ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 р. Справа № 909/1043/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Кобринської, 18, с. Оболоня,Долинський район, Івано-Франківська область,77500

до відповідача: Долинської міської ради пр. Незалежності,5, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська область,77500

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 14.12.10 із змінами від 17.08.12, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Долинською міською радою, який зареєстрований 28.08.12 за №00302 та визнання за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права орендного користування земельною ділянкою, яка розташована на вул.Шевченка в м.Долина площею 0,0070га на умовах договору оренди земельної ділянки, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Долинською міською радою, який зареєстрований 28.08.12 за №00302 терміном на 5 років до 12.09.17

за участю:

представники не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Долинської міської ради про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 14.12.10 із змінами від 17.08.12, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Долинською міською радою, який зареєстрований 28.08.12 за №00302 та визнання за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права орендного користування земельною ділянкою, яка розташована на вул.Шевченка в м.Долина площею 0,0070га на умовах договору оренди земельної ділянки, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Долинською міською радою, який зареєстрований 28.08.12 за №00302 терміном на 5 років до 12.09.17.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач належним чином виконував прийняті на себе договірні зобов"язання та 04.09.12 звернувся до позивача із заявою щодо поновлення терміну дії спірного договору, однак 27.09.12 відповідач повідомив позивача про те, що питання щодо продовження терміну дії спірного договору не набрало необхідної кількості голосів та заперечив у продовженні договору оренди земельної ділянки.З огляду на те, що питання щодо продовження терміну дії спірного договору не набрало необхідної кількості голосів, позивач продовжував використовувати спірну земельну ділянку, сподіваючись на продовження терміну дії спірного договору в майбутньому, тому, з огляду на відсутність відповідного рішення міської ради, звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов №06/982 від 05.10.15(вх.№15294/15 від 06.10.15) та подав додаткові докази по справі вих.№06/1095 від 16.11.15 (вх.№17959/15 від 17.11.15).

В судове засідання позивач не з"явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином ухвалою суду від 03.11.15, заяв та клопотань не подавав.

Відповідно до ч.3ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням положень ст.75 ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

14.12.10 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) та Долинською міською радою (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований 28.08.12 за №00302.

Рішенням Долинської міської ради від 31.05.12 термін дії спірного договору було продовжено на один місяць, а рішенням Долинської міської ради від 10.08.12 термін дії рішення від 31.05.12 продовжено до 12.09.12.

Як вбачається з позовної заяви, позивач належним чином виконував прийняті на себе договірні зобов"язання та 04.09.12 звернувся до позивача із заявою щодо поновлення терміну дії спірного договору, однак 27.09.12 відповідач повідомив позивача про те, що питання щодо продовження терміну дії спірного договору не набрало необхідної кількості голосів на сесії міської ради та заперечив у продовженні договору оренди земельної ділянки.

З огляду на те, що питання щодо продовження терміну дії спірного договору не набрало необхідної кількості голосів, позивач продовжував використовувати спірну земельну ділянку, сподіваючись на продовження терміну дії спірного договору в майбутньому.

Листом від 24.07.13 за №12/777 відповідач повторно повідомив позивача про те, що питання щодо продовження терміну дії спірного договору не набрало необхідної кількості голосів на сесії міської ради 26.09.12.

Вважаючи, що спірний договір є пролонгованим у зв"язку зі сплатою орендної плати, яку відповідач приймає без зауважень та заперечень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При розгляді даного спору суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Аналогічні визначення містить норма статті 373 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 ЗК України).

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ч. 2 ст. 125 ЗК України).

Згідно ст. 126 ЗК України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" ( в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про продовження строку дії договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, із приписів вказаної норми вбачається, що договір оренди земельної ділянки підлягає поновленню (укладання додаткової угоди) без прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування при умові, якщо орендар земельної ділянки у строк, який встановлений договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, звернувся із клопотанням до орендодавця про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди. Для застосування ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Матеріали справи свідчать, що, звертаючись до відповідача із заявою про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 04.09.12, позивач проекту додаткової угоди не надав, що свідчить про невідповідність такого клопотання вимогам ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Факт того, що до клопотання не було надано проекту додаткової угоди, також не заперечується позивачем.

Крім того, 27.09.12 відповідачем направлено позивачу повідомлення - заперечення щодо продовження терміну дії спірного договору. Зважаючи, що термін дії спірного договору закінчився 12.09.12, суд констатує, що відповідачем заперечення у його продовженні надано в термін, передбачений ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Щодо тверджень представника позивача у попередніх засіданнях про те, що зазначене заперечення підписано не головою, а секретарем міської ради, то відповідачем надано копію Розпорядження міського голови від 12.10.11 №158-К "Про розподіл обов"язків між міським головою, секретарем ради, заступниками голови та керуючою справами виконкому", відтак твердження позивача судом до уваги не приймаються.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального Кодексу доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень(ст.33 ГПК України).

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем не представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, позов не підлягає до задоволення.

Судові витрати у справі, за правилами ст.49 ГПК України, покласти на позивача. При цьому суд констатує, що згідно з 2.11. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

У зв"язку з тим, що позивачем заявлено у позовній заяві дві вимоги немайнового характеру, а сплачено судовий збір за однією з них, то слід достягнути з позивача в дохід Державного бюджету України 1218,00грн. судового збору.

Керуючись ст.124 Конституції України, Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, ст.116, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, ст.33 Закону України "Про оренду землі" ст.32, 33, 43, 49, 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 14.12.10 із змінами від 17.08.12, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Долинською міською радою, який зареєстрований 28.08.12 за №00302 та визнання за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права орендного користування земельною ділянкою, яка розташована на вул.Шевченка в м.Долина площею 0,0070га на умовах договору оренди земельної ділянки, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Долинською міською радою, який зареєстрований 28.08.12 за №00302 терміном на 5 років до 12.09.17.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул.Кобринської,18, с.Оболоня, Долинський район, Івано-Франківська область, ід.код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) судового збору. Судовий збір зарахувати в доход Державного бюджету України за наступними платіжними реквізитами: рахунок 3002 - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) за кодом класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач - УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ отримувача - 37952250, банк - ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО банку - 836014.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.11.15

Суддя Матуляк П. Я.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_2 23.11.15