РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015Справа №910/25309/15

За позовомКомунального підприємства «Київпастранс»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 170 455,99 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Новіков І.Г.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київпастранс» (надалі - «Підприємство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - «Підприємець») про стягнення 125 074,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №705 від 21.09.2012 р. орендодавець передав відповідачу у строкове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 а відповідач належним чином грошове зобов'язання по внесенню орендної плати та комунальних платежів за договором не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 125 074,02 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.09.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 02.11.2015 р.

В судовому засіданні 02.11.2015 р. представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 158 909,05 грн. та комунальних платежів у розмірі у розмірі 11 546,94 грн., а всього на суму - 170 455,99 грн. Вказана заява відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а тому приймається судом для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2015 р. розгляд справи відкладено на 18.11.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на виконання вимогу ухвал суду надав документи та пояснення по суті спору, позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляд справи були належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04119, АДРЕСА_2, гуртожиток, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21410484 від 11.11.2015 р.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2012 р. між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Підприємцем (орендар) та Підприємством був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №705 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець на підставі протоколів постійної комісії Київради з питань власності від 07.02.2012 р. №108, від 12.06.2012 р. №121 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення ЛДС «Туполєва»), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (об'єкт оренди), яке знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 для розміщення кафе з реалізацією підакцизних товарів.

Згідно з п. 2.1 Договору об'єктом оренди є нежиле приміщення загальною площею 31,60 кв.м на 1 поверсі згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

За змістом п. 3.6 Договору оренда плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Пунктом 3.8 Договору визначено, що вартість комунальних послуг, відшкодування сум земельного податку, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, що надають такі послуги та/або на підставі виставлених розрахунків балансоутримувача.

Відповідно до п. 9.1 Договору цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє до 19.09.2015 р.

Додатком №1 до Договору сторони погодили розмір щомісячної орендної плати, а також встановили, що вартість витрат за комунальні послуги сплачується орендарем у 3-денний термін згідно виставлених рахунків Підприємства.

На виконання умов Договору оренди орендодавцем та позивачем було надано, а відповідачем прийнято в оренду нежитлове приміщення загальною площею 31,60 кв.м, розташоване за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 21.09.2012 р.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості з орендної плати у розмірі 158 909,05 грн. та комунальних послуг у розмірі 11 546,94 грн.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (актом приймання-передачі нерухомого майна від 21.09.2012 р.) підтверджується факт передачі позивачем в оренду, прийняття відповідачем та користування ним спірним нежитловим приміщенням у період з вересня 2012 року по вересень 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п. 3.6 Договору оренда плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість відповідача з орендної плати перед позивачем становить 158 909,05 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Стосовно заявленої до стягнення з відповідача вартості комунальних послуг суд відзначає наступне.

Пунктом 3.8 Договору визначено, що вартість комунальних послуг, відшкодування сум земельного податку, витрат а утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, що надають такі послуги та/або на підставі виставлених розрахунків балансоутримувача.

Додатком №1 до Договору сторони погодили, що вартість витрат за комунальні послуги сплачується орендарем у 3-денний термін згідно виставлених рахунків Підприємства.

Таким чином, сторонами було погоджено строк оплати відповідачем вартості комунальних послуг - протягом 3 днів з моменту отримання рахунку, виставленого позивачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивачем були надані, а відповідачем отримані рахунки на оплату комунальних послуг у період з січня 2013 року по листопад 2014 року, що підтверджується підписом відповідача на вказаних рахунках.

В той же час суд відзначає, що доказів виставлення відповідачу рахунків на оплату наданих послуг у період з грудня 2014 року по вересень 2015 року матеріали справи не містять, а позивачем не надано, а відтак строк виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати таких рахунків як на момент звернення позивача до суду, так і на момент винесення рішення у даній справі, не настав.

За таких обставин суду приходить до висновку, що враховуючи приписи додатку №1 до Договору, строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати комунальних послуг у розмірі 6 396,42 грн. (виставлені рахунки на суму 42 148,73 грн. - часткова оплата у розмірі 35 752,31 грн.) станом на момент вирішення спору настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача орендної плати у розмірі 158 909,05 грн. та комунальних послуг у розмірі 6 396,42 грн. на підставі Договору. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з Підприємця на користь Підприємства заборгованості у розмірі 165 305,47 грн.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, зазначена стаття передбачає, що порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

При цьому, на момент звернення позивача до суду строк виконання відповідачем грошового зобов'язання зі сплати заборгованості за надані у період з грудня 2014 року по вересень 2015 року послуги не настав, а відтак порушеного права позивача по сплаті відповідачем заборгованості у розмірі 5 150,52 грн. як на момент подання заяви, так і на момент розгляду даної справи по суті, не існувало.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог Підприємства про стягнення з Підприємця заборгованості з комунальних послуг у розмірі 5 150,52 грн. необхідно відмовити, оскільки позов в цій частині подано до суду передчасно.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Київпастранс» задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04119, АДРЕСА_2, гуртожиток; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2; ідентифікаційний код 31725604) заборгованість у розмірі 165 305 (сто шістдесят п'ять тисяч триста п'ять) грн. 47 коп. та судовий збір у розмірі 2 479 (дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять) грн. 58 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.11.2015 р.

Суддя В.П. Босий