РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015Справа №910/23610/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест-МВ"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 26.12.2014р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 02 листопада 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У вересні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест-МВ" (відповідач) про стягнення 140 369,91 грн. основного боргу, 25 035,84 грн. пені, 2 221,65 грн. інфляційних втрат, 16 767,47 грн. 40% річних.

02.11.2015 року через канцелярію до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, у якій останній просить стягнути з відповідача 120 369,91 грн. основного боргу, 12 690,98 грн. пені, 8 318,80 грн. 40% річних. Зазначена заява розцінюється судом як зменшення розміру позовних вимог і приймається до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу рухомого майна № 356/н від 20.10.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/23610/15. Розгляд справи призначено на 30.09.2015р.

У судове засідання, призначене на 30.09.2015р., представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2015р. розгляд справи відкладено на 02.11.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2014р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвест-МВ» (покупець) (разом - сторони) укладено Договір купівлі-продажу рухомого майна № 356/н (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві, що був у користуванні каток вібраційний HAMM HD ROLLER, серійний номер 859850, 2004 року виготовлення (рухоме майно), а покупець зобов'язується прийняти зазначене майно і сплатити продавцеві договірну ціну на умовах договору.

Відповідно до п. 1.8. Договору договірна ціна на рухоме майно становить: 192 500,00 грн. В еквіваленті на іноземну валюту - Євро, договірна ціна становить 11 000,00 євро. Ціна рухомого майна встановлена на день складання договору відповідно до міжбанківського курсу валюти - євро (1 євро = 17,50 грн.). В разі якщо на дату часткового розрахунку (передплати) чи повної оплати за рухоме майно міжбанківський курс валюти зміниться в сторону збільшення або зменшення, продавець залишає за собою право перерахувати неоплачену вартість (ціну) по курсу на день оплати відповідно.

Згідно з п. 1.9. Договору покупець оплачує продавцю договірну ціну (вартість рухомого майна), в розмірі, встановленому у п. 1.8. Договору на наступних умовах:

64 170,00 грн. на умовах попередньої оплати протягом 3 календарних днів з моменту підписання договору;

64 170,00 грн. на умовах відтермінування протягом 31 календарного дня, але не пізніше 20 листопада 2014 року;

64 160,00 грн. на відтермінування протягом 61 календарного дня, але не пізніше 20 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 7.3. Договору кожна зі сторін, яка неналежним чином виконує свої зобов'язання (зокрема, несвоєчасно розраховується за поставлене (передане у власність) рухоме майно) за цим договором, повинна сплатити на користь іншої сторони неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми за кожен день прострочення виконання (тобто за кожен календарний день неперерахування цієї суми) та сорок відсотків річних.

Додатковою угодою № 1 від 30.03.2015 року до Договору купівлі-продажу рухомого майна № 356/н від 20.10.2014 року (надалі - Додаткова угода) сторони погодили викласти п. 1.8. Договору викласти в наступній редакції: « 1.8. Договірна ціна рухомого майна становить: 257 769,91 грн.»

Крім того, цією ж Додатковою угодою сторони погодили, що враховуючи збільшення договірної ціни та часткову оплачену вартість рухомого майна по договору станом на 30.03.2015 року в сумі 65 000,00 грн. покупець зобов'язується доплатити продавцю неоплачену ціну за рухоме майно в розмірі 192 769,91 грн. в термін до 15 травня 2015 року включно. В еквіваленті на іноземну валюту - Євро, неоплачена договірна ціна рухомого майна, станом на 30 березня 2015 року, становить 7 301,89 євро.

На виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу рухоме майно на суму 257 769,91 грн., що підтверджується актом прийому передачі та видатковою накладною № 131502061 від 08.07.2015 року.

Відповідачем було здійснено часткову оплату рухомого майна, у зв'язку із чим станом на день розгляду спору заборгованість останнього перед позивачем складає 120 369,91 грн.

Позивач стверджує, що через неналежне виконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу рухомого майна № 356/н від 20.10.2014 року щодо оплати вартості рухомого майна, у останнього виникло зобов'язання оплатити 120 369,91 грн. основного боргу, 12 690,98 грн. пені, 8 318,80 грн. 40% річних.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було передано відповідачу рухоме майно на суму 257 769,91 грн., відповідачем, в свою чергу, здійснено часткову оплату переданого майна. Станом на день розгляду спору заборгованість відповідача перед позивачем становить 120 369,91 грн.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що строк оплати вартості рухомого майна згідно Договору купівлі-продажу рухомого майна № 356/н від 20.10.2014 року (з урахуванням внесених змін) настав, доказів оплати вартості такого майна у більшому розмірі станом на день розгляду справи відповідачем не надано, позовні вимоги про стягнення з останнього 120 369,91 грн. є обґрунтованими.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 40% річних та пені, наданий позивачем, суд дійшов висновку про його відповідність фактичним обставинам справи та обґрунтованість, у зв'язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12 690,98 грн. пені (за період з 04.03.2015 року по 01.09.2015 року) та 8 318,80 грн. 40 % річних (за період з 04.03.2015 року по 01.09.2015 року).

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача (в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір», станом на день звернення до суду із позовом).

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІНВЕСТ-МВ" (02098, м. Київ, вулиця Дніпровська набережна, будинок 19, офіс 187, ідентифікаційний код 37788628) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1), грошові кошти: 120 369,91 грн. (сто двадцять тисяч триста шістдесят дев'ять гривень 91 копійка) основного боргу, 12 690,98 грн. (дванадцять тисяч шістсот дев'яносто гривень 98 копійок) пені, 8 318,80 грн. (вісім тисяч триста вісімнадцять гривень 80 копійок) 40 % річних та 2 120,70 грн. (дві тисячі сто двадцять гривень 70 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/23610/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.11.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало