РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015Справа №910/2908/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рест Медіа Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київжитлосервіс"

про стягнення грошових коштів за заподіяну матеріальну та моральну шкоду

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Суворов М.О. - за довіреністю від 14.09.2015р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 02 листопада 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В лютому 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява б/н від 10.02.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Рест Медіа Плюс" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київжитлосервіс" (відповідач) про стягнення завданих збитків в розмірі 14 819,00 грн., та відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача призвели до залиття приміщення, яке орендовано позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/2908/15-г. Розгляд справи призначено на 18.03.2015р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.03.2015р. відкладено розгляд справи на 06.04.2015р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.04.2015р. продовжено розгляд спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 27.04.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2015р. призначено у справі № 910/2908/15-г судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція судових експертиз", та зупинено провадження у даній справі до надання висновку експерта.

22.07.2015р. через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція Судових Експертиз" надійшли матеріали справи № 910/2908/15-г разом з листом № ГСМК-П/270415 від 22.07.2014р. "Про повернення матеріалів справи", в якому повідомлено про неможливість проведення судової експертизи через несплату вартості експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2015р. провадження у справі №910/2908/15-г поновлено та призначено до розгляду на 02.09.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2015р. розгляд справи відкладено на 16.09.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2015р. розгляд справи відкладено на 12.10.2015р.

В судове засідання, призначене на 12.10.2015р., з'явився представник позивача, надав усні пояснення, відповів на запитання суду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2015р. розгляд справи відкладено на 02.11.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рест Медіа Плюс» укладено Договір № 4 оренди нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплатне володіння і користування нежиле приміщення в будівлі за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до акту обстеження ЖЕК «Софіївська» 11.11.2014 року сталося залиття нежилого приміщення на першому поверсі, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. В приміщенні залито: кухня площею 61,7 кв.м., після залиття не працює 3 лампочки та пошкоджено відеокамеру; коридор площею 4,3 кв.м., стеля - підвісна, підшита гіпсокартоном та пофарбована водоемульсійною фарбою, виявлено плями залиття до 1 кв.м., стіни - обшиті гіпсокартоном та пофарбовані водоемульсійною фарбою, виявлено плями залиття над вхідними дверима до кухні; коридор площею 6,9 кв.м., стеля - підвісна, підшита гіпсокартоном та пофарбована водоемульсійною фарбою, виявлено плями залиття до 0,5 кв.м., стіни - обшиті гіпсокартоном та пофарбовані водоемульсійною фарбою, виявлено плями залиття до 2 кв.м.; санвузол площею 2,3 кв.м., стеля - підвісна, підшита гіпсокартоном та пофарбована водоемульсійною фарбою, виявлено плями залиття до 0,5 кв.м., стіни - обшиті гіпсокартоном та пофарбовані водоемульсійною фарбою, виявлено плями залиття до 3 кв.м.

Причиною залиття став порив гнучкої підводки до унітаза в туалеті квартири № 5, яка розташована поверхом вище.

Згідно з висновком про вартість проведення відновлювального ремонту нежилого приміщення б/н від 25.11.2014 року, вартість такого ремонту приміщення за адресою: АДРЕСА_2, внаслідок залиття 11.11.2014 року складає 13 619,00 грн.

Позивач стверджує, що внаслідок користування відповідачем приміщення за адресою: АДРЕСА_2 сталося залиття нежилого приміщення, за цією ж адресою на першому поверсі, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього завдані збитки в розмірі 14 819,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частинами 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з приписами статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) шкоди;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт порушення боржником зобов'язання, розмір збитків, причинний зв'язок. Вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Положення ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України кореспондує положенням ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, якщо кредитор пред'являє вимогу про відшкодування реальної шкоди та/або упущеної вигоди, він має надати докази наявності таких збитків (платіжні або інші документи, що підтверджують витрати, документи, що підтверджують наявність упущеної вигоди тощо).

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

З метою встановлення власника приміщення за адресою: АДРЕСА_2, суд звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із судовими запитами від 16.09.2015 року та 12.10.2015 року.

30.10.2015 року через канцелярію до суду надійшла відповідь № 28927/0/11-15 від 08.10.2015 року Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві разом з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідно до якої відомості щодо реєстрації права власності на приміщення за адресою: АДРЕСА_2 відсутні.

Крім того, відповідно до довідки Головного управління регіональної статистики № 23-07/627 від 06.04.2015 року місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Київжитлосервіс» є наступна адреса: 01135, м. Київ, Шевченківський район, пров. Тбіліський, буд. 4/10, кв. 434А.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено, що приміщення за адресою: АДРЕСА_2 знаходилось у користуванні відповідача, у зв'язку із чим, ним не доведено, завдання шкоди саме через протиправну поведінку останнього, а також причинного зв'язку між такою поведінкою та завданою шкодою внаслідок залиття.

Отже, позовна вимога про стягнення 14 819,00 грн. збитків підлягає залишенню без задоволення.

Позовна вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. є похідною від вимоги про стягнення збитків, внаслідок чого є необґрунтованою.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/2908/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.11.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало