ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р.Справа № 916/2749/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Волкова Р.В.,

судді Шаратова Ю.А., судді Гуляк Г.І.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Кодимської міської ради Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт"

про: витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю:

представника позивача: не зявився;

представника відповідача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

встановив:

Позивач, Кодимська міська рада Одеської області, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт", про витребування комунального майна, а саме, навісного обладнання для сміттєвозу на базі автомобіля ЗІЛ 130К „АТЕКО.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договору оренди устаткування для сміттєвоза від 19.09.2011 р., передачу майна відповідачу, відсутність відповідних узгоджень з боку позивача, несправедливий розмір орендної плати, опублікування 01.06.2013 р. в газеті „Вісті Кодимщини № 22(44)(10170) оголошення відповідача про припинення надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, фактичне розірвання договору відповідачем, невиконання ним обовязку повернути отримане за договором майно, та на інші вказані у позовній заяві та в уточненнях до неї обставини. Також позивачем у тексті позовної заяви заявлено про застосування запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на майно відповідача. Вказане клопотання судом розглянуто та відхилено в звязку з недоведеністю та недоцільністю.

Відповідач вимоги позивача не визнав, посилаючись на відсутність на його необґрунтованість та невірне трактування позивачем умов договору від 19.09.2011 р. Вказує на строк дії договору до 19.09.2016 р. та безпідставність тверджень про його розірвання.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між сторонами був підписаний договору оренди устаткування для сміттєвоза від 19.09.2011 р. (а.с.18). Відповідно до розділу 1 договору, позивач передає, а відповідач бере у тимчасове володіння та користування певне обладнання.

До матеріалів справи надано Акт від 19.09.2011 р. „передачі в оренду ТОВ „Стандарт майна (навісне обладнання для сміттєвозу на базі автомобіля ЗІЛ-130 КО-43 „АТЕКО ), що знаходиться на балансі Кодимської міської ради, який свідчить про фактичну передачу майна у оренду (а.с.19).

Пунктом 4.2 договору сторони встановили термін оренди в 5 років з моменту прийняття майна, що орендується, за актом приймання. Таким чином, договір діє до 19.09.2016 р. Відповідно до п.1 ст.631 Цивільного Кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з п.1 ст.626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави дострокового розірвання договору визначені сторонами у Розділі 10 договору.

Так, п.10.1 зазначає, що договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови договору та свої зобовязання.

Відповідно до п.10.2, в разі використання устаткування не по призначенню, або з порушенням умов договору оренди позивач має право вимоги розірвання договору та стягнення шкоди згідно чинного законодавства.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів наявності обставин, які б свідчили про дострокове розірвання договору у встановленому порядку. Вимоги про його розірвання в судовому порядку в рамках цієї справи не заявлялись. Предмет спору визначений позивачем у позовній заяві як витребування майна з чужого незаконного володіння.

Посилання позивача на опублікування 01.06.2013 р. в газеті „Вісті Кодимщини № 22(44)(10170) оголошення відповідача про припинення надання послуг з вивезення твердих побутових відходів як на доказ розірвання договору суд вважає безпідставними, оскільки така публікація не відповідає встановленому законом та договором порядку для його розірвання. Крім того, сама по собі така публікація не є доказом ані здійснення її відповідачем, ані фактичного припинення надання послуг.

Не можуть бути доказом розірвання договору також листи або будь-які рішення, прийняті одноособово позивачем, оскільки діюче законодавство визначає певні підстави та певну процедуру для такого розірвання та встановлює певні обмеження стосовно вчинення таких дій сторонами у зобовязанні в односторонньому порядку.

Відповідно до п.1 ст.598 Цивільного Кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 2 вказаної статті встановлено, що припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Слід також зазначити, що п.1 ст.204 Цивільного Кодексу України зазначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір оренди між сторонами виконувався, вчинялись певні дії спрямовані на настання відповідних правових наслідків.

Враховуючи встановлений сторонами строк дії договору до 19.09.2016 р. (п.4.2), відсутність доказів його розірвання або визнання недійсним, або будь-яких інших обставин з якими чинне законодавство повязує припинення зобовязань та виникнення обовязку повернути отримане за договором майно, суд вважає безпідставними твердження позивача про те, що відповідач заволодів майном незаконно або без достатньої правової підстави. Такою підставою є наданий до матеріалів справи договір від 19.09.2011 р.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин вимоги позивача про витребування у відповідача комунального майна, а саме, навісного обладнання для сміттєвозу на базі автомобіля ЗІЛ 130К „АТЕКО є необґрунтованими, недоведеними та такими що не підлягають задоволенню .

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального Кодексу України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 32, 33, 43, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд,-

вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 19.11.2015 р.

Повний текст рішення складений 24 листопада 2015 р.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя Ю.А. Шаратов

Суддя Г.І. Гуляк