ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 р. Справа № 909/1223/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Манів-Головецька О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест", вул.Суховоля, 61, м. Трускавець, Львівська область, 82200

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс", вул.Військових Ветеранів, 10, м. Івано-Франківськ, 76019

про стягнення 440000,00 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність (б/н від 16.10.15);

від відповідача представники не з'явилися. ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс" про стягнення 440000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань згідно договору поставки №0209/11від 21.10.11 щодо поставки товару.

Відповідач в судове засідання не з"явився, натомість подав відзив на позов вх.№18113/15 від 19.11.15, згідно якого позовні вимоги визнав, проте зазначив, що через складну фінансову ситуацію та відсутність коштів погасити наявну заборгованість немає можливості та просив розглядати справу за відсутності його представника.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що у суду є всі необхідні докази для вирішення спору по суті, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Предметом позову в даній справі є матеріально правова вимога товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" до товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс" про стягнення 440000,00 грн. попередньої оплати.

21.10.11 між сторонами у справі укладено договір поставки №0209/11. За умовами даного договору постачальник (відповідач) зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити покупцю (позивачу) товар - будівельні матеріали, а покупець , в свою чергу, - прийняти та оплатити товар, згідно накладних (п.1.1 договору).

Розділом 3 договору, сторони погодили строки та порядок поставки, відповідно до якого постачальник зобов"язується передати товар покупцю згідно накладних. Об"єм, асортимент, вартість кожної партії товару вказується в накладних. Постачальник зобов"язується поставити у власність покупця товар на протязі 7(семи) днів з моменту оплати. Поставка постачальником товару здійснюється за адресою: м.Трускавець, вул.Суховоля,67 (п.3.2.). Поставка товару здійснюється транспортом, силами та за рахунок постачальника зі складу постачальника в пункт поставки, вказаний в п.3.2. цього договору.

Пунктом 4.2 спірного договору, встановлено, що виконання постачальником зобов"язань щодо поставки товару, підтверджується актом приймання - передачі , (та/або накладною), що складається і підписується сторонами не пізніше 3(трьох) днів з моменту поставки товару.

Відповідно до п.5.1. даного договору покупець оплачує поставлений постачальником товар, що є предметом цього договору за ціною, наведеною у відповідній накладній.

Згідно п.5.2. договору поставки , оплата товару покупцем здійснюється на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником. У рахунку - фактурі має обов"язково міститися посилання на цей договір та номер і дату замовлення, за якою здійснювалась поставка товару, і проводяться розрахунки покупцем. Валютою платежу за договором є українська гривня.

В силу статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення закріплено і у статті 712 Цивільного кодексу України: за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На виконання умов договору позивач 31.10.11 на підставі виставленого відповідачем рахунку №СФ-0000013 від 21.10.11 перерахував кошти в сумі 440000,00 грн., як оплату за будівельні матеріали згідно договору поставки №0209/11 від 21.10.11, що підтверджується банківською випискою станом на 31.10.11, копію якої долучено до матеріалів справи та не заперечується відповідачем. Отримання відповідачем авансу також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків за період жовтень 2011 - серпень 2015 років, підписаним представниками сторін та скріпленим печатками товариств, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні.

В порушення умов договору відповідач товар не поставив та перерахованих позивачем коштів в зазначеній вище сумі товариству з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" не повернув.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено претензії №39 від 30.09.12 та №67 від 20.12.12 з вимогою про повернення суми авансу. 28.01.13 відповідач надав відповідь на дані претензії, згідно якої заборгованість визнав та зобов"язався отримані кошти повернути. Станом на 30.10.15 заборгованість відповідачем не погашена.

Таким чином, за документальними даними, поданими позивачем, поверненню підлягають кошти в сумі 440000,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Станом на день винесення судом рішення, відповідачем доказів поставки товару на суму оплачену позивачем або повернення грошових коштів не подано.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов'язання щодо поставки товару та неповернення суми передоплати, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 440000,00 грн. боргу обґрунтована.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати, понесені позивачем в зв"язку з розглядом справи.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.124 Конституції України, ст. 525, 526, 610, 612, 614, 629, 663, 693, 712 Цивільного Кодексу України, ст.ст.173, 265 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 49, 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" до товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс" про стягнення 440000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик-Сервіс", вул. Військових Ветеранів, 10, м. Івано-Франківськ, 76019 (код 32361159) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест", вул.Суховоля, 61, м. Трускавець, Львівська область, 82200 ( код 30439207) 440000,00 (чотириста сорок тисяч гривень) - заборгованості, а також 6600,00 (шість тисяч шістсот гривень) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.11.15

Суддя Максимів Т. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_2 23.11.15