РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2015Справа №910/26012/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення 5 667, 97 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Яценко О.С. - представник за довіреністю;
від відповідача:ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 53/2014 про надання овердрафту від 11.04.2014 року в розмірі 5 667, 97 грн.

Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем умов укладеного сторонами Договору про надання овердрафту в частині повернення кредиту у повному обсязі в порядку і терміни передбачені Договором, внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5 667, 97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 порушено провадження у справі №910/26012 та призначено розгляд справи на 30.10.2015.

У судовому засіданні 30.10.2015 року представник позивача наполягав на позові, надав усні пояснення по справі.

Відповідач визнає позов частково та надає усні пояснення.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні 30.10.2015 року згідно вимог ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 06.11.2015 року.

Представник позивача у судове засідання 06.11.2015 року не з'явився, вимоги суду не виконав.

Відповідач повідомив суд про часткове погашення боргу, на підтвердження додав копію платіжного доручення від 08.11.2015 року, а також повідомив, що найближчим часом сплатить всю суму заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.2015 року розгляд справи відкладено на 20.11.2015 року, у зв'язку з неявкою у судове засідання представника позивача, що перешкоджає розгляду спору по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач через відділ діловодства суду надав контррозрахунок пені по простроченій заборгованості.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2014 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (позивач, банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, позичальник) був укладений договір про надання овердрафту № 53/2014(далі - договір), згідно якого банк зобов'язався видати кредит у сумі 20 000, 00 грн. на строк до 10.04.2015 року, а відповідач зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені договором.

Відповідно до п.1 договору, банк зобов'язується надати у власність позичальнику грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним. Згідно із п.2.1. договору максимальний ліміт заборгованості по овердрафту складає 20 000 (двадцять тисяч) грн., а у п.2.4. сторонами встановлено дату остаточного повернення овердрафту 10 квітня 2015 року.

Відповідно до п.2.2. договору, процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 28 % річних.

У п.п.3.2., 3.2.1. договору встановлено, що проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п.2.2. договору (28% річних) з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту до 14.01.2015 року.

Згідно із п.2.8. договору, підставою надання банком овердрафту є подання позичальником в банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку.

Відповідно до п. 2.9. договору, датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору банк виконав у повному обсязі та видав кредит в сумі 20 000, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що в порушення умов договору про надання овердрафту відповідач не виконує свої зобов'язання по поверненню кредиту, що призвело до виникнення заборгованості за договором у розмірі 5 667, 97 грн.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір про надання овердрафту № 53/2014 від 11.04.2014 року за своєю юридичною природою є кредитним договором.

Відповідно до статей 11, 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як пояснив позивач та свідчать матеріали справи, відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення суми кредиту за договором овердрафту, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем по сумі кредиту, розмір якої станом на 12.08.2015 р. складає 4 256, 01 грн.

Безпосередньо в судовому засіданні від 06.11.2015 року позивач надав суду копію платіжного доручення № 45396533 від 06.11.2015 року на підтвердження часткового погашення боргу по тілу кредиту в сумі 2 526, 33 грн.

З урахуванням викладеного, провадження у справі щодо стягнення з відповідача суми непогашеного кредиту в розмірі 2 526, 33 грн. слід припинити за відсутністю предмету спору згідно пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України, оскільки відповідач здійснив погашення після звернення кредитора з позовом до суду.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п.2.2. договору, процентна ставка становить 28,0% річних. Однак, пунктом 2.2.1. встановлено, що в разі невиконання вимог, передбачених у п. 2.5.1. цього договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на 2,00% (2 процентних пункти) вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому було недотримано цієї умови.

Відповідно до вищевказаних умов договору про надання овердрафту позивач просить стягнути з відповідача прострочені відсотки у розмірі - 480, 45 грн.

Пунктом 2.6. договору визначено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором, позичальник сплачує пеню у розмірі 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочення.

На підставі зазначених норм законодавства та умов договору, позивач просить стягнути з відповідача пеню по простроченій основній сумі кредиту у розмірі - 837, 02 грн., а також пеню по прострочених відсотках у розмірі - 94, 49 грн.

20.11.2015 року через відділ діловодства суду відповідачем було надано контррозрахунок пені по заборгованості позичальника у відповідності до кредитного договору № 53/2014 від 11.04.2014 року за період з 05.11.2014 року по 05.11.2015 року.

Відповідно до положень ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, тому контррозрахунок пені, пред'явлений відповідачем не стосується предмету позову та оцінюється судом згідно ст. 34 ГПК України.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку пені суд вважає його обґрунтованим, а тому зазначені вимоги позивача підлягають задоволенню згідно наданого розрахунку.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладених вище обставин, наявних у матеріалах справи письмових доказів, наданих представником позивача та відповідачем пояснень, суд дійшов висновку, що необхідно припинити провадження у справі в частині позову, яка стосується стягнення з відповідача неповерненої суми кредиту у розмірі 4 256, 01 грн., у зв'язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості за тілом кредиту.

Інші позовні вимоги кредитора підлягають задоволенню.

З огляду на задоволення позову, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 194 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 49, 75, 77, п. 11 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" заборгованості в розмірі 2 526, 33 грн.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04107, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) неповернену суму кредиту в розмірі - 1729, 68 грн., прострочені відсотки у розмірі - 480, 45, пеню по простроченій основній сумі кредиту в розмірі - 837, 02 грн., пеню по прострочених відсотках у розмірі - 94, 49 грн, судовий збір у розмірі - 1 218 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.11.2015.

Суддя Ю.О. Підченко