ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 44/735-б-49/113-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКороткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддівКатеринчук Л.Й., Коваленка В.М.,
розглянувши касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
на постанову та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 року Господарського суду м. Києва від 14.07.2015 року
у справі Господарського суду№ 44/735-б-49/113-б м. Києва
за заявою Фірми "Союз-Віктан" ЛТД" (товариство з обмеженою відповідальністю)
пробанкрутство,

В судовому засіданні взяли участь представники:

ДПІ У Печерському районі м. Києва - Ткас С.С.

ПАТ "Родовід Банк"- Дзюрман О.А.

ПАТ АТ "Укргазбанк"- Лінніченко І.В.

Арбітражний керуючий Ревуцька Т.К.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14 липня 2015 року у справі № 44/735-б-49/113-б (суддя Пасько М.В.) за результатами попереднього засідання, з поміж іншого, відмовлено у визнанні кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на суму 117 250 612,89 грн., Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на суму 19 540 347,04 грн. та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 12 350 033,30 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2015 року у справі № 44/735-б-49/113-б (судді: Разіна Т.І. - головуючий, Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.) ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 14 липня 2015 року в частині відмови у визнанні кредиторами Фірми "Союз-Віктан" ЛТД" (товариство з обмеженою відповідальністю) Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на суму 117 250 612,89 грн., Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на суму 19 540 347,04 грн. та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на суму 12 350 033,30 грн. залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі процесуальними актами в частині відмови у визнанні кредитором, скаржник ПАТ "Родовід Банк" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 липня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2015 року в частині відмови у визнанні скаржника кредитором та прийняти нове рішення, яким включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ фірми "Союз-Віктан" ЛТД" вимоги АТ "Родовід Банк" в розмірі 117 250 612,89 грн.

Доводи касаційної скарги зводяться до неповного з'ясування судами попередніх інстанцій обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 216, 236 Цивільного кодексу України, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, із касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу місцевого господарського суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк", яке просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 липня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2015 року в частині невизнання кредиторських вимог останнього та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ПАТ "Укргазбанк" в сумі 12 350 033,30 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів ТОВ фірми "Союз-Віктан" ЛТД".

Касаційну скаргу ПАТ "Укргазбанк" обґрунтовує порушенням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 258, 549, 559 Цивільного кодексу України, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Також з касаційною скаргою звернулося Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", яке просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 липня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2015 року в частині відхилення кредиторських вимог останнього та прийняти нове рішення, яким визнати та включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ фірми "Союз-Віктан" ЛТД" вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 19 540 347,04 грн..

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 258, 263 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судова колегія, заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону банкрутство у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI положення цього Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону про банкрутство здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Оскільки, постанова про визнання банкрутом в зазначеній справі не приймалася, розгляд справи про банкрутство ТОВ фірми "Союз-Віктан" ЛТД" здійснюється відповідно до раніше чинної редакції Закону.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 листопада 2009 року порушено провадження у справі № 44/735-б про банкрутство ТОВ фірми "Союз-Віктан" ЛТД", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича та вирішено інші процесуальні питання.

Після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ фірми "Союз-Віктан" ЛТД" в газеті "Урядовий кур'єр" № 6 від 13 січня 2012 року, до господарського суду звернулись кредитори, в тому числі й Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" та Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк".

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 14 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів, щодо яких є заперечення боржника, чи інших кредиторів розглядаються господарським судом до винесення ухвали про затвердження реєстру вимог. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Ухвала може бути оскаржена в установленому порядку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що заяви вказаних кредиторів були подані в межах граничного тридцятиденного строку від дня офіційного опублікування оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Стаття 1 Закону визначає кредитора у справі про банкрутство як юридичну або фізичну особу, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Залишаючи без змін ухвалу місцевого суду в частині відхилення кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", суд апеляційної інстанції погодився з їх безпідставністю, виходячи з наступного.

Кредиторські вимоги ПАТ "Родовід Банк" ґрунтуються на неналежному виконанні, укладених 12.10.2007 та 21.02.2008 між Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД", кредитних договорах № 79.1/36-КЛТ-07 та № 79.1/05-КЛВ-08.

Однак, судами досліджено, що додатковими угодами № 14 від 23.10.2009 до кредитного договору № 79.1/05-КЛВ-08 від 21.02.2008 та № 10 від 23.10.2009 до кредитного договору № 79.1/36 - КЛТ-07 від 12.10.2007, сторони дійшли взаємної згоди припинити дію зазначених кредитних договорів з 23.10.2009 року.

В силу норм ч. 1 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Водночас, спростовуючи доводи касаційної скарги судом враховано висновок суду касаційної інстанції, викладений у постанові від 11 червня 2014 року у справі № 17/297 про те, що зобов'язання ТОВ "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД з повернення грошових коштів, яке виникло на підставі кредитних договорів № 79.1/36-КЛТ-07 від 12.10.2007 та № 79.1/05-КЛВ-08 від 21.02.2008, укладених з ПАТ "Родовід банк" виконане, що в свою чергу, відповідно до положень ст. 593 Цивільного кодексу України, зумовлює припинення всіх правочинів.

Таким чином, враховуючи, що визнанню судом і включенню до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство підлягають лише дійсні вимоги кредиторів, що відповідають чинному законодавству, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності правових підстав для визнання ПАТ "Родовід Банк" кредитором ТОВ "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД.

Разом з тим, за результатами попереднього засідання відхилено грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в розмірі 12 350 033,30 грн.

З поміж іншого, кредитором ПАТ АБ "Укргазбанк" було заявлено кредиторські вимоги у вигляді пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів.

Суд апеляційної інстанції, підтримуючи доводи місцевого господарського суду, погодився із застосуванням до зазначених кредиторських вимог позовної давності в один рік в порядку ст. 258 ЦК України.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи те, що кредитор до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство не звернувся з позовними вимогами щодо стягнення пені, суди дійшли правомірного висновку, що кредиторські вимоги в цій частині є обтяженими строком позовної давності (ст. 258 ЦК України).

Одночасно, суди першої та апеляційної інстанцій ухвалою попереднього засідання відхилили грошові вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" в сумі 7 500 000 гривень за договором поруки № 427 від 26.01.2006 по оплаті пред'явлених до погашення облігацій, емітентом яких є ТОВ "Союз-Віктан Трейд".

Судами з'ясовано, що постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2011 у справі № 32/264, рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2010 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2010 у справі № 32/264 скасовано в частині задоволених вимог про стягнення боргу солідарно з ТОВ "Союз-Віктан Трейд", Фірми "Союз-Віктан" ЛТД (ТОВ), ТОВ "СВ-Плюс"; справу № 32/264 в цій частині було передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2011 у справі № 32/264-55/139, було відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ "Укргазбанк" до фірми "Союз-Віктан" ЛТД (ТОВ) про стягнення заборгованості за облігаціями, емітентом яких є ТОВ "Союз-Віктан Трейд", поручителем за які виступила Фірма "Союз-Віктан" ЛТД (ТОВ) на підставі договору поруки № 427 від 26.01.2006.

Підставою для відмови в позові стало встановлення судом того факту, що після порушення емітентом - ТОВ "Союз-Віктан Трейд" своїх зобов'язань по викупу облігацій, позивач не звертався до Фірми "Союз-Віктан" ЛТД (ТОВ) з письмовим повідомленням про невиконання емітентом своїх зобов'язань, та не надав поручителю документи передбачені пунктом 3.1. вищезазначеного договору поруки.

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2011 у справі № 32/264-55/139 встановлено, що згідно Меморандуму, датою погашення облігацій визначено 13.03.2009, тобто зазначений строк є строком виконання основного зобов'язання, забезпеченого порукою.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Судами встановлено, що вимога про виконання Фірмою "Союз-Віктан" ЛТД (ТОВ) своїх зобов'язань як поручителя згідно договору поруки № 427 від 26.01.2006, була направлена кредитором лише 06.10.2011, в той час як строк виконання зобов'язання зі сплати облігацій наступив 13.03.2009.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до припинення забезпеченого нею зобов'язання не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 23 травня 2012 року у справі № 6-33цс12, від 15 квітня 2015 року у справі № 910/14545/13, яка згідно з положеннями ст. 11128 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин та вказаних норм законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що порука є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, а кредитор втратив право вимоги до боржника за договором поруки № 427 від 26.01.2006 року, в зв'язку з чим вимоги кредитора у розмірі 7 500 000,00 грн. за зазначеним договором поруки є безпідставними.

Крім того, за результатами попереднього засідання відхилено грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в розмірі на суму 19 540 347,04 грн.

Відхиляючи кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в частині додаткових вимог по стягненню пені за несплату процентів, пені на неповернення кредиту, штрафу за несплату процентів, пені за невиконання зобов'язань поручителя за період з 09.06.2009 по 24.11.2009 року в розмірі 19 540 347,04 грн., суди попередніх інстанцій врахували положення ст. 258 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Визнанню судом і включенню до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство підлягають лише дійсні вимоги кредиторів, що відповідають чинному законодавству.

У разі, якщо грошові вимоги до боржника обтяжені спливом строку позовної давності і кредитор не реалізував можливість захисту свого порушеного права шляхом звернення до суду в позовному провадженні, такі вимоги не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи те, що кредитор ПАТ "Укрсоцбанк" до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство не скористався своїм правом на звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення пені та штрафу, суди дійшли правомірного висновку, що кредиторські вимоги в цій частині є обтяженими строком позовної давності (ст. 258 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин справи, суд касаційної інстанції вважає, що касаційні вимоги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" не знайшли свого підтвердження, не є обґрунтованими та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають, а тому оскаржувана постанова та ухвала судів попередніх інстанцій в частині відхилення кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" підлягають залишенню без змін, як такі, що відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 липня 2015 року в частині відхилення кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 вересня 2015 року у справі № 44/735-б-49/113-б залишити без змін.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді Л.Й. Катеринчук

В.М. Коваленко