ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 925/1535/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Бойко Ю.М.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "АКАНТ+К"

про стягнення 170 899 грн. 23 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 170 899 грн. 23 коп., зокрема 62 500 грн. заборгованості за кредитом, 49 059 грн. 83 коп. боргу по процентах, 49 776 грн. 90 коп. пені, 9 562 грн. 50 коп. боргу по комісії відповідно до договору банківського обслуговування від 08.07.2011 станом на 19.08.2015.

Відповідач не подав відзив на позов, не направив свого представника у судове засідання, не подав суду заперечень проти позову. 23.11.2015 до суду надійшло клопотання за підписом генерального директора про перенесення судового засідання на іншу дату у звязку з перебуванням його представника у Господарському суді м. Києва.

Клопотання відповідача задоволенню не підлягає, а справу можливо розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи, що він підтвердив у клопотанні про відкладення розгляду справи. Стороною у даному спорі є товариство - юридична особа, представником товариства може бути будь-яка особа, визначена керівником підприємства, чи керівник особисто, суд не викликав у засідання конкретного представника. Відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Суду не подано доказів неможливості такої заміни представника. Неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком. Також суд звертає увагу відповідача на те, що строк розгляд спору закінчився.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов у заявленій сумі з підстав, вказаних у позовній заяві, просила задовольнити позов, заперечила проти відкладення розгляду справи, оскільки вважає це клопотання способом затягуванням розгляду справи, строк розгляду спору закінчився, підстави для його продовження відсутні, пояснила, що відповідач не вживав жодних заходів до врегулювання спору, реструктуризації чи погашення боргу, просила прийняти рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 24.11.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд встановив таке.

08 липня 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "АКАНТ+К" (відповідач у справі) подало публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заяву про відкриття поточного рахунку із зразком підпису, скріплену печаткою товариства (а. с. 13). В заяві вказано, що підписавши її, відповідач погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privat.ua, які разом із даною заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 08.07.2011, далі - Договір.

Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 1309 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до пункту 3.2.1.1.1. Умов в редакції, діючій на момент відкриття рахунку до 01.07.2014, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта;

Кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (пункт 3.2.1.1.3);

В пункті 3.2.1.4.1. вказано, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Та в цьому пункті встановлений порядок розрахунку відсотків.

Пунктом 3.18.4.1. Умов в редакції, діючій до 01.07.2014 (а.с. 54) було передбачено, що за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості; у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню; у разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь - якого грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь - якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Після 01.07.2014 новою редакцією Умов в пункті 3.2.1.4.1. встановлено, що у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню; у разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь - якого грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь - якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Сплату винагороди за користування лімітом та її розмір встановлено пунктом 3.2.1.4.4.

В пункті 3.2.1.5.1. Умов вказано, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1.- 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4 3.2.1.4.6, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

За доводами позивача та відповідно до його розрахунку відповідач використав кредитний ліміт, який був встановлений на його поточний рахунок, однак не повернув позивачу кредитні кошти в установлений Договором строк, тому 05.05.2014 кредит в сумі 62 500 грн. перейшов в категорію прострочених. Станом на 19.08.2015 за відповідачем рахується прострочена заборгованість по процентах в сумі 49 059 грн. 83 коп., 9 562 грн. 50 коп. боргу по комісії. У звязку з допущенням відповідачем прострочення виконання зобовязань по сплаті в установлені в Договорі строки кредиту та процентів позивач нарахував та предявив до стягнення 49 776 грн. 90 коп. пені станом на 19.08.2015.

05.12.2014 позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 28.11.2014, в якій позивач вимагав негайного погашення заборгованості по кредиту, процентах, комісії, пені станом на 28.11.2014 в повному обсязі (а.с. 35-37). Оскільки відповідач заборгованість не погасив, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобовязань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 1066, 1067 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Кредитування банківського рахунка передбачено статтею 1069 Цивільного кодексу України, відповідно до якої банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В статті 611 Цивільного кодексу України вказано, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписом частини 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач довів і належними доказами підтвердив факти надання відповідачу кредитного ліміту в сумі 62 500 грн., використання його відповідачем в повній сумі та неповернення кредитних коштів позивачу в установлений договором строк і несплати в повній сумі нарахованих на кредитні кошти процентів та комісії.

Відповідач доводи позивача не спростував, розмір позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобовязань по вказаному договору банківського обслуговування.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по кредиту в сумі 62 500 грн. є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростованою відповідачем, тобто такою, що підлягає до задоволення. Вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом в сумі 49 059 грн. 83 коп. та 9 562 грн. 50 коп. заборгованості по комісії по 19.08.2015 також підлягає задоволенню, виходячи з того, що договором визначено порядок нарахування процентів і комісії та строки їх сплати, а відповідачем порушені зобовязання за Договором, проценти за користування кредитом і комісія в установлені Договором строки не сплачені.

Вимога позивача про стягнення 49 776 грн. 90 коп. пені за прострочення виконання зобовязань за договором станом на 19.08.2015 підлягає задоволенню як така, що заявлена позивачем відповідно до умов Договору, розрахунок пені виконаний вірно, відповідно до умови пунктів 3.2.1.5.1 та 3.2.1.5.4 Договору (а.с. 29). Оскільки Договором передбачено нарахування неустойки протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане, тому припис ч. 6 ст. 232 ГК України не застосовується.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останні витрати на сплату судового збору в сумі 2 563 грн. 49 коп.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "АКАНТ+К" (18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, буд. 15, ідентифікаційний код 14207584) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) - 62 500 грн. (шістдесят дві тисячі пятсот гривень) заборгованості за кредитом, 49 059 грн. 83 коп. (сорок девять тисяч пятдесят девять гривень 83 копійки) боргу по процентах, 9 562 грн. 50 коп. (девять тисяч пятсот шістдесят дві гривні 50 копійок) боргу по комісії, 49 776 грн. 90 коп. (сорок девять тисяч сімсот сімдесят шість гривень 90 копійок) пені, 2 563 грн. 49 коп. (дві тисячі пятсот шістдесят три гривні 49 копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 25.11.2015.

Суддя А.Д. Пащенко