ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р.Справа № 922/5344/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом КП "Харківводоканал", м. Харків
до КП теплових мереж Харківського району Харківської РДА, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 268/810 від 25.11.14 р.;

відповідача - ОСОБА_2, дов. № 7/17 від 05.01.15 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - КП "Харківводоканал", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 02.11.15 р., яка була прийнята судом) просить стягнути з відповідача - КП теплових мереж Харківського району Харківської РДА основний борг (водопостачання) в сумі 1231215,28 грн., пеня (водопостачання) в сумі 12747,27 грн., основний борг (водовідведення) в сумі 85508,09 грн., пеня (водовідведення) в сумі 2853,60 грн. та судові витрати по справі в сумі 26081,61 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за договором на приймання стічних вод №ІV-1196/33-АК-1 від 13.03.09р.

09.10.15 р. відповідач надав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що порушення зобов'язання сталося не з його вини. Крім того, у зв'язку з тяжким фінансовим становищем, відповідач просить розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців.

02.11.15 р. відповідач надав клопотання про зменшення пені, в якому просить зменшити розмір пені на 23,6%, оскільки 23,6% основної заборгованості виникло з вини держави.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 02.11.15 р. до 16.11.15 р., для надання сторонами додаткових документів.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.15 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.11.15 р. підтримав свій відзив, просив зменшити розмір пені.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до умов договору на приймання стічних вод № ІV-1196/33-АК-1 від 13.03.2009 р. (а.с.10), укладеного між Комунальним підприємством каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" та Комунальним підприємство теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації, КП КГ "Харківкомуночиствод" зобов'язалось надати послуги з прийому стічних вод, а відповідач - здійснювати регулярну оплату за надані послуги згідно з діючими тарифами.

Згідно з рішенням Харківської міської Ради від 12.01.2011 за № 132/11, Комунальне підприємство ''Виробничо-технологічне підприємство "Вода" реорганізоване шляхом приєднання його до Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод".

30.09.2011р., у зв'язку з реорганізацією Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" шляхом приєднання його до КП КГ "Харківкомуночиствод", сторони уклали додаткову угоду до договору на приймання стічних вод № ІV-1196/33-АК-1 від 13.03.2009р. (далі - договір)(а.с. 12), згідно якої, вказаний договір викладено в новій редакції: "Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення".

Згідно нової редакції договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № IV-1196/33-АК-1 від 30.09.2011 р., КП „Харківводоканал" зобов'язалось надати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач - своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за надані послуги, відповідно до затверджених тарифів.

Позивач свої зобов'язання виконало в повному обсязі - надало відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, що складаються з фактичних обсягів водоспоживання, водовідведення.

Відповідно до обсягу наданих послуг з водопостачання та з урахуванням діючих тарифів за період з 23.10.2014 р. по 31.08.2015 р. включно, відповідачу була нарахована сума в розмірі 6274312,79 грн. та виставлені рахунки на цю суму.

Згідно з п. 4.1 договору, оплата наданих послуг та інших категорій платежів здійснюється відповідачем щомісяця на підставі платіжних документів, рахунків КП КГ "ХКОВ" тощо і затверджених тарифів за обсяги спожитої води та скинутих стічних вод, що визначені умовами цього договору в 7-денний термін після отримання платіжного документу, рахунку КП КГ "ХКОВ" тощо.

Так, відповідач отримав рахунок за липень 2015 року № 1346515 на суму 623912,44 грн. (а.с. 91) 10.08.15 р. про що свідчить підпис відповідача про отримання зазначеного рахунку (а.с. 87).

Проте, відповідачем сума заборгованості була частково оплачена, а саме у розмірі 4957589,42 грн. На момент розгляду справи залишок суми боргу становить 1316723,37 грн. (борг за водопостачання в сумі 1231215,28 грн. та борг за водовідведення в сумі 85508,09 грн.).

Вказані обставини та розмір заборгованості відповідачем не заперечуються, отже, відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України, суд вважає ці обставини доведеними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У разі якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість в сумі 1316723,37 грн. не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 18.08.15 р. прострочив виконання зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг за липень 2015 року за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № IV-1196/33-АК-1 від 30.09.2011 р.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 1316723,37 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути пеню в сумі 15600,87 грн. (за водопостачання в сумі 12747,27 грн. та за водовідведення в сумі 2853,60 грн.).

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 ст. 548 ЦК України закріплено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з п. 5.2 договору, за умови несплати або неповної сплати послуг у строки, встановлені цим договором, відповідачеві нараховується пеня розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення виконання грошового зобов'язання.

Частина 6 ст. 232 ГК України встановлює, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши правильність нарахування позивачем пені в розмірі 15600,87 грн., суд вважає, що дане нарахування також не суперечить вимогам чинного законодавства України, умовам договору та відповідає наданому розрахунку.

Разом з тим, відповідач звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру пені, мотивуючи його тим, що вина КП теплових мереж Харківського району Харківської РДА на суму заборгованості у розмірі 406450,00 грн. відсутня. Несвоєчасна оплата спожитих послуг на вказану вище суму була допущена виключно з вини держави, що підтверджується копіями відповідних спільних протокольних рішень.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені і враховуючи те, що установа відповідача є неприбутковою, яка повністю фінансується з державного бюджету, що ускладнює вчасне отримання коштів для проведення оплат за спірним договором, беручи до уваги те, що відповідачем вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобовязань за спірним договором, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 233 ГК України, п. 3 ст. 83 ГПК України, зменшити розмір пред'явленої позивачем до стягнення пені на 23,6%. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню в розмірі 11919,06 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1316723,37 грн. та пені в сумі 11919,06 грн. В частині позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 3681,80 грн. у позові слід відмовити.

Разом з тим, відповідач звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення на 6 місяців, згідно графіку.

В обґрунтування вищезазначеної заяви, відповідач послався на те, що основна заборгованість КП теплових мереж Харківського району Харківської РДА перед позивачем виникла не з вини відповідача, а з незалежних від відповідача обставин. Крім того, КП теплових мереж Харківського району Харківської РДА просило врахувати, що відповідач є об'єктом життєзабезпечення і стратегічного значення.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В свою чергу суд зазначає, що процесуальний закон не надає визначення виняткового випадку, а тому це поняття е оціночним. Згідно висновків Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року, Конституційний Суд України зазначив, що підставою для застосування статті 36 Закону є наявність обєктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень. За судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сімї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Як вказано у п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу судового рішення про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

Суд бере до уваги той факт, що основна заборгованість КП теплових мереж Харківського району Харківської РДА перед позивачем виникла не з вини відповідача, а з незалежних від останнього обставин. Крім того, КП теплових мереж Харківського району Харківської РДА є об'єктом життєзабезпечення і стратегічного значення, а отже, стягнення всієї суми заборгованості одночасно, може ще більше погіршити скрутне фінансово-економічне становище відповідача та призведе до неможливості виконання зобов'язань перед споживачами послуг.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги узгодження запропонованого відповідачем графіку з позивачем, суд вважає за необхідне заяву КП теплових мереж Харківського району Харківської РДА задовольнити та розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 16.11.2015 року по справі №922/5344/15 на п'ять місяців, згідно з графіком (а.с. 161).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, покладаючи судовий збір на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233, 276 Господарського кодексу України, ст. ст. 530, 549, 599, 610-612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32-33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської державної адміністрації (62416, Харківська область, Харківський район, смт. Хорошево, вул. Горького, 1, ) на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, , р/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк" м. Харків, МФО 351629) основний борг в сумі 1316723,37 грн., пеню в сумі 11919,06 грн. та 23960,82 грн. судового збору.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 3681,80 грн. у позові відмовити.

Заяву Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської державної адміністрації про розстрочку виконання рішення по справі - задовольнити.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 16.11.2015 року по справі №922/5344/15 на п'ять місяців за наступний графіком:

листопад 2015 року - 263344,69 грн.;

грудень 2015 року - 263344,67 грн.;

січень 2016 року - 263344,67 грн.;

лютий 2016 року - 263344,67 грн.;

березень 2016 року - 263344,67 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_3