ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Справа № 910/23665/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Грека Б.М.
суддівБондар С.В. (доповідач), Васищака І.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги за участю представників : Всеукраїнської громадської організації "Союз підприємців поляків України" від позивача: Шульга О.В. від відповідача: не з'явились від третьої особи: не з'явились
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 07.09.2015 року
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року
у справі№ 910/23665/15
за позовомВсеукраїнської громадської організації "Союз підприємців поляків України"
доМіністерства культури України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України
простягнення 159 700 грн.

ВСТАНОВИВ:

Всеукраїнська громадська організація "Союз підприємців поляків України" (далі позивач) звернулась з позовом до Міністерства культури України (далі відповідач) про стягнення 159 700 грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 року позовну заяву та додані до неї матеріали були повернуті позивачу без розгляду з підстав передбачених п.5 ч.1 ст. 63 ГПК України.

В ухвалі суду першої інстанції, зокрема, зазначено, що підставами виникнення позовної вимоги, щодо стягнення суми боргу є договір на виконання культурно-мистецької програми № 24/18-6/2014 від 13.10.2014 року та договір на виконання культурно-мистецької програми № 25/18-6/2014 від 13.10.2014 року.

Підставою укладення вказаних договорів є два окремі накази Міністерства культури України: наказ № 862 від 13.10.2014 року "Про підготовку та видання газети "Вільність і закон" та наказ № 863 від 13.10.2014 року "Про підготовку та видання журналу "Handl PU".

Доказами виконання вищевказаних договорів, а відповідно і підставою виникнення права вимоги до відповідача, є два акти від 20.12.2014 року: акт про виконання робіт за договором виконання культурно-мистецької програми № 24/18-6/2014 від 13.10.2014 року та акт про виконання робіт за договором виконання культурно-мистецької програми № 25/18-6/2014 від 13.10.2014 року.

Суд прийшов до висновку про те, що підстави виникнення позовних вимог та докази, якими позовні вимоги обґрунтовані є різними.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 року у даній справі було залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо підстав повернення позовної заяви позивача без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та постановою апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить скасувати зазначені вище судові рішення, а справу про стягнення спірної суми передати до Господарського суду міста Києва для розгляду.

В своїй касаційній скарзі позивач зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами невірно застосоване діюче законодавство.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм діючого законодавства, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 58 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Пунктом 5 частини 1 статті 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: порушено правило об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до абз. 2 п.3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, вимоги які в неї викладені є однорідними і відповідно у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви з посиланням на п.5 ч.1 ст. 63 ГПК України.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що касаційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа направленню до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про порушення провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Всеукраїнської громадської організації "Союз підприємців поляків України" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року прийняті у справі № 910/23665/15 скасувати.

3. Справу № 910/23665/15 направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про порушення провадження у справі.

Головуючий Б.М.Грек

Судді С.В.Бондар

І.М.Васищак