КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа№ 910/17103/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Мирошніченко Т.О. - дов. № 11 від 12.01.2015р.

відповідач: ОСОБА_3 - паспорт серії СН № 802885, виданий Шевченківським

РУ ГУ МВС України в місті Києві 17.04.1998р.

від третьої особи: Костюк О.М. - дов. № 062/02/07-9104 від 17.08.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2015р.

у справі № 910/17103/15 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу

Київської міської ради (КМДА)

про виселення з орендованого майна

В судовому засіданні 11.11.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015р. Комунальне підприємство «Київський метрополітен» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про виселення з орендованого майна.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував на те, що строк дії укладеного між сторонами договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №293 від 03.05.2012р. припинив свою дію, орендодавець повідомив відповідача про відмову від продовження дії договору оренди та просив звільнити займану частину приміщення, однак ФОП ОСОБА_3 продовжує користуватись об'єктом оренди, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.08.2015р. у справі № 910/17103/15 позов задоволено повністю.

Виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 з нерухомого майна (частини переходу), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Видубичі» (вестибюль №1), Б/Н, загальною площею 7,0 кв. м.

Зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції (кіоски), що знаходяться за адресою: станція метро «Видубичі» (вестибюль №1), Б/Н, загальною площею 7,0 кв. м.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» судовий збір в розмірі 2 436, 00 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального та матеріального права, оскільки на думку апелянта, Комунальне підприємство «Київський метрополітен» не наділене правами орендодавця спірного майна, а тому є неналежним позивачем у даній справі, у зв'язку з чим в позові слід відмовити.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 17.09.2015р. передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Самсін Р.І.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2015р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.11.2015р.

Під час розгляду справи в суді апеляційної справи склад суду змінювався.

Відповідач в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.11.2015р. підтримав вимоги апеляційної карги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.11.2015р. заперечували проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просили її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених позивачем у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.05.2012р. між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (орендодавець за договором), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (відповідач, орендар за договором) та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (позивач, підприємство за договором) укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №298, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 12.04.2012 №115 передає, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, що знаходиться за адресою: станція метро «Видубичі» (вестибюль №1), Б/Н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками орендаря), загальною площею 7,0 кв. м. згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 2.4. договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП «Київський метрополітен».

На виконання умов даного договору, орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування частину переходу, що перебуває на балансі КП «Київський метрополітен», загальною площею 7,0 кв.м. та розташована за адресою: м. Київ, станція метро «Видубичі» (вестибюль №1), що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 03.05.2012р., належним чином завірена копія якого наявна в матеріалах справи (а. с. 22).

Цей договір, згідно п. 9.1., є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє з 01.04.2012р. до 29.03.2015р.

Відповідно до п. 9.7 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Листом №102-НДД від 17.03.2015р. позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору та відмову від продовження договору оренди, та вимагав до 29.03.2015р. звільнити об'єкт оренди та повернути за актом приймання-передачі майна КП «Київський метрополітен».

Листом № 173-НДД КП від 31.03.2015р. КП «Київський метрополітен» повідомило відповідача про закінчення терміну дії договору та відмову від продовження договору оренди, а також вимагало звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі майна КП «Київський метрополітен».

Вказані листи було отримано відповідачем особисто 18.03.2015р. та 11.04.2015р. відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (належним чином завірені копії наявні в матеріалах справи (а. с. 29, 31), однак залишені без відповіді та задоволення.

Також, листом №062/07/10-4848 від 29.04.2015р. Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору 29.03.2015р. та необхідність звільнити орендоване приміщення та передати його по акту прийому-передачі майна балансоутримувачу.

Отже, судом встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що позивачем було своєчасно повідомлено відповідача про припинення терміну дії договору, відмову від продовження договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №298 від 03.05.2012р., відповідної додаткової угоди до договору, на виконання п. 9.7 договору, укладено не було.

Однак, після закінчення строку дії договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №298 від 03.05.2012р., об'єкт оренди ФОП ОСОБА_3 за актом приймання-передачі повернутий не був.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема з договорів та правочинів.

За своєю правовою природою договір №298 від 03.05.2012р. є договором оренди.

Статтею 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

За приписами статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено (ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Отже, можливість продовження дії договору оренди на той же термін і на тих же умовах законодавець поставив у залежність, зокрема, від відсутності волевиявлення однієї зі сторін про припинення цього договору у зв'язку із закінченням терміну його дії, та зазначив про те, що таке волевиявлення має відбуватись у відповідні строки.

Відповідно до п. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Договір припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 9.4. договору).

З огляду на вищевикладене, укладений між сторонами договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №298 від 03.05.2012р. припинив свою дію.

Стаття 785 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно частини першою статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Відповідно до п. 7.6. договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 8.5.6. договору у разі припинення дії цього договору, орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро «Видубичі» в термін, визначений п. 4.15. цього договору від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті договору умов, підприємство самостійно, на власний розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

Пунктом 4.15. договору сторони погодили, що орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству.

З огляду на припинення дії договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №298 від 03.05.2012р. у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, відсутні правові підстави для продовження користування відповідачем комунальним майном.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог позивача про виселення відповідача з орендованого приміщення та демонтування тимчасових огороджуючих конструкцій, які доведені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо відсутності у КП «Київський метрополітен» права на розпорядження комунальним майном територіальної громади міста, зокрема на засадах оренди, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальними громадами сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування у місті Києві є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності громади міста або знаходяться в її управлінні.

Так, на підставі Наказу №98 від 23.04.2003р. Головного управління комунальної власності м. Києва за Комунальним підприємством «Київський метрополітен» на праві повного господарського відання було закріплено, в тому числі, підземний перехід станції метро «Видубичі» (додаток № 2 до зазначеного наказу).

Пунктом 5.2 Статуту КП «Київський метрополітен» передбачено, що майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Оскільки, предметом діяльності КП «Київський метрополітен» у відповідності до п. 3.2 Статуту КП «Київський метрополітен» є, зокрема, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам, КП «Київський метрополітен» є належним позивачем у даній справі.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення від 18.08.2015р.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2015р. у справі № 910/17103/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2015р. у справі № 910/17103/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/17103/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Р.І. Самсін