ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р.Справа № 922/5426/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Інституту рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроексперт", с. Радгоспне
про стягнення 26246,74 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 довіреність №1/2а-05/819 від 18.09.2015р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Інститут рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроексперт", в якій позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 26246,74 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору №93 від 08.05.13 р., який було укладено між позивачем та відповідачем. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити. Також надав через канцелярію суду 04.11.2015р. документи, згідно супровідного листа за вх.№44502, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали про порушення провадження у даній справі від 24.09.2015р., та ухвали про відкладення розгляду справи від 19.10.2015р. повноважному представнику відповідача 29.09.15 р. та 24.10.2015р.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

08 травня 2013 року між позивачем (розробник) та відповідачем (споживач) був укладений договір №93 на реалізацію наукової продукції (далі по тексту - договір). Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов'язання передати насіння соняшнику: Рюрик (пат. №10212) - 30 га, що є його науковою продукцією, а споживач приймає його і оплачує згідно умов даного договору.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання згідно договору виконав та передав насіння батьківських форм гібрида соняшника Рюрик, а саме: насіння соняшн. мат. лін. С х 2122 а, в кількості 88 кг, насіння соняшн. бат. лін. X 720 В, в кількості 25 кг, затарено у 5 поліпропіленових мішків, на загальну суму 26246,74 грн. (пункт 2.2. зазначеного договору).

Отримання відповідачем насіння підтверджується накладною №368 від 08.05.2013 року, за довіреністю №3 від 08.05.2013 року, виданою ОСОБА_3

Згідно п. 4.1. договору, споживач оплачує 100 % загальної договірної ціни у сумі 26246,74 грн. до 30.09.2013р. Копія рахунку № 639 від 08.05.2013 року міститься у матеріалах справи.

Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором на реалізацію по оплаті прийнятої від позивача продукції (насіння), у зв'язку із чим виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 26246,74 грн.

Позивач та відповідач провели звірку взаєморозрахунків станом на 01.12.2013р. та 01.04.2014р., про що були складені акти, згідно яких сума боргу відповідача перед позивачем складає 26246,74 грн., але відповідач зазначену суму боргу позивачу не сплатив.

Позивач звертався до відповідача із претензіями від 16.10.2014р. №1/2а-05/1057 та від 23.01.2015 року № 1/2а-05/7К із вимогою сплатити суму боргу, вказані претензії відповідачем отримані згідно повідомлень про вручення поштового відправлення, але відповідач на претензії не відреагував та суму боргу не сплатив.

Відповідач звернувся до позивача з листом від 09.06.2015 року №18 де, зазначив, що станом на 09.06.2015р. має борг у розмірі 912,0 тис. грн., а також запропонував надати позивачу готову продукцію кукурудзу. Позивач не прийняв запропоновану пропозицію, оскільки кукурудза урожаю минулого, 2014 року не користується попитом на аграрному ринку, що добре відомо відповідачу, як суб'єкту господарювання в цій галузі, отже пропозиція не враховує інтерес позивача.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем діючого законодавства, суд вважає позовну вимогу в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 26246,74 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроексперт" (62408, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 36121980) на користь Інститут рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України (61060, м. Харків, пр. Московський, 142, ідентифікаційний код 00497176, рахунок №0326 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) суму боргу 26246,74 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроексперт" (62408, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 36121980) на користь Інститут рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України (61060, м. Харків, пр. Московський, 142, ідентифікаційний код 00497176, рахунок №0326 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) витрати на оплату судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_4