ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р. Справа № 911/4072/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом приватного підприємства "СІК'ЮРІТІ ЛАЙФ", Київська обл., м. Бровари

до державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", Київська обл., м. Бровари

про стягнення коштів,

за участю представників:

позивача - Новікова В.О., довіреність №б/н від 20.08.2015 року;

Данилевич О.В., директор;

відповідача - Власюк Д.В., довіреність №26-08/01 від 26.08.2015 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява приватного підприємства "СІК'ЮРІТІ ЛАЙФ" (далі - позивач) до приватного підприємства "СІК'ЮРІТІ ЛАЙФ" (далі - відповідач) про стягнення 277 025,74 грн., з яких 213 440 грн. основний борг, 60 427,33 грн. інфляційні втрати, 3 157,74 грн. 3% річних та 5964,98 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг з охорони від 18.04.2014р. № 383 щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги з охорони.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.09.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.09.2015 року.

24.09.2015 року через канцелярію господарського суду Київської області представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.09.2015 року відкладено розгляд справи на 15.10.2015 року.

У судовому засіданні 15.10.2015 року було оголошено перерву на 29.10.2015 року.

Через відділ діловодства господарського суду Київської області 29.10.2015 року позивач подав заяву про забезпечення позову б/н від 29.10.2015 року, в якій просить суд вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку відповідача №1325 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313; №00 в ПАТ «Банк «Український капітал», МФО 320371; №3004 в ПАТ «ТК кредит», МФО 322830 та на всіх інших відомих рахунках відповідача у межах розміру суми позовних вимог та судових витрат.

Розглянувши дану вимогу, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позивачем не було наведено суду жодних підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, також з матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Окрім того, позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

29.10.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву у справі на 05.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.2015 року на підставі ст. 69 ГПК України, розгляд справи продовжено на п'ятнадцять днів.

03.11.2015 року через канцелярію господарського суду Київської області представник відповідача подав заперечення на позовну заяву та просив у задоволенні позву відмовити повністю.

05.11.2015 року через канцелярію господарського суду Київської області представник відповідача подав заперечення та просив у задоволенні судових витрат на послуги адвоката відмовити повністю.

05.11.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву у справі на 12.11.2015 року.

12.11.2015 року через канцелярію суду відповідач подав клопотання про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство аграрної політики та продовольства України, у задоволенні якого судом відмовлено, як безпідставне та необґрунтоване.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг з охорони від 18.04.2014р. № 383 (далі - договір), Відповідно до п. 1.1. даного Договору, Замовник передає, а Виконавець, згідно з Дислокацією розташування об'єктів (Додаток №1 до Договору) (в подальшому - Дислокація), приймає під охорону цілісний майновий комплекс Новосілківського МПД ДП «Укрспирт» (надалі-Об'єкт) та все майно, що знаходиться на Об'єкті.

Сума Договору та вартість послуг Виконавця за цим Договором визначається Проколом погодження договірної ціни (Додаток №2 до Договору) та Розрахунком вартості послуг (Додаток №3 до Договору).

Всі вищезазначені додатки до Договору були погоджені та підписані сторонами.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.4 даного Договору, оплата за цим договором здійснюється замовником на підставі рахунку-фуктури не пізніше 10-го числа місяці в якому надаються послуги з охорони об'єкта. Оплата послуг здійснюється в національній валюті шляхом безготівкового перерахування грошових коштів з поточного рахунку Замовника на поточний рахунок Виконавця. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточних рахунок Виконавця.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору, Виконавець зобов'язаний взяти під охорону протягом 7 (семи) календарних днів з дати підписання Договору. Факт прийняття Виконавцем Об'єкту під охорону підтверджується підписанням Акту прийому - передачі Об'єкта під охорону. (копія Акта наявна в матеріалах справи).

Відповідно до п. 6.1. Договору, цей договір вступає в дію з дати його підписання та діє до одного календарного року.

Згідно п. 3.4.3. Договору, У випадку припинення необхідності в користуванні послугами Виконавця достроково розірвати Договір попередивши Виконавця за 30 (тридцять) календарних днів до дати дострокового розірвання.

26 січня 2015 року, відповідач направив на адресу Позивача лист та повідомив

про дострокове розірвання договору №383 від 18.04.2015 року на надання послуг з охорони з 27 лютого 2015 року (відповідно до п. 3.4.3. Договору). Таким чином, дію договору було припинено з 27 лютого 2015 року.

Відповідно до п.6.6-6.7 Договору, всі суперечки між сторонами щодо виконання умов цього договору вирішуються шляхом переговорів. У випадку недосягнення згоди спір передається на розгляд суду відповідно до чинного законодавства України.

За весь період дії Договору Позивач надав, а відповідач отримав послуги на загальну суму 1 820 160,00 грн., що підтверджується відповідними Актами виконаних робіт:

- Акт №ОУ-0000028 надання послуг з охорони в квітні місяці 2014 року - загальною вартістю - 74 880,00 грн.

- Акт №ОУ-0000029 надання послуг з охорони в травні місяці 2014 року - загальною вартістю - 178 560,00 грн.

- Акт №ОУ-0000033 надання послуг з охорони в червні місяці 2014 року - загальною вартістю - 172 800,00 грн.

- Акт №ОУ-0000039 надання послуг з охорони в липні місяці 2014 року - загальною вартістю - 178 560,00 грн.

- Акт №ОУ-0000045 надання послуг з охорони в серпні місяці 2014 року - загальною вартістю - 178 560,00 грн.

- Акт №ОУ-0000052 надання послуг з охорони в вересні місяці 2014 року - загальною вартістю - 172 800,00 грн.

- Акт №ОУ-0000065 надання послуг з охорони в жовтні місяці 2014 року - загальною вартістю - 178 560,00 грн.

- Акт №ОУ-0000003 надання послуг з охорони в листопаді 2014 року по січень 2015 року - загальною вартістю - 529 920,00 грн.

- Акт №ОУ-0000022 надання послуг з охорони в лютому місяці 2015 року - загальною вартістю - 155 520,00 грн.,

які підписані в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печатками товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

В порушення своїх договірних зобов'язань відповідач за надані охоронні послуги не розрахувався в повному обсязі, в зв'язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі заявленої до стягнення суми - 213 440,00 грн. - різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартість наданих охоронних послуг.

03.08.2015 року, позивач направив на адресу Відповідача претензію №15/08/03.01 з Актами звірки та просив погасити заборгованість.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 1 ст. 903 ЦКУ якщо договором передбачено надання послуг а плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги охорони, у зв'язку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 213 440,00 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 213 440,00 грн. заборгованості за надані послуги охорони.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги охорони, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати простроченої суми за загальний період прострочення з 27.02.2015. по 25.08.2015р. складають 60 427,33 грн., 3% річних з простроченої суми за загальний період прострочення з 27.02.2015. по 25.08.2015р. складають 3 157,74 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині є доведеною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 213 440,00 грн. основного боргу, 60 427,33 грн. інфляційних втрат, 3 157,74 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в розмірі 10 000,00 грн.

На підтвердження своїх вимог в цій частині позивачем надано суду, зокрема, договір про надання правової допомоги №18/09 від 18.09.2015 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3758/10 від 25.09.2008 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера №26/10 від 26.10.2015 року на суму 10 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним (Інформаційний лист Вищого господарського суду України №01-8/155 від 13.02.2002р.).

При вирішенні питань, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, слід також враховувати викладене в абзаці третьому пункту 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/973 «Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права» від 14.12.2007р., за яким у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання з наступного.

Позивачем до суду подана заява від 28.10.2015 року за підписом директора Данилевич О.В. про стягнення з ДП «Укрспирт» 10 000 грн. судових витрат за послуги адвоката.

В підтвердження понесених витрат позивачем наданий договір про надання правової допомоги від 18.09.2015 року №18/19 та акт виконаних робіт від 26.10.2015 року.

Відповідно до акту виконаних робіт від 26.10.2015 року Адвокатський об'єднанням «ЮрЕксперт» виконані роботи з надання усних консультацій, складення позовної заяви та інших процесуальних документів, забезпечено представництво інтересів позивача у справі №911/4072/15.

В свою чергу позовна заява складена та подана представником позивача Новіковою В.О. 03.09.2015 року, тобто, до укладення договору про надання правової допомоги.

Отже, адвокатським об'єднанням «ЮрЕксперт» та адвокатом Новіковою В.О. не могли надаватися позивачеві послуги до 18.09.2015 року, в тому числі послуги з складання позовної заяви та надання консультацій.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікерно-горілчаної промисловості ДП «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, код 37199618) на користь Приватного підприємства «Сік'юріті лайф» (07400, Київська обл., місто Бровари, б-р Незалежності, буд. 2-А, кВ. 54/3, код 35517085) основну суму боргу за Договором №383 від 18 квітня 2014 року в розмірі 213 440 (двісті тринадцять тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікерно-горілчаної промисловості ДП «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, код 37199618) на користь Приватного підприємства «Сік'юріті лайф» (07400, Київська обл., місто Бровари, б-р Незалежності, буд. 2-А, кВ. 54/3, код 35517085) втрати від інфляції у розмірі 60 427 (шістдесят тисяч чотириста двадцять сім) грн. 33 коп.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікерно-горілчаної промисловості ДП «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, код 37199618) на користь Приватного підприємства «Сік'юріті лайф» (07400, Київська обл., місто Бровари, б-р Незалежності, буд. 2-А, кВ. 54/3, код 35517085) три проценти річних у розмірі 3 157 (три тисячі сто п'ятдесят сім) грн. 74 коп.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 17.11.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак