ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р.Справа № 916/849/15-г
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Лисенко В.А., Ярош А.І.,

(У звязку з припиненням повноважень судді Шевченко В.В. щодо здійснення ним правосуддя, склад судової колегії змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.11.2015)

при секретарі судового засідання: Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

від відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНИ»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.10.2015

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНИ» про надання відстрочки виконання судового рішення

у справі № 916/849/15-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНИ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНИ»

про стягнення 70 960,07 грн.,

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 17.11.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.05.2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНИ» (далі ТОВ «ІТСІУ», позивач) - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНИ» (далі ТОВ «ЕГУ», відповідач) на користь позивача 54 023,70 грн. основного боргу, суму пені 6 860,30 грн., 3% річних 1 014,23 грн., інфляційні втрати в розмірі 9 061,54 грн. та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору. Постановами Одеського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 та Вищого господарського суду України від 15.09.2015 вищевказане рішення залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду видано відповідний наказ.

06.10.2015 до господарського суду Одеської області надійшла заява від відповідача в порядку ст. 121 ГПК України про розстрочку виконання вищевказаного рішення, до закінчення опалювального сезону в м. Одесі. Крім цього, відповідач в даній заяві просив суд, зупинити виконавче провадження ВП №48719240 від 11.09.2015 відкрите старшим державним виконавцем другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі наказу №916/849/15-г, про стягнення грошової суми з ТОВ «ЕГУ» на користь ТОВ «ІТСІУ» у розмірі 72 787,07 грн.

В обґрунтування своєї заяви ТОВ «ЕГУ» посилається на те, що негайне виконання рішення суду спричинить загрозу повного, своєчасного та безпечного постачання теплової та електричної енергії споживачем м. Одеси та створенню аварійного запасу палива на опалювальний період 2015-2016 років, оскільки втрачається можливість закупівлі матеріальних активів, які необхідні для виробництва теплової та електричної енергії, які направляються на потреби населення, бюджетних установ, промислових підприємств м. Одеси та забезпечують нормальне функціонування вищевказаних підприємств у опалювальний сезон, а також здійснення ремонту та технічного обслуговування розподільних мереж, які знаходяться в користуванні підприємства стане неможливим.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.10.2015, заяву відповідача задоволено частково, відстрочено виконання рішення по справі №916/849/15-г від 06.05.2015 року на строк до 15.04.2016 року.

До вказаного висновку місцевий господарський суд дійшов з оглядну на те, що боржник є підприємством, діяльність якого направлена на забезпечення потреб населення, підприємств регіону з забезпечення тепловою енергією, ненадання відповідачу розстрочки може призвести до припинення діяльності товариства, що спричинить негативні наслідки. Натомість, надання відстрочки, на думку суду, надасть можливість боржнику отримати грошові кошти та виконати рішення суду належним чином.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою господарського суду, ТОВ «ІТСІУ» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відповідача відмовити в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати повязані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв оскаржену ухвалу за відсутності доказів, підтверджуючих винятковість обставин або реальну неможливість виконання судового рішення. При цьому господарський суд надавши відстрочку виконання судового рішення не врахував не менш скрутне фінансове становище та матеріальні інтереси позивача, тобто не дотримався балансу інтересів сторін. При прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дослідив лише докази та обставини, наведені відповідачем.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Заслухавши думку представника відповідача щодо вищевказаного клопотання, судова колегія вирішила, заявлене представником клопотання відхилити, оскільки заявник не довів поважність причин ненадання його суду першої інстанції, а саме лише у цих випадках відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція має право прийняти додаткові докази.

17.11.2015 судовому засіданні представник позивача надав пояснення, якими підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити останню.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.11.2015 надав пояснення, в яких просив ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали оскарження ухвали та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, набувши законної сили, виконуються в порядку, встановленому цим Кодексом і Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, якій є виконавчим документом.

Згідно приписів ч.1 ст. 121 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити або розстрочити виконання рішення суду. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення суду на новий строк, який визначається господарським судом. Розстрочка - це виконання судового рішення по частинам у вказані господарським судом строки.

Як вбачається зі змісту та суті ст. 121 ГПК України, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення можливе у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому слід мати на увазі, що ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається із статуту відповідача, діяльність останнього повязана з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії населенню, підприємствам Одеського регіону.

З належним чином завірених копій довідок банківських установ, а саме Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 03.09.2015 №26-2/3383 (згідно якої залишок грошових коштів на поточному рахунку товариства станом на 02.09.2015 складає 660,56 грн.) та ПАТ «БТВ Банк» від 03.09.2015 №1042/2300-2 (згідно якої станом на 02.09.2015 відсутні кошти на поточних рахунках товариства) вбачається, що у відповідача недостатній залишок грошових коштів для виконання рішення суду.

Відповідно до копії акту звірки розрахунків станом на 01.07.2015 між відповідачем та ДП «Енергоринок» вбачається, що останній перед ТОВ «ЕГУ» має значний розмір заборгованості.

З листа виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.08.2015 № 02.2-08/444 вбачається що відповідач є єдиним джерелом теплопостачання для 15 житлових будинків і 305 індивідуальних будинків мешканців в мікрорайоні «Шкодова гора» (колишніх будинків нафтопереробного заводу), а також надає послуги ПАТ «Одеський нафтопереробний завод».

Враховуючи вищенаведене, а також те, що боржник не уникає від виконання рішення, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, а також враховуючи інтереси сторін, господарський суд дійшов правильного висновку щодо задоволення заяви відповідача, оскільки вина боржника у простроченні виконання грошового зобов'язання перед стягувачем повязана з тим, що відповідач має важкий фінансовий стан, внаслідок несплати боргів з боку таких контрагентів заявника як ДП «Енрегоринок» та ПАО «Одеський НПЗ»; діяльність боржника спрямована на забезпечення теплом житлових будинків і індивідуальних будинків мешканців в мікрорайоні в м. Одесі, а тому є соціально значимою та винятковою, особливо у зимовий період; негайне виконання рішення суду спричинить загрозу повного, своєчасного та безпечного постачання теплової та електричної енергії споживачам м. Одеси, створенню аварійного запасу палива на опалювальний період 2015-2016 років, оскільки втратиться можливість закупівлі матеріальних активів, які необхідні для виробництва теплової та електричної енергії, які направляються на потреби населення, бюджетних установ, промислових підприємств м. Одеси та забезпечують нормальне функціонування вищевказаних підприємств у опалювальний сезон, а також здійснення ремонту та технічного обслуговування розподільних мереж, які знаходяться в користуванні відповідача.

Стосовно решти вимог заяви відповідача, а саме зупинення виконавчого провадження ВП №48719240 від 11.09.2015 відкритого старшим державним виконавцем другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі наказу №916/849/15-г, то судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що відповідно до положень ст. 37 та ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Тобто, питання зупинення виконавчого провадження, відноситься до компетенції державного виконавця, у звязку з чим господарський суд правомірно відмовив в задоволенні даної вимоги відповідача.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що доводи скаржника в апеляційній скарзі, щодо його скрутного фінансового становища, наявності значних збитків, інших обставин, які впливають на стан його підприємства і виключають можливість надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення, необґрунтованими, оскільки останній в порушення ст. 34 ГПК України не надав до суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх тверджень і заперечень.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про правомірність задоволення місцевим судом заяви відповідача.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи про порушення і неправильне застосування господарським судом норм законодавства при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101- 106, 121 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 19.10.2015 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНИ» без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Лисенко В.А.

ОСОБА_3