу ІІ цього договору за місцезнаходженням, реквізитами та підписами сторін ПСП "Заготзерно" є "зерновий склад", а ТОВ "Укр-Агро РТ" - "поклажодавець". Строк погодили, що даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами, та діє до 01.05.2013, а в частині розрахунків до їх повного проведення (п.10.1 договору).

Відповідно до п.п. 1.1 цього договору поклажодавець передає, а "зерновий склад" приймає на зберігання зерно українського походження, яке використовується для продовольчих, семенних, кормових та технічних цілей, врожаю 2012, яке надалі найменується "зерно".

Згідно п.1.2 договору, сторонами не було визначено (погоджено) ні кількість переданого зерна, а також якої культури передається на зберігання відповідачеві зерно.

Пунктом 1.4 зерно передається на зберігання на протязі строку даного договору за умов зберігання "до реалізації", але не більш, ніж до 01.05.2013, а рапс - до 01.10.2012.

12.12.2013 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору складського зберігання та надання послуг з приймання, сушці, очистці зерна № 7, пункт 10.1 якого доповнено новою редакцією щодо строку його дії до 01.05.2014.

За умов як договору № 7 від 10.09.2012, так і додаткової угоди до нього від 12.12.2013 не вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв на зберігання саме зерно кукурудзи 3-го класу та зерно кукурудзи не класної, та в якій кількості.

В обґрунтування своїх вимог щодо витребування від відповідача 1 419,176 т зерна кукурудзи 3-го класу та 86,772 т зерна кукурудзи не класної, яка зберігається на зерновому складі відповідно умов укладеного договору, позивач послався на заборгованість йому з боку відповідача 2 404,000 т зерна кукурудзи 3-го класу, повернутої йому ПП "СТД Агротехніка", що підтверджується трьохсторонніми актами приймання - передачі зерна від 29.11.2013 в кількості 150 тон, від 10.12.2013 в кількості 150 тон, від 19.12.2013 в кількості 1 104,000 тон, від 20.12.2013 в кількості 1 000,00тон та відповідно видатковими накладними від 29.11.2013 в кількості 150,00 тон на суму 300000,00 грн з ПДВ, від 10.12.2013 в кількості 150,00 тон на суму 300000,00 грн, від 19.12.2013 в кількості 1 104,00 тон на суму 2 208 000,00 грн та від 19.12.2013 в кількості 1 000,00 грн на суму 2 000 000,00 грн, всього на суму 4 808 000,00 грн.

Окрім того, позивач стверджує, що на підставі договору №7 позивач з 28.11.2013 по 31.12.2013 додатково до вищезазначеної кількості кукурудзи передав на зберігання відповідачеві 1 259,147 тон зерна кукурудзи 3-го класу та 386,477 тон кукурудзи не класної, що підтверджується реєстрами ТТН.

Судом оглянуті додані копії реєстрів ТТН на бланках ПСП "Заготзерно", з яких вбачається, що за період з 19.12.2013 по 25.12.2013 прийнято від власника - ТОВ "Укр-Агро РТ" зерно кукурудзи 3-го класу в кількості 1 259,147 тон без зазначення його вартості, та за період з 26.12.2013 по 30.12.2013 прийнято від власника - ТОВ "Укр-Агро РТ" зерно кукурудзи не класної в кількості 386,477 тон також без зазначення його вартості.

Розрахунок позовних вимог позивача ґрунтується на відомостях зі складської квитанції на зерно АФ №997987 №355 від 08.04.2014 про те, що ПСП "Заготзерно" прийняло на зберігання від ТОВ "Укр-Агро РТ" на підставі договору складського зберігання від 10.07.2012 1149,000 тон кукурудзи 3-го класу, акту надання послуг №101 від 30.04.2014, підписаний представниками сторін, та податковою накладною №15 від 30.04.2014, з яких вбачається, зберігання кукурудзи 3 - го класу в кількості 1 419,176 тон на суму 30 512,28 грн та 86,772 тон кукурудзи не класної на суму 1 865,60 грн без ПДВ.

Станом на 31.07.2015 позивач розрахував вартість витребуваної кількості кукурудзи від відповідача з посиланням на інформацію з інтернет - сайту АПК-Інформ 3300,00 грн за тону, загальна вартість якої становить 4 969 628,40 грн (1419,176 т + 86,772 т = 1 505,948 т х на 3300,00 грн)

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а ні в складській квитанції на зерно № 355 від 08.04.2014 (а.с.20 т.1), а ні в акті надання послуг № 101 від 30.04.2014 (а.с. 41 т.1) та податковій накладній від 30.04.2014 №15 немає посилання на договір від 10.09.2012. Натомість, в даних документах йдеться мова про договір від 10.07.2012.

Тобто, позивачем не подано належних доказів, що в сторін виникли стосунки на підставі договору від 10.09.2012.

З здійсненого судом розрахунку кількості кукурудзи 3-го класу прийнятого відповідачем на зберігання - становить 3663,147 т.

Позовні вимоги щодо витребування 1419,176 т кукурудзи 3-го класу ґрунтуються на відомостях складської квитанції № 355 від 04.04.2014 складеного на підставі договору складського зберігання від 10.07.2012 № 7 в кількості 1149,000 т та відомостях в акті надання послуг № 101 від 30.04.2014 та податковій накладній від 30.04.2014 №15 на кількість 1419,176 т.

Таким чином, сам позивач не визначився, яка кількість його кукурудзи 3-го класу знаходиться у відповідача на зберіганні на момент пред'явлення позову.

Щодо вимоги про витребування кукурудзи некласної в кількості 86,772 т., то вона ґрунтується на акті надання послуг № 101 від 30.04.2014 та податковій накладній від 30.04.2014 №15 виписаних на підставі договору складського зберігання від 10.07.2012.

Листи ТОВ "Укр-Агро РТ", надіслані ПСП "Заготзерно" від 11.04.2014 № 102, від 23.04.2014 № 116 та від 24.04.2014 № 117 про відвантаження кукурудзи 3-го класу в кількості 1149 т. з посиланням на складську квитанцію на зерно від 08.04.2014 № 55 підтверджують стосунки між сторонами за договором № 7 від 10.07.2012 (а.с.15,17,19 т.1).

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, частиною 1 якої передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 319 та ч. 1 ст. 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 631 ЦК, зокрема, передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Згідно ст. 938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Відповідно ст.953 ЦК України, зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Згідно ч.1 ст. 961 ЦК України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає, зокрема, складську квитанцію.

Позивачем надано до позовних документів складську квитанцію №355 від 08.04.2014, яка не може вважатись належним доказом кількості кукурудзи 3 класу на зберіганні у відповідача, оскільки кількість зазначеної в ній кукурудзи, не відповідає кількості кукурудзи 3 класу, заявленої до витребування на підставі договору від 10.09.2012.

Позивачем також не надано доказів того, що після прийняття на зберігання кукурудзи 3 класу в кількості 1149000 кг, він правомірно вимагає повернення відповідачем кукурудзи 3 класу в кількості 1419,176 т, посилаючись на акт надання послуг по зберіганню зерна № 101 від 30.04.2014.

Відповідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Також, відповідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 ГПК України передбачає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подані позивачем докази в підтвердження отримання відповідачем кукурудзи 3-го класу та некласної в кількості 1419,176 т. та 86,772 т., відповідно, є неналежними, оскільки в них йде посилання на інший договір - від 10.07.2012 № 7, а не на договір № 7 від 10.09.2012, що є підставою даного позову.

Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.11.15

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)