РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015Справа №910/24562/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірекс ЛТД" м. Києва

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" м. Києва

про зобов'язання вчинити дії, перерахувати кошти, ціна позову 44552,84 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Сазикін В.С.,

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полірекс ЛТД" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем укладеного договір на розрахунково-касове обслуговування № 58254 від 11 жовтня 2006 р., додаткові угоди до нього від 11 жовтня 2006 р. та 7 листопада 2014 р., згідно з якими відповідач відкрив позивачу поточний рахунок та зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а він - оплачувати надані послуги на умовах договору.

Внаслідок порушення відповідачем умов договору в частині перерахування коштів та інших фінансових операцій 4 вересня 2015 р. відповідачу була надіслана заява № 04/09, в якій він просив закрити рахунок № 5401 та перерахувати залишок грошових коштів на інший його рахунок відкритий у ПАТ "Укрсиббанк".

Всупереч умов договору відповідач не повернув йому залишок грошових коштів у розмірі 44552,84 грн.

За таких обставин позивач на підставі ст.ст. 1066, 1068 ЦК України, просив зобов'язати відповідача закрити поточний його рахунок та перерахувати залишок грошових коштів за договором у розмірі 44552,84 грн. на його рахунок відкритий у ПАТ "Укрсиббанк", а також покласти на нього понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений в установленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами у справі укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № 58254 від 11 жовтня 2006 р., додаткові угоди до нього від 11 жовтня 2006 р. та 7 листопада 2014 р., згідно з яким відповідач відкрив позивачу поточний рахунок та зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а останній - оплачувати надані послуги на умовах договору.

Відповідно до умов п. 3.3.2 договору відповідач зобов'язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку виконувати за дорученням позивача розрахункові, касові і інші операції відповідно до чинного законодавства України та банківських правил.

Строк дії договору відповідно до умов п. 8.1 договору встановлений з дня його підписання сторонами та діє протягом невизначеного строку.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, наявною у матеріалах справи копією указаного договору.

Заявою № 04/09 від 4 вересня 2015 р. позивач посилаючись на п.п. 2.2, 3.2.1, 3.3.2, 3.3.3, 3.3.5, 3.3.8 просив відповідача закрити рахунок № 5401 відкритий в його банку та перерахувати залишок грошових коштів на його рахунок № 7500 відкритий у ПАТ "Укрсиббанк".

Доказів перерахування залишку грошових коштів суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанст та кредит" № 171 від 17 вересня 2015 р. у відповідача з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію.

Згідно вимог ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

У розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону вкладниками визнаються лише фізичні особи (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності).

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом пункту 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Враховуючи вищенаведені положення зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача, відкритому у відповідача, на його рахунок в іншому банку чи на рахунок контрагента позивача є майновим зобов'язанням.

Оскільки позивач є кредитором банку, на якого поширюються обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", то не можуть бути задоволені його вимоги (у т.ч. спірні) до відповідача під час запровадження у нього тимчасової адміністрації.

За таких обставин у позові відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

При цьому, позивач не позбавлений можливості захистити свої права на грошові кошти, які знаходяться на рахунку у банку відповідача, в порядку п. 3 ч. 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" шляхом звернення до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження здійснення банком операції з перерахування спірних сум або в порядку розділу VII цього Закону у разі прийняття рішення про ліквідацію банку.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірекс ЛТД" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар