УХВАЛА

17.11.2015Справа № 910/22985/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна»

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Ніколаєнко М.В. за Договором про надання правової допомоги

№ 25/06/15 від 25.06.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (далі - відповідач) про зобов'язання повернути майно та стягнення штрафу в сумі 31 828, 69 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між сторонами Договору відповідачу було передано в оренду тонувальне обладнання. Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове розірвання Договору та повернення орендованого майна, проте як відповідач в добровільному порядку таке майно не повернув, позивач вирішив звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/22985/15, її розгляд призначено на 29.09.2015 р. При цьому, в порядку підготовки справи до розгляду суд зобов'язав позивача надати, зокрема: Акт приймання-передачі зазначеного в прохальній частині позовної заяви тонувального обладнання в оренду відповідачу, складений згідно з п.п. 2.1., 2.5, 3.1. Договору; докази в підтвердження того, що вартість переданого відповідачу в оренду тонувального обладнання складає саме 318 286, 82 грн.; докази в підтвердження повноважень представника відповідача ОСОБА_2 на отримання вхідної кореспонденції.

В судовому засіданні 29.09.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 29.09.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2015 р. розгляд справи було відкладено на 27.10.2015 р. При цьому, сторін зобов'язано повторно виконати вимоги попередньої ухвали суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.10.2015 р. в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України було продовжено строк вирішення спору на 15 днів, згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено перерву до 04.11.2015 р.

03.11.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 17.11.2015 р., зобов'язано сторін виконати вимоги попередніх ухвал суду в частині, що ними не виконано.

В судовому засіданні 17.11.2015 р. представником позивача подані письмові пояснення, в яких він зазначає, що не має можливості в межах строків визначених приписами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України виконати в повному обсязі вимоги попередніх ухвал суду в частині, що не була виконана, а саме надати всі необхідні акти прийому-передачі тонувального обладнання на підтвердження своїх позовних вимог, у зв'язку з чим не заперечує проти застосування п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання 17.11.2015 р. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи невиконання позивачем вимог ухвал суду щодо надання витребуваних судом документів, необхідних для розгляду справи по суті, зважаючи на доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Так, приписами п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Отже, перш, ніж залишити позов без розгляду, господарський суд зобов'язаний обґрунтувати дійсну неможливість розгляду спору по суті без витребуваних документів і з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем, об'єктивно оцінивши їх поважність.

Так, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути обладнання, а саме: блендораму 23XD16 (заводський номер 2301042), блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25395), міксер TORO-30 (заводський номер 790888), монітор LG EN1943C (заводський номер 301NDBP25395), системний блок Diawest (заводський номер 150), стойку для зразків «Колорит», стойку для зразків «Тіккуріла», тонувальну нишу Віва Колор, дисплей для крос-продажу - 12 шт., блендораму 23XD16 (заводський номер 2301045), блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25405), міксер TORO-30 (заводський номер 790870), монітор LG EN1943C (заводський номер 304RAHH6B041), системний блок Diawest (заводський номер 266), блендораму 23XD16 (заводський номер 2301045), блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25529), міксер TORO-30 (заводський номер 790878), монітор LG EN1943C (заводський номер 304RASG6B043), системний блок Diawest (заводський номер 727), стойку для зразків «Віва Колор», блендораму 23XD16 (заводський номер 2301053), блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25473), міксер TORO-30 (заводський номер 790893), монітор LG EN1943C (заводський номер 304RARP6B062), системний блок Diawest (заводський номер 273), та стягнення штрафу в сумі 31 828, 69 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 02.02.2015 р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено Договір оренди тонувального обладнання № 02/02/2015 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування тонувальне обладнання.

Відповідно до п. 2.1. Договору найменування, вартість, характеристики обладнання, його місцезнаходження, зазначаються у відповідному Додатку (акті прийому-передачі), який є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору передача обладнання в оренду здійснюється уповноваженими представниками сторін, що оформлюється двостороннім актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 4.1. Договору сторони визначили, що він набуває чинності з моменту передачі обладнання за відповідним актом приймання-передачі та діє до 31 грудня 2015 року включно.

При цьому, відповідно до п. 4.2. Договору було передбачено, що будь-яка із сторін має право розірвати Договір в односторонньому порядку, письмово попередивши про дату розірвання іншу сторону не пізніше ніж за 30 календарних днів, при цьому сплачена наперед орендна плата орендареві не повертається.

Пунктом 7.2. Договору було визначено, що у разі припинення дії цього Договору або його розірвання орендар зобов'язаний повернути обладнання протягом 5 робочих днів за адресою, визначеною орендодавцем.

Відповідно до п. 8.2. Договору сторони передбачили, що за прострочення строку повернення обладнання більше, ніж на 5 календарних днів орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 10 % від вартості обладнання, заявленої у відповідній Додатковій угоді. При цьому, кожні наступні сім календарних днів вважається окремим порушенням, за яке сплачується зазначений штраф.

Як зазначає позивач, 01.02.2015 р. він на виконання умов Договору передав відповідачу на підставі актів приймання-передачі тонувального обладнання: блендораму 23XD16 (заводський номер 2301042), блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25395), міксер TORO-30 (заводський номер 790888), монітор LG EN1943C (заводський номер 301NDBP25395), системний блок Diawest (заводський номер 150), стойку для зразків «Колорит», стойку для зразків «Тіккуріла», тонувальну нишу Віва Колор, дисплей для крос-продажу - 12 шт., блендораму 23XD16 (заводський номер 2301045), блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25405), міксер TORO-30 (заводський номер 790870), монітор LG EN1943C (заводський номер 304RAHH6B041), системний блок Diawest (заводський номер 266), блендораму 23XD16 (заводський номер 2301045), блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25529), міксер TORO-30 (заводський номер 790878), монітор LG EN1943C (заводський номер 304RASG6B043), системний блок Diawest (заводський номер 727), стойку для зразків «Віва Колор», блендораму 23XD16 (заводський номер 2301053), блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25473), міксер TORO-30 (заводський номер 790893), монітор LG EN1943C (заводський номер 304RARP6B062), системний блок Diawest (заводський номер 273) загальною вартістю 318 286, 82 грн.

Позивач зазначає, що в подальшому він звернувся до відповідача із заявою про дострокове розірвання Договору та повернення орендованого майна, однак відповідач в добровільному порядку спірне тонувальне обладнання позивачу так і не повернув.

Отже, для встановлення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи та правильного вирішення спору необхідно дослідити та встановити, зокрема, факт передачі позивачем спірного тонувального обладнання відповідачу в оренду.

У зв'язку з цим, ухвалами господарського суду міста Києва від 08.09.2015 р., 29.09.2015 р., зобов'язано позивача надати суду Акт приймання-передачі зазначеного в прохальній частині позовної заяви тонувального обладнання в оренду відповідачу, складений згідно з п. п. 2.1., 2.5., 3.1. Договору.

На виконання вищевказаних вимог ухвал суду, 03.11.2015 р. позивач надав акти приймання - передачі тонувального обладнання відповідачу.

Проте, серед наданих позивачем актів відсутні акти відносно наступного обладнання, зазначеного в прохальній частині позовної заяви, а саме: блок безперебійного живлення (заводський номер 4В1233Р25529), міксер TORO-30 (заводський номер 790878), монітор LG EN1943C (заводський номер 304RASG6B043), системний блок Diawest (заводський номер 727), стойка для зразків «Віва Колор», а також дисплей для крос-продажу в кількості 5 шт.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р., зобов'язано, зокрема, позивача виконати вимоги попередніх ухвал суду в частині, що ним не виконано.

Однак, позивачем таких доказів надано не було, а за їх відсутності неможливо встановити факт передачі позивачем спірного тонувального обладнання відповідачу в оренду, і як наслідок, неможливо встановити наявність, чи навпаки, відсутність правових підстав для повернення спірного обладнання відповідачем.

При цьому, в судовому засіданні 17.11.2015 р. позивач зазначив, що не має можливості в межах строків визначених приписами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України виконати в повному обсязі вимоги попередніх ухвал суду в частині, що не була виконана, а саме надати всі необхідні акти прийому-передачі тонувального обладнання на підтвердження своїх позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач не надав на вимогу суду витребуваних документів, у суду відсутня можливість дати правову оцінку спірним правовідносинам за наявними у справі матеріалами, застосувати норми матеріального права, які їх регулюють, та всебічно, повно і об'єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності і вирішити спір по суті заявлених вимог на підставі документів, які наявні в матеріалах справи у відповідності із приписами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про залишення заявленого у даній справі позову без розгляду.

Водночас, суд дійшов висновку про повернення позивачу сплаченого за подання даного позову судового збору в сумі 7 002, 32 грн., враховуючи наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Відповідно до п. 5.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла» було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, у зв'язку з ненаданням позивачем витребуваних документів, суд вважає за можливе повернути позивачу судовий збір у розмірі 7 002, 32 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 4-7, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла» залишити без розгляду.

2. Роз'яснити позивачу, що після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла» (04073, місто Київ, вулиця Марка Вовчка, будинок 14; ) зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 7 002 (сім тисяч дві) грн. 32 коп., сплачений на підставі платіжного доручення № 2664 від 07.07.2015 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 910/22985/15.

Суддя В.С. Ломака