КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа№ 927/1127/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін В.І.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: Помаз А.П..

розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"Березнянський цегельний завод-2"

на рішення

господарського суду Чернігівської області

від 12.10.2015 року

у справі № 927/1127/15

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Березнянський цегельний завод-2"

про визнання недійсним рішень загальних зборів.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2015 року позов задоволено повністю.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Березнянський цегельний завод-2" від 10.08.2015 р. щодо обрання головою зборів ОСОБА_5; призначення аудиторської перевірки річної фінансової звітності товариства з залученням професійного аудитора за період 2014 року та перше півріччя 2015 року; про усунення (відкликання) членів виконавчого органу товариства від виконання покладених обв'язків та обрання генеральним директором ОСОБА_5 та членів дирекції товариства.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Березнянський цегельний завод-2", вул. Зарічна, 1 А, смт. Березна Менського району Чернігівської області, код 34002414, (р/р 7286 в Чернігівському РУ ПриватБанк) на користь ОСОБА_4, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, 1218 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Березнянський цегельний завод-2" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2015 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 р. апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2015 року прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, згідно з статутом ТОВ "Березнянський цегляний завод-2" ( далі за текстом - Товариство) у новій редакції, затвердженого загальними зборами учасників, протокол №2 від 01.02.2006 р., державну реєстрацію проведено 15.06.2012 р., Товариство є юридичною особою. Засновниками Товариства є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з частками у статутному капіталі у кожного 33,33%, що становить 71661,17 грн. Статутний капітал Товариства складає 214983,52 грн. Статутний капітал сформовано грошовими коштами у розмірі 6449,52 грн. а також майном на суму 208534 грн. (п.1.4, 4.4, 4.5 статуту).

Нотаріально засвідченою заявою від 11.04.2014 р. ОСОБА_8 повідомив загальні збори учасників Товариства про те, що він виходить зі складу учасників, добровільно передав свою частку у статутному капіталі Товариства наступним чином: 53745,88 грн. на користь ОСОБА_4, 17915,29 грн. на користь ОСОБА_9.

Частиною 3 ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", яка була чинною на дату подання заяви ОСОБА_8, було передбачено, що у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані зі зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім інших необхідних документів додатково подається заява, договір, інший документ про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства в оригіналі, або нотаріально засвідченій копії.

Згідно з ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства від 11.04.2014 р., оформленного протоколом №10, зокрема, затверджено вихід з числа засновників Товариства ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та передачу часток майна Товариства, що їм належить на користь ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_11.

Встановлено, що 100% загального розміру уставного фонду Товариства (що складався з долей учасників Товариства у розмірі: ОСОБА_6 - 33,33% голосів, ОСОБА_12 - 33,33% голосів, ОСОБА_8- 33,33% голосів) розподіляється між новими засновниками в рівних долях, по 25%.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства від 11.04.2014 р., протокол №1, зокрема, обрано головою зборів ОСОБА_11, затверджено статут Товариства у новій редакції, призначено на посаду генерального директора Товариства ОСОБА_4

Відповідно до п.4.4, 4.5 статуту Товариства, затвердженого загальними зборами учасників, протокол №1 від 11.04.2014, державну реєстрацію проведено 22.04.2014 р. (далі за текстом - Статут), статутний капітал Товариства сформовано грошовими коштами у розмірі 214983,52 грн.

Частки учасників у статутному капіталі розподіляються наступним чином:

ОСОБА_4 - 25% статутного капіталу Товариства, що становить 53745,88 грн.;

ОСОБА_9 - 25% статутного капіталу Товариства, що становить 53745,88 грн.;

ОСОБА_5 - 25% статутного капіталу Товариства, що становить 53745,88 грн.;

ОСОБА_13 25% статутного капіталу Товариства, що становить 53745,88 грн.

Вазані дані про учасників Товариства та розмір їх внеску до статутного капіталу внесено у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У Єдиний реєстр внесено також дані про розмір статутного капіталу Товариства та про дату закінчення його формування - 23.10.2007 р. (а.с.99-102).

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осію - підприємців" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 2 ст. 17, ч. ст. 18 цього ж Закону в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи: перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі прізвище, ім'я, по батькові (за наявності); дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу), у тому числі частки кожного із засновників (учасників), та про дату закінчення його формування.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

10.08.2015 р. були проведені загальні збори учасників Товариства рішення яких оформлені протоколом № 1.

Як зафіксовано у цьому протоколі на зборах були присутні учасники: ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_13, які у сукупності володіють статутним капіталом Товариства у розмірі 75%. Тобто збори були повноважними.

На зборах прийняті такі рішення:

-по першому питанню: обрано головою зборів ОСОБА_5, а секретарем зборів ОСОБА_14;

- по другому питанню: призначено аудиторську перевірку річної фінансової звітності Товариства з залученням професійного аудитора за період 2014 рік та перше півріччя 2015 року;

- по третьому питанню: усунути (відкликати) з посади генерального директора Товариства ОСОБА_4 та обрати на посаду генерального директора Товариства з 10.08.2015 року ОСОБА_5. Обрати (призначити) до складу членів дирекції Товариства на посаду фінансового директора ОСОБА_11;

- по четвертому питанню: обрати (призначити) головою ревізійної комісії ОСОБА_9;

- по п'ятому питанню: у зв'язку з прийнятими загальними зборами рішеннями виключити з переліку фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори ОСОБА_4. Зобов'язати ОСОБА_5 - нового генерального директора Товариства внести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців шляхом подання відповідної реєстраційної картки та всіх необхідних документів з правом передоручення вказаної дії іншим особам.

З заявленого позову вбачається, що позивач рішення загальних зборів учасників Товариства просить визнати недійсними в частині.

Відповідно до ч.1, 4 ст.58 Закону України "Про господарські товариства" та п.6.1, 6.2 Статуту вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Згідно з п.6.5,6.6, 6.8, 6.9, 6.17 Статуту Товариства загальні збори учасників Товариства скликаються не рідше двох разів на рік. Загальні збори учасників обирають зі свого складу голову Товариства. Голова зборів має право скликати позачергові збори у разі неплатоспроможності Товариства, а також коли це необхідно в інтересах Товариства в цілому,зокрема якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників Товариства повинні скликатися на вимогу дирекції.

Загальні збори обирають голову зборів, який проводить загальні збори та організує ведення протоколу.

Учасники Товариства, що володіють у сукупності не менш як 10 відсотками голосів, мають вимагати скликання загальних зборів учасників в будь-який час і з будь-якого приводу, якщо це стосується діяльності Товариства.

Генеральний директор не може бути одночасно головою загальних зборів учасників Товариства.

Відповідно до частин 4 ст.61 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, учасники товариства вправі самостійно скликати позачергові загальні збори у разі якщо вони володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, при цьому таке право може бути ними реалізовано якщо голова товариства протягом 25 днів не виконав вимоги цих учасників скликати такі збори (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.12.2014 у справі № 7/5005/6871/2012).

Учасники Товариства, які самостійно скликали позачергові загальні збори учасників, не зверталися до голови Товариства з відповідним питанням, чим було порушено встановлену законом та Статутом процедуру скликання позачергових загальних зборів учасників.

У відповідності з п. 1) ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України, п. а) ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні товариством.

Згідно з статтею 145 Цивільного кодексу України, ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом управління товариства є загальні збори його учасників.

Частиною 4 статті 145 Цивільного кодексу України встановлено, що черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюється статутом товариства і законом.

Як встановлено п. 6.5 Статуту Товариства загальні збори учасників Товариства скликаються не рідше двох разів на рік.

Згідно з ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Згідно з п. 6.10 Статуту повідомлення про проведення загальних зборів Товариства повинно бути зроблене не менше як за 30 днів до скликання загальних зборів. В повідомленні зазначається час і місце проведення загальних зборів, а також порядок денний.

Тобто Статутом Товариства не передбачено спосіб повідомлення учасників про проведення загальних зборів.

Заперечуючи позов відповідач посилається на те, що про дату проведення зборів позивача було повідомлено телефоном, а також листом.

На підтвердження вказаного відповідачем надано повідомлення від 31.07.2015 р. позивачу про проведення позачергових загальних зборів учасників Товариства 10.08.2015 р., докази його направлення на адресу позивача - фіскальний чек та опис вкладення до цінного листа №719, які підтверджують відправлення повідомлення 07.08.2015 р. (а.с.47-49).

Листом від 21.09.2015 р. № 17/11-1056 УДППЗ "Укрпошта" повідомило позивача, що цінний лист №719 надійшов на 24 відділення зв'язку 12.08.2015 р. і був отриманий за довіреністю ОСОБА_15 18.09.2015 р.

Доказів про повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників Товариства телефоном не надано, а позивач не підтверджує отримання повідомлень телефоном.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивача в установлений законом та Статутом строк не було повідомлено, про час та місце проведення позачергових загальних зборів учасників Товариства, їх порядок денний.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 5 ст. 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Як зазначено у п. 17, 18, 21 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону України «Про господарські товариства»).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства (1576-12 ).

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Недотримання вимог закону та установчих документів господарських товариств під час скликання і проведення їх загальних зборів є порушеннями права на участь у роботі цього органу. Цим правом відповідно до законодавства наділено лише учасників (акціонерів) господарських товариств (пп.2.2.3 п.2 рекомендацій президії Вищого господарського суду України №04-5/14 від 28.12.2007 р. "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин").

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, скликання позачергових зборів учасників Товариства було проведено з порушенням встановленої законом та Статутом Товариства процедури, повідомлення про проведення загальних зборів учасників Товариства згідно фіскального чека Укрпошти та відбитку календарного штемпеля відділення поштового зв'язку на описі вкладення у цінний лист було прийнято до пересилання позивачу 07.08.2015 р., тобто за три дні до дати проведення загальних зборів, а отримано його представником вже після проведення зборів, чим позбавлено позивача можливості взяти участь у зборах. Також судом враховується, що обрання ОСОБА_16 одночасно головою загальних зборів і генеральним директором проведено з порушенням п. 6.8, 6.17 Статуту Товариства враховуючи і те, що обраний зборами від 11.04.2014 р., протокол №1, головою зборів ОСОБА_11 своїх повноважень не складав.

З урахуванням того, що скликання позачергових зборів учасників Товариства було проведено з порушенням встановленої законом та Статутом Товариства процедури, позивача не було належним чином та в установлений строк повідомлено про час та місце проведення зборів, їх порядок денний, обрання голови зборів та генерального директора проведено з порушенням Статуту, чим порушені права позивача брати участь в управлінні Товариством, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач також просив стягнути на його користь 30000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

На підтвердження цих витрат надано:

-договір № 15/15 від 22.08.2015 р. за яким позивач доручив, а адвокат Матяш Тетяна Валеріївна прийняла на себе зобов'язання скласти позовну заяву до господарського суду Чернігівської області до відповідача про визнання незаконними та скасування рішень (захист корпоративних прав), бути представником клієнта у господарському процесі. Сума винагороди сторонами у договорі визначена у розмірі 30000 грн.;

- ордер адвоката Матяш Т.В. на підставі цього договору;

- витяг з єдиного реєстру адвокатів України та копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю на Матяш Т.В.;

- копія квитанції до прибуткового касового ордера №7 за якою адвокатом прийнято від ОСОБА_4 30000 грн. на підставі договору про надання правової допомоги №15/15 від 22.08.2015 р.

Вказані докази підтверджують понесені витрати позивача на оплату послуг адвоката по зазначеній справі.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини заявнику відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру (справа Двойних проти України, заява №72277/01).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, крім судового збору, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п.6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р.).

Враховуючи тривалість розгляду справи та її складність, суд першої інстанції вірно вважає, що розумно необхідною сумою для оплати послуг адвоката по даній справі є сума в 10000 грн.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2015 року у справі № 927/1127/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 927/1127/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло

Повний текст постанови складено 24.11.2015 року.