ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 915/1495/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.Ю.,

представника позивача: Коробченко А.В. - дов. №2205 від 25.09.2014,

представника відповідача: Кузовлєва В.В.. - дов. №19 від 08.09.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Октябрськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація спеціалізованого морського порту «Октябрськ») (54052, м.Миколаїв, Корабельний р-н, а/с 1090),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Армада-Трейд» (54036, м.Миколаїв, вул.Бузька, 98),

про: стягнення 46781,28 грн. пені та 17992,80 грн. штрафу по Договору №175-В-АМПУ-14 від 30.12.2014, -

в с т а н о в и в:

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 46781,28 грн. пені та 17992,80 грн. штрафу за невиконання відповідачем зобов'язань по Договору №175-В-АМПУ-14 від 30.12.2014 щодо своєчасної поставки товару.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем, в порушення умов Договору №175-В-АМПУ-14 від 30.12.2014 було поставлено товар, якість якого, при візуальному огляді та за результатами випробувань, не відповідала умовам визначеним у Договорі. Однак, пропозицію позивача здійснити вивантаження мазуту у окремо розташовану ємність для здійснення подальшої перевірки по якості, відповідач відмовився виконувати та вивів автомобіль з території порту. Оформлення поставки товару видатковою накладною не відбувалось, тобто, замовлення позивача на поставку 28000,0 кг мазуту на суму 257040,0 грн., у строки, визначні п.5.1 Договору виконано не було, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

Відповідач у відзиві (а.с.73-77) проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що товар було поставлено на територію порту, але позивач, навмисно створюючи перешкоди, відмовився приймати запропоноване належне виконання, тобто має місце прострочка кредитора, що є підставою для звільнення відповідача від сплати штрафних санкцій. Оскільки перевірка мазуту по якості була здійснена позивачем з порушенням, передбаченої Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України процедури, то позивач не може посилатись на неналежну якість поставленого товару, як на підставу відмови від його прийняття.

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у позові та запереченнях проти позову.

У судових засіданнях 09.09.2015, 27.10.2015, 02.11.2015 та 06.11.2015 судом у відповідності до ст.77 ГПК України оголошувались перерви.

10.11.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

30.12.2014 між сторонами було укладено Договір поставки №175-В-АМПУ-14 з додатками (надалі - Договір) (а.с.141-145), згідно умов якого постачальник (відповідач у справі) зобов'язується поставити покупцю (позивач у справі) товар (мазут паливний марки М-100), найменування, асортимент, кількість, ціна, умови поставки якого зазначаються у Специфікації (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору.

3гідно п.6.3.1 Договору, постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару в порядку та у строки, встановленими Договором.

Відповідно до п.5.1 Договору, поставка товару здійснюється окремими партіями, протягом 10 робочих днів від дати отримання постачальником замовлення на партію товару.

Пунктом 5.2 Договору визначено два місця поставки товару: Одеська обл.., м.Іллічівськ, вул.Труда, 6 та м.Миколаїв, вул.Айвазовського, 29.

28.01.2015 позивачем було сформовано замовлення №2 на партію товару - мазут паливний М-100 в кількості 28000 кг на суму 257040,0 грн., з місцем поставки - м.Миколаїв, яке було підписане головним інженером порту та директором ТОВ «Армада-Трейд», а також затверджено начальником адміністрації спеціалізованого морського порту «Октябрськ» (а.с.65).

Відповідно до пунктів 5.5.6 та 5.5.7 Договору, датою поставки товару вважається дата підписання сторонами видаткової накладної. Право власності на товар також переходить від постачальника до продавця з моменту підписання сторонами видаткової накладної.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позову, відповідачем не здійснено поставку 28000 кг мазуту на суму 257040,0 грн. та не оформлено видаткову накладну, що стало підставою для нарахування, передбачених п.7.2.2. Договору штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що 30.01.2015, на виконання замовлення №2 від 28.01.2015, ним було доставлено на територію спеціалізованого морського порту «Октябрськ» у м.Миколаєва по вул.Айвазовського, 29, залученим автомобільним транспортом (автомобіль DAF д/н ВР 8016 ВВ, причеп ВТ 1182 ХР) замовлений покупцем мазут паливний М-100 у кількості 28000,0 кг, якість якого підтверджена паспортом якості від 12.01.2015 виробника ТОВ «Екопотенціал» (а.с.108). Однак, позивачем дії з прийняття товару не здійснювались протягом восьми годин, без належного оформлення відмови у прийнятті товару. Зважаючи на безрезультатність подальшого простою залученого автомобільного транспорту, він був змушений покинути територію порту.

Матеріали справи свідчать про те, що 30.01.2015 у бюро перепусток порту «Окрябрськ» були видані перепустки на автомобіль DAF д/н ВТ 801688 ВВ, причеп ВТ 1182 ХР та представниками підприємства ТОВ «Армада-Трейд»: водію Маринчуку І.М., Костенко К.В. та Победрі О.В. (а.с.150). Водію Маринчуку І.М. також видана разова перепустка до вагової порту (а.с.151).

Того ж дня були відібрані зразки (проби) мазуту та передані до лабораторії ПП «Сейболт-Україна» для проведення випробувань якості, про що складено відповідний акт (а.с.158), який підписаний з боку порту гр.Шатнім Д.П., представником ПП «Сейболт-Україна» та гр.Победрею О.В. без зазначення чи є він представником ТОВ «Армада-Трейд» та на підставі яких документів. Оригінал акту оглянуто судом у судовому засіданні.

Після складання акту відбору зразків, позивачем було складено акт №1 від 30.01.2015 (а.с.160), у якому зазначено, що при поставці паливного мазуту М-100 у філію «Октябрьск» ДП «АПМУ» фірмою ТОВ «Армада-Трейд», автоцистерною DAF д/н ВТ 8016 ВВ, причеп ВТ 1182 ХР було виявлено відсутність пломб за запірних пристроях та візуальна невідповідність якості товару, у зв'язку з чим було викликано представника незалежної лабораторії ПП «Сейболт-Україна» для відібрання проб мазуту на відповідність якості згідно паспорта якості виробника ТОВ «Екопотенціал» від 12.01.2015. Після відбору проби і складання відповідного акту відбору зразків директор ТОВ «Армада-Трейд» відмовився від дій по здачі і прийманню мазуту згідно Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України №281/171/578/155 від 20.05.2008 та Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України №271/121 від 04.06.2007 та дав розпорядження водію автоцистерни покинути на транспортному засобі територію порту.

На вказаному акті міститься відмітка про відмову директора ТОВ «Армада-Трейд» від його підписання.

Представниками відповідача виклик директора ТОВ «Армада-Трейд» та його присутність на території порту заперечуються. При цьому, належних доказів зворотнього позивачем суду не надано, зокрема, доказів направлення виклику директору для прийняття товару за якістю та видачі пропуску на територію порту. Стосовно надання вказівки водію автоцистерни з мазутом покинути територію порту, відповідач заперечень не висловив, пояснюючи вказані дії значним простоєм автотранспорту та понесення підприємством збитків.

10.02.2015 відповідач направив на адресу позивача претензію №1 з вимогою протягом 3-х робочих днів вжити всіх необхідних заходів для прийняття від ТОВ «Армада-Трейд» замовленої партії мазуту у кількості 28000,0 кг, зокрема, повідомити постачальника про день прийняття товару та оформити перепустку на автомобільний транспорт (а.с.109,110).

Позивач у відповіді на претензію від 17.02.2015 (а.с.114-116) повідомив відповідача про неналежну якість поставленого 30.01.2015 товару та наголосив на очікуванні поставки замовленого товару.

В підтвердження поставки 30.01.2015 товару неналежної якості, позивачем було надано звіт про результати випробувань ПП «Сейболт-Україна» №13801/13804481/13 від 02.02.2015 (а.с.118). Оригінал вказаного звіту було оглянуто судом у судовому засіданні.

Відповідач вважає, що вказані обставини свідчать про прострочення кредитора, тому на спірні правовідносини розповсюджується дія ч.4 ст.612 та ч.1 ст.613 ЦК України, згідно яких прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або не вчинив дії, що встановленні договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Згідно приписів ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його мов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, аза відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частини 1, 4 статті 612 ЦК України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (ч. 2 ст. 613 ЦК України).

Відповідач наполягає на тому, що при перевірці поставленого ним мазуту по якості позивачем було допущено ряд порушень, у зв'язку з чим, його бездіяльність з належного прийняття товару у ємності порту та оформлення видаткової накладної, з посиланням на неналежну якість товару, свідчить про свідоме небажання приймати товар, тобто про прострочку кредитора.

Як вбачається з пункту 5.5.3 Договору, його учасники погодили, що приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем згідно з порядком передбаченим Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України №281/171/578/155 від 20.05.2008 (надалі - Інструкція №281/171/578/155).

Відповідно до п.5.4 Інструкції №281/171/578/155, з прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою №1-ТТН (нафтопродукт), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20 град. С відповідно до ГОСТ 3900. Маса нафтопродукту в автоцистерні визначається зважуванням на автомобільних вагах або об'ємно-масовим методом.

Відповідно до розділу 1 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України та Держспоживстандарту України №271/121 від 04.06.2007 (надалі - Інструкція №271/121), дана Інструкція встановлює єдиний порядок організації та проведення робіт, пов'язаних з контролюванням якості товарної нафти та нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску. Дія Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України поширюється на всі групи, класи, типи і види нафти та типи, марки і види нафтопродуктів. Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які займаються хоча б одним із таких видів діяльності, як зберігання, транспортування та відпуск нафти і нафтопродуктів, а також органів виконавчої влади.

Пунктом 6.1 Інструкції №271/121 передбачено, що з прибуттям транспортних засобів оператор (або інша відповідальна особа) зобов'язаний: порівняти номери та назви транспортних засобів з номерами та назвою, зазначеною в транспортних документах; перевірити наявність та цілісність пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (у разі пломбування транспортних засобів вантажовідправником), чистоту нижніх зливних пристроїв транспортних засобів, наявність маркування на тарі з нафтопродуктами, відповідність маркування відвантажувальним документам та справність тари; перевірити наявність, повноту і правильність заповнення паспортів якості і копій сертифікатів відповідності (на продукти, що підлягають обов'язковій сертифікації в Україні) і перевірити дані паспортів якості на відповідність вимогам нормативних документів (п.6.1.1).

У разі виявлення будь-яких порушень під час огляду транспортних засобів і тари, що надійшли, та перевірки супровідних документів і якості доставлених нафти та/або нафтопродуктів товарний оператор або інша відповідальна особа зобов'язаний повідомити про це негайно керівника підприємства або вповноважену ним особу (6.1.3).

Перед прийманням нафти та/або нафтопродукту необхідно: відібрати точкові проби з транспортного засобу і скласти сукупну пробу у відповідності до вимог ДСТУ 4488 та розділу 4.2 цієї Інструкції для проведення приймально-здавальних і контрольних випробувань; перевірити у пробах нафтопродуктів (візуально) наявність води і механічних домішок; зареєструвати відібрану сукупну пробу нафти та/або нафтопродукту в журналі реєстрації проб за формою №3-НК і провести приймально-здавальні випробування; порівняти дані приймально-здавальних випробувань з даними паспорта якості вантажовідправника і, у разі відсутності розбіжностей, надати дозвіл на зливання нафти та/або нафтопродукту; записати до паспортів якості вантажовідправника і журналу реєстрації проб номери транспортних засобів, якими доставлено нафту або нафтопродукти, а також номери резервуарів, до яких їх злито (п.6.1.4).

У разі встановлення невідповідності якості нафти та/або нафтопродуктів, що надійшли, вимогам нормативних документів вантажоодержувач зупиняє подальше приймання і складає акт, у якому зазначає кількість нестандартної продукції і перелік показників якості, згідно з якими встановлено невідповідність якості вимогам нормативних документів. Допускається, до приїзду представника вантажовідправника, приймання нафти та/або нафтопродукту, які за якістю не відповідають вимогам нормативних документів, до окремих зачищених резервуарів (за наявності акта на зачищення резервуара) (п.6.1.6).

У разі встановлення невідповідності якості нафти та/або нафтопродукту вантажоодержувач зобов'язаний: забезпечити умови збереження нестандартних нафти та/або нафтопродуктів, які дають змогу запобігти погіршенню якості і можливості змішування з іншими однорідними продуктами; викликати для участі в прийманні нафти або нафтопродуктів і складанні двостороннього акта представника виробника (вантажовідправника, постачальника) телеграмою за формою №13-НК (п.6.1.7).

Повідомлення про виклик представника вантажовідправника має бути передано не пізніше 24 годин від моменту початку одержання нафти та/або нафтопродукту, якщо більшого терміну не обумовлено договором поставки (або іншим договором) (п.6.1.9).

Вантажовідправник може вповноважити на участь у прийманні нафти або нафтопродуктів за якістю інших осіб. У цьому разі доручення видається на довірену особу. У разі неприбуття представника вантажовідправника за викликом вантажоодержувача у зазначений термін приймання нафти та/або нафтопродуктів відбувається за участю представника незалежного експертного підприємства, якщо таке погоджене в договорі поставки (або іншому договорі). У разі, якщо незалежного експертного підприємства у договорі поставки (або іншому договорі) не зазначено, приймання нафти або нафтопродукту здійснюється самостійно. Випробування на відповідність показників якості вимогам нормативного документа на нафту та/або нафтопродукти виконуються в акредитованій або атестованій у встановленому порядку випробувальній лабораторії. У представника вантажовідправника має бути доручення, оформлене у відповідності до чинного законодавства України (п.п.6.1.13, 6.1.14. 6.1.16).

Для визначення фактичної якості нафти та/або нафтопродукту здійснюється відбирання проб у відповідності до вимог ДСТУ 4488. Сукупні проби поділяються на три частини, що опечатуються або пломбуються і споряджаються етикетками з підписами осіб, які брали участь у їх відбиранні. Про відбирання проб складається акт за підписами всіх осіб, які брали у цьому участь. Перша (для випробувань в обсязі контрольних випробувань) і друга (арбітражна) проби направляються до акредитованої (атестованої) у встановленому порядку випробувальної лабораторії для випробувань на відповідність якості нафти та/або нафтопродукту вимогам нормативного документа, а третя (арбітражна) - залишається на підприємстві. За даними результатів випробувань складається акт приймання продукції за якістю (у день завершення приймання) за формою №14-НК, який підписується всіма особами, які брали участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю. У разі виникнення суперечностей між вантажовідправником і вантажоодержувачем стосовно результатів випробувань проб нафти та/або нафтопродукту випробування проводяться в нейтральній випробувальній лабораторії, яку обирають за згодою сторін. (п.п.6.1.18, 6.1.19-6.1.21).

У разі виникнення суперечностей щодо якості нафти та нафтопродуктів спір вирішується у порядку, передбаченому чинним законодавством України (п.6.1.24).

Таким чином, при надходженні 30.01.2015 на територію порту від вантажовідправника ТОВ «Армада-Трейд» товару по ТТН №000005 від 30.01.2015 (а.с.107) мазуту паливного М-10 у кількості 28000 кг позивач мав право здійснити його перевірку за якістю у порядку, визначеному вищевказаними Інструкціями.

З огляду на визначений Інструкціями №281/171/578/155 та №271/121 порядок прийняття нафтопродуктів за якістю, дії позивача, з приводу перевірки наявності та цілісність пломб, візуального огляду мазуту, приймально-здавальних випробувань нафтопродукту, пропозиції прийняти мазут у окремий зачищений резервуар тощо, відповідали умовам укладеного між сторонами Договору, актам цивільного законодавства та звичаям ділового обороту.

За вказаних обставин, вчинення позивачем дій з приймання товару по якості, навіть з допущенням порушень Інструкцій №281/171/578/155 та №271/121, на які посилається відповідач, не може розцінюватись судом як прострочка кредитора, оскільки позивач впустив автоцистерну та режимну територію порту, зокрема, до вагової; не відмовився від прийняття товару; не перешкоджав його вивантаженню у ємність порту та підписанню документів, що підтверджували його поставку.

При цьому, висловлені відповідачем заперечення щодо неналежного виконання позивачем вимог Інструкцій №281/171/578/155 та №271/121 відносяться до правовідносин сторін з приводу якості поставленого товару, що не є предметом розгляду у даній справі.

Враховуючи, що за умовами п.5.5.6 Договору, датою поставки товару вважається дата підписання сторонами видаткової накладної, то відсутність доказів підписання позивачем видаткової накладної на поставку 280000 кг мазуту, свідчить про невиконання замовлення №2 від 28.01.2015 на партію товару - мазут паливний М-100 в кількості 28000 кг на суму 257040,0 грн.

На підставі п.7.2.2. Договору, за порушення строків поставки партії товару, позивач нарахував пеню у розмірі 0,1 % від вартості партії товару, зазначеної у замовленні, за кожний день порушення строку (за період з 11.02.2015 по 11.09.2015), що склало 46781,28 грн., а за порушення строку понад 30 календарних днів - штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від вартості партії товару у сумі 17992,80 грн.

Перевіривши розрахунки пені та штрафу суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

В той же час, п.3 ч.1 ст.83 ГПК України передбачено право господарського суду, при прийнятті рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Керуючись вказаними нормами права, суд, здійснив оцінку співвідношення сум штрафу та пені на предмет їх розумності та співрозмірності, за результатами якої встановив наступне.

З пояснень позивача вбачається, що відсутність поставки мазуту по замовленню №2 від 28.01.205 не завдала підприємству або будь-яким іншим учасникам господарських відносин збитків, оскільки котельна, розташована за адресою: м.Миколаїв, вул.Айвазовського, 29, для роботи якої закуповувався мазут по Договору №175-В-АМПУ-14 від 30.12.2014, перебувала у процесі переобладнання для виробництва пара та очищення цистерн ляльних вод, що підтверджується Журналами ремонту основних засобів котельні, робота яких призупинена (а.с.74-240). Запаси мазуту, які є на підприємстві, достатні для виконання виробничих завдань.

Тобто, розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача штрафних санкцій є надмірно великим, порівняно із збитками позивача.

За вказаних обставин, господарський суд, враховуючи інтереси обох сторін, вважає необхідним реалізувати право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, передбачене вищенаведеними нормами права, та зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача штрафу та пені на 70%. Відповідно стягненню з відповідача підлягає 14034,38 грн. пені та 5397,84 грн. штрафу.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 821, п.3 ч.1 ст.83, ст.ст.84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Армада-Трейд», 54036, м.Миколаїв, вул.Бузька, 98 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Октябрськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація спеціалізованого морського порту «Октябрськ»), 54052, м.Миколаїв, Корабельний р-н, а/с 1090 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) 14034,38 грн. пені, 5397,84 грн. штрафу та 1827,0 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 16 листопада 2015 року

Суддя М.В.Мавродієва