ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 910/25846/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоПолянського А.Г.
суддівКравчука Г.А.,
Мачульського Г.М. (доповідач),
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від24.09.2015
у справі№910/25846/14
Господарського суду міста Києва
за позовомНауково-виробничого підприємства "Академія" ВГО "Союз інвалідів України" - товариства інвалідів Київського району міста Харкова
доПублічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ"
простягнення суми

за участю

- відповідача:Нечай Р.В. (довіреність від 12.01.2015),

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись у суд з даним позовом, Науково-виробниче підприємство "Академія" ВГО "Союз інвалідів України" - товариства інвалідів Київського району міста Харкова (далі - позивач) просило стягнути з Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" (далі - відповідач) безпідставно набуті грошові кошти в сумі 399 936,94 грн. та проценти за користування вказаними грошовими коштами в сумі 222 977,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком суду ОСОБА_6, що представлявся комерційним директором позивача у відносинах з відповідачем, і який сплатив на користь відповідача кошти позивача в розмірі 399 936,94 грн. для цілей отримання кредиту, було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України, тому відповідач повинен повернути позивачу безпідставно отримані кошти, а також сплатити відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі облікової ставки Національного банку України. Також в позові зазначається, що у справі Господарського суду міста Києва №5023/6400/11-33/226 постановою Вищого господарського суду України від 31.07.2014 було відмовлено Науково-виробничому підприємству "Академія" ВГО "Союз інвалідів України" - товариства інвалідів Київського району міста Харкова про визнання недійсними низки договорів, укладених з Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ", у зв'язку з тим, що їх згідно з встановленими вироком суду обставинами не було укладено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 (суддя Цюкало Ю.В.) провадження у справі зупинено до завершення судового розгляду кримінального провадження №11кп/790/60/15 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України; зобов'язано сторони негайно повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Оскарженою у касаційному порядку постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2015 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., судді Яковлєв М.Л., Ільєнок Т.В.) ухвалу суду першої інстанції скасовано, матеріали справи повернуто Господарському суду міста Києва для розгляду.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу представник позивача просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, виходить з наступного.

Підставою для винесення судом першої інстанції ухвали про зупинення провадження у господарській справі стало те, що вирок Дзержинського районного суду міста Харкова ухвалою Апеляційного суду Харківської області у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6, протиправні дії якого, як вважає позивач, призвели до безпідставного отримання відповідачем грошових коштів, заявлених до стягнення позивачем, був скасований, призначено новий судовий розгляд зі стадії підготовчого провадження. Суд першої інстанції дійшов висновку про пов'язаність кримінальної справи з даною справою про стягнення безпідставно набутих коштів і зупинив провадження до завершення судового розгляду вказаного кримінального провадження відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження, виходив з того, що вказана судом першої інстанції обставина не є підставою для зупинення провадження у господарській справі.

Однак з такими висновками апеляційного суду не можна погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В п.3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Позов у даній справі поданий з вимогами про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів та процентів за користування ними.

Для з'ясування обставин даної господарської справи слід встановити факт набуття відповідачем вказаного позові майна та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Так, як вбачається із позовної заяви, позивач просить повернути йому кошти, що були сплачені ОСОБА_6 від імені комерційного директора позивача та за рахунок позивача відповідачу як сплата комісії за видачу кредиту згідно з кредитним договором №К/08-15 від 10.06.2008; сплата за розгляд, аналіз і вивчення документів на отримання кредиту; сплата за внесення відомостей в реєстр обтяжень нерухомого майна; сплата комісії за продаж валюти; сплата за розрахунково-касове обслуговування (видачу готівки); придбання валюти (доларів США) для виплати процентів за кредитом та розрахунково-касове обслуговування.

При цьому відповідно до встановлених обставин в постанові Вищого господарського суду України від 31.07.2014 у справі №5023/6400/11-33/226, що згідно зі статтею 35 Господарського процесуального кодексу України не доказуються при розгляді інших справ, вказані договори не були укладені.

Разом з тим, вказана постанова в свою чергу відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України базується на встановлених у вироку Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.10.2013 у справі №638/6555/13-к, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України, обставинах. Вказаний вирок, як вказувалось вище, було скасовано і призначено новий судовий розгляд.

Таким чином враховуючи те, що, у залежності від встановлення обставин у вказаній кримінальній справі щодо правомірності дій ОСОБА_6, залежить вирішення спору у даній справі, оскільки у кримінальній справі суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі та не можуть бути встановлені в суді господарської юрисдикції, дані справи є пов'язаними.

Апеляційний господарський суд вказаного не врахував та невірно дійшов висновку про безпідставність зупинення провадження у справі.

Отже, постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження належить залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.6, 11110 ч.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2015 скасувати, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 у справі №910/25846/14, залишити в силі.

Головуючий суддя А.Г. Полянський

Судді Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський