ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015р. Справа № 914/3205/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас»
до відповідача:Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування
про:стягнення 52159 грн. 53 коп. (з яких: 4878,57 грн. 3% річних; 47280,96 грн. інфляційні)

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Корчинський О.І.

Представники:

Позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність від 08.09.2015 р.)
Відповідача:ОСОБА_2 представник (довіреність від 06.10.2015 р. №1785/13)

04.09.2015 р. на розгляд господарського суду Львівської області за вх. № 3297 поступила позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення 54313 грн. 23 коп. (з яких: 4878,57 грн. 3% річних; 49494,66 грн. інфляційні).

Ухвалою суду від 09.09.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 06.10.2015 р.

05.10.2015 р. до суду за вх. № 42401/15 від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому він заперечив позовні вимоги.

В судовому засіданні 06.10.2015 р. оголошено перерву до 03.11.2015 р.

30.10.2015 р. до суду за вх. № 47014/15 від представника позивача надійшли письмові пояснення на відзив відповідача.

02.11.2015 р. до суду за вх. № 47059/15 від відповідача поступили додаткові пояснення на позовну заяву.

03.11.2015 р. до суду за вх. №5109/15 від представника позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів для надання додаткових доказів.

Ухвалою суду від 03.11.2015 р. продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та розгляд справи відкладено на 17.11.2015 р.

Позивач вимоги суду виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

16.11.2015 р. до суду за вх. № 5328/15 від представника позивача поступила заява про зменшення позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача 52159 грн. 53 коп. (з яких: 4878,57 грн. 3% річних; 47280,96 грн. інфляційні).

Представник позивача позов підтримав, просив суд задоволити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідач вимоги суду виконав, відзив на позовну заяву представив, проти позову заперечив, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та поясненнях.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

17.01.14 р. Львівським казенним експериментальним підприємством засобів пересування і протезування (відповідачем) виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» (позивачу) замовлення № 13/07 на постачання металопрокату.

Згідно вказаного замовлення, позивач зобов'язується передати у власність відповідача, а відповідач зобов'язується прийняти від позивача та оплатити продукцію.

Згідно з видатковими накладними від 27.01.2014 р. № 4, від 27.01.2014 р. № 6, від 29.01.2014р. № 5, від 30.01.2014 р. № 4/1 відповідач отримав від позивача продукцію, відповідно до замовлення, на загальну суму 122221 грн. 03 коп.

У зв'язку з тим, що відповідач не здійснив оплату за отриману продукцію, позивач звернувся з господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий товар, а також пені, 3% річних та інфляційних.

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2014 р. у справі № 914/3389/14 стягнуто з Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» 122221,03 грн. основного боргу та 23588,71 грн. інфляційних втрат, всього 145809,74 грн.; 2916,19 грн. судового збору. Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 3082,39 грн. залишено без розгляду. В задоволені позову в частині стягнення пені в розмірі 10505,80 грн. та в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 304,49 грн. відмовлено.

Зазначене рішення залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 р. та постановою Вищого господарського суду від 21.04.2015 р. у справі № 914/3389/14.

У вказаному рішення встановлено, що обовязок відповідача з оплати отриманого товару, згідно вимог ст. 692 ЦК України, виник після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Предметом даного позову, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, є стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 47280 грн. 96 коп., нарахованих позивачем за період з 09.12.2014 р. по 01.07.2015 р., а також 3% річних у розмірі 4878 грн. 57 коп., нарахованих позивачем за період з 27.01.2014 р. по 01.07.2015 р.

Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму основного боргу, котра встановлена рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2014 р. у справі № 914/3389/14.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 р. № 14 (із змінами та доповненнями) розяснено, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, проведені позивачем, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у зазначеному позивачем розмірі.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення 52159 грн. 53 коп. (з яких: 4878,57 грн. 3% річних; 47280,96 грн. інфляційні) обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Порядок та розмір сплати судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» має майновий характер та подана до господарського суду Львівської області 04.09.2015р.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 р. N 484-VIII, котрий набрав чинності з 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір».

Так, підпунктом 1) пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 22.05.2015 р. N 484-VIII), встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до платіжного доручення від 12.08.2015 р. № 2282 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Пунктом 1) частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У заяві Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» про зменшення позовних вимог, котра поступила до господарського суду Львівської області 16.11.2015 р. за вх. № 5328/15, міститься клопотання про повернення судового збору в розмірі переплаченої суми.

Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі «Гілас» підлягає поверненню судовий збір в розмірі переплаченої суми 609 грн. 00 коп.

Судовий збір у розмірі 1218 грн., у відповідності до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 43, 45, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення 52159 грн. 53 коп. (з яких: 4878,57 грн. 3% річних; 47280,96 грн. інфляційні) задоволити повністю.

2. Стягнути з Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування (вул. Рудненська, буд. 10, м. Львів, 79052; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» (вул. Фучіка, буд. 30, м. Дніпропетровськ, 49027; ) 52159 грн. 53 коп. (з яких: 4878,57 грн. 3% річних; 47280,96 грн. інфляційні) та 1218 грн. 00 коп. судового збору.

3. Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Гілас» (вул. Фучіка, буд. 30, м. Дніпропетровськ, 49027; ) частину судового збору у розмірі 609 грн. 00 коп., сплаченого платіжним дорученням від 12.08.2015 р. № 2282.

4. Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Цікало А.І.