ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 листопада 2015 року Справа № 922/3144/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 вересня 2015 року у справі № 922/3144/15 Господарського суду Харківської області за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексних рішень "Система", м. Харків, про стягнення 195 878,67 грн., та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексних рішень "Система", м. Харків, до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ, про стягнення 343 947,06 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Подана Державним підприємством "Придніпровська залізниця" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду (у редакції Закону від 22.05.2015, чинної на момент звернення заявника із касаційною скаргою) ставки судового збору встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Отже, Законом передбачено сплату судового збору з касаційних скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Судові рішення у даній справі прийняті за результатом розгляду первісного позову ДП "Придніпровська залізниця" про стягнення із ТОВ "Агентство комплексних рішень "Система" 240 688,74 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог), та зустрічного позову ТОВ "Агентство комплексних рішень "Система" до ДП "Придніпровська залізниця" про стягнення 343 947,06 грн.

Отже, при зверненні до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 у даній справі заявник повинен був сплатити судовий збір за ставками, розрахованими, виходячи із суми судового збору, яка підлягала сплаті як за подання первісного, так і за подання зустрічного позову.

У редакції Закону України "Про судовий збір" від 12.02.2015, чинної на момент звернення ДП "Придніпровська залізниця" із первісним позовом та ТОВ "Агентство комплексних рішень "Система" із зустрічним, ставки судового збору становили: за подання позовної заяви майнового характеру - 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", у січні 2015 встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218,00 грн.

Таким чином при подачі первісної позовної заяви сплаті підлягав судовий збір у розмірі 4 813,77 грн., а при подачі зустрічного позову - 6 878,94 грн. Отже, при зверненні у жовтні 2015 року до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на постанову апеляційного господарського суду від 23.09.2015 у даній справі заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 5 776,52 грн. (за перегляд судового рішення в частині вирішення первісного позову) та 8 254,73 грн. (за перегляд судового рішення в частині зустрічного позову), а всього - 14 031,25 грн.

Натомість, згідно доданого до касаційної скарги платіжного доручення № 6873 від 22 жовтня 2015 року скаржником був сплачений судовий збір у розмірі 1 674,21 грн., тобто за ставкою меншою, ніж передбачено Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пункті 4 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку та з відповідним клопотанням про відновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови апеляційного господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 вересня 2015 року у справі № 922/3144/15 разом з доданими до неї документами повернути скаржнику, а справу - Господарському суду Харківської області.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська

Судді: Н.І. Мележик

С.С. Самусенко