ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 917/1734/15

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (дов. №14-88 від 18.04.2014 р.)

відповідача ОСОБА_2 (дов. №5405 від 20.11.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№5044П/1-8) на рішення господарського суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального виробничого підприємства "Комсомольськтеплоенерго", м. Комсомольськ, Полтавська область

про стягнення 3% річних та інфляційних втрат

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПАТ "НАК "Нафтогаз України", звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом, в якому просив стягнути з КВП "Комсомольськтеплоенерго" 265 341,33 грн. інфляційних та 62 909,76 грн. 3% річних, нарахованих за період з 26.11.2013 р. по 28.10.2014 р. у звязку з простроченням оплати за поставлений природний газ по договору купівлі-продажу природного газу №14/2381/11 від 10.09.2011 р.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.10.2015 р. у справі №917/1734/15 (суддя Сірош Д.М.) в позові відмовлено повністю.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин справи. Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі; судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права при повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи. В обґрунтування своєї правової позиції посилається на судову практику щодо вирішення спорів у подібних правовідносинах. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2011 р. між НАК "Нафтогаз України" (продавець) та КВП "Комсомольськтеплоенерго" (покупець) був укладений договір №14/2381/11 на купівлю-продаж природного газу (а. с. 17-22).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язався передати у власність покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, а покупець зобовязався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Додатковою угодою №4 від 27.06.2012 р. до вказаного договору пункт 1.1 викладено в наступній редакції: "1.1 продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками, а покупець зобовязується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору" (а.с. 26-27).

Продавець передає покупцеві з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року газ в обсязі до 40185,0 тис. куб. м (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору (з урахуванням додаткових угод а.с. 23, 24, 26-27) ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1091,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 218,20 грн., разом із ПДВ 1309,20 грн.

За умовами пункту 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Термін дії, встановлений п. 11.1 договору, в частині реалізації газу з 01.10.2011 р. до 31.12.2012 р., а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування до повного погашення заборгованості.

Продавець протягом жовтня 2011 року грудня 2012 року зобов'язання за договором з постачання природного газу виконав, передавши покупцю природний газ у обсязі 30917,863 тис. мі на загальну суму 40477666,25 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу (а. с. 29-55).

Покупець свої зобов'язання у встановлені договором строки не виконав, оплату за отриманий природний газ своєчасно не здійснив, що стало підставою для звернення ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до господарського суду з позовом про стягнення з КВП "Комсомольськтеплоенерго" 265 341,33 грн. інфляційних та 62 909,76 грн. 3% річних, нарахованих за період з 26.11.2013 р. по 28.10.2014 р. Загальна сума, предявлена позивачем до стягнення, становить 328251,09 грн.

Приймаючи рішення господарський суд, врахувавши наявність укладеного між сторонами договору про організацію взаєморозрахунків, оплату вартості газу, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком господарського суду з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2012 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування №509/517з, сторонами якого також є територіальний орган казначейства в Полтавській області, Департамент житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації, Головне фінансове управління Полтавської обласної державної адміністрації, міське фінансове управління виконкому Комсомольської міської ради, міське управління житлово-комунального господарства виконкому Комсомольської міської ради (а. с. 91-93).

Предметом укладення договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до ст. 23 Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік та постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012 р. за № 517 Про затвердження Порядку та умов надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами влади чи місцевого самоврядування (п. 1. договору).

Відповідно до умов договору сторони дійшли згоди погасити заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором у загальному розмірі 225162,67 грн. за рахунок коштів субвенції з державного бюджету.

П.п. 2 п. 12 договору сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Пунктом 17 договору сторони обумовили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Крім того, між тими ж сторонами були укладені аналогічні договори на інші суми, а саме: №777/517з від 07.12.2012 р. на суму 5481752,91 грн. (а.с. 95-97), №1206/517з від 18.12.2012 р. на суму 2791112,28 грн. (а.с. 99-101), №92/30 від 12.02.2014 р. на суму 4520000,00 грн. (а.с. 103-105), №756/30 від 14.10.2014 р. на суму 413309,11 грн. (а.с. 107-109).

Таким чином, відповідно до вимог статті 604 Цивільного кодексу України сторони по справі замінили первісне зобов'язання про оплату природного газу на умовах договору поставки природного газу новим зобов'язанням про оплату відповідачем на користь позивача обсягів газу за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, припинивши первісне зобов'язання в цій частині.

Строк виконання нового зобов'язання пов'язаний з моментом перерахування територіальним органом Казначейства грошових коштів з державного бюджету.

Згідно матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання по даному договору виконав, сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 225162,67 грн. на підставі договору про організацію взаєморозрахунків №509/517з від 05.12.2012 р., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 07.12.2012 р. (а. с. 90); у розмірі 5481752,91 грн. на підставі договору про організацію взаєморозрахунків №777/517з від 07.12.2012 р., що підтверджується платіжним дорученням №4 від 19.12.2012 р. (а.с. 94); у розмірі 2791112,28 грн. на підставі договору про організацію взаєморозрахунків №1206/517з від 18.12.2012 р., що підтверджується платіжним дорученням №5 від 26.12.2012 р. (а.с. 98); у розмірі 4520000,00 грн. на підставі договору про організацію взаєморозрахунків №92/30 від 12.02.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 01.04.2014 р. (а.с. 102); у розмірі 413309,11 грн. на підставі договору про організацію взаєморозрахунків №756/30 від 14.10.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням №4 від 28.10.2014 р. (а.с. 106).

Таким чином, державою в грудні 2012 року, в квітні та жовтні 2014 року профінансовано погашення заборгованості у сумі 13431336,97 грн.

Укладення договорів про проведення взаєморозрахунків за рахунок субвенцій з державного бюджету в силу вимог чинного законодавства є диспозитивним правом його учасників. Про припинення первісного зобов'язання свідчить також факт погодження сторонами у п. п. 2 п. 12 договорів про взаєморозрахунки обов'язку не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

В позовній заяві позивач просить стягнути з КВП "Комсомольськтеплоенерго" інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасні розрахунки з урахуванням вимог статті 625 Цивільного кодексу України.

Колегія погоджується з висновком господарського суду про відсутність підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу №14/2381/11 від 30.09.2011 р.

З наведеного вбачається, що для застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків, які діяли на момент розгляду справи і, відповідно до пункту 17 яких сторони засвідчили, що після виконання договорів вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору №14/2381/11 від 30.09.2011 р.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорах про організацію взаєморозрахунків.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що внаслідок перегляду постанов Вищого господарського суду України у справах №5011-35/1533-2012-19/522-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012, №5011-1/1043-2012-42/528-2012, здійсненого за заявами ДК "Газ України " НАК "Нафтогаз України", Верховним Судом України прийнято постанови у вказаних справах, де висловлена вищезазначена правова позиція.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Апеляційні вимоги не підтверджені належними доказами, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для їх задоволення.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 06.10.2015 р. у справі №917/1734/15 прийняте при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в звязку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 85, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 06.10.2015 р. у справі №917/1734/15 залишити без змін.

Повна постанова підписана 26.11.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.