ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р.Справа № 922/4591/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жельне С.Ч.

судді: Чистякова І.О. , Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Федоровой Т.О.

розглянувши справу

за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків
до КП "Балаклійський водоканал", м. Балаклія
про стягнення коштів Після перерви судове засідання продовжено.
за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_2 за дов. №01-42юр/3215 від 30.04.15 року;

від відповідача: ОСОБА_3 за дов. б/н від 04.11.15 року.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до КП "Балаклійський водоканал" (далі - відповідач) звернулась АК "Харківобленерго" (далі - позивач). У позові останній просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму пені за період з травня 2015 р. по червень 2015 р. у розмірі 24790,16 грн., 3% річних за період з травня 2015 р. по червень 2015 р. у розмірі 1239,61 грн. та індекс інфляції за травень 2015 року у розмірі 47566,82 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору на постачання електричної енергії №62-848, укладеного між сторонами 12.04.2005 року, щодо повної та своєчасної оплати поставленої електроенергії. Витрати по оплаті судового збору позивач просив суд покласти на відповідача.

У вересні 2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги, згідно яких просив суду стягнути з відповідача пеню за період з травня 2015 р. по серпень 2015 р. у розмірі 36346,71 грн., 3% річних за період з травня 2015 р. по серпень 2015 р. у розмірі 1817,46 грн. та індекс інфляції за травень 2015 року у розмірі 47566,82 грн.

Як роз'яснено у п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року (з подальшими змінами та доповненнями), ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Дослідивши надану заяву та матеріали справи, суд розцінює подану позивачем заяву, як заяву про збільшення розміру позовних вимог та враховуючи те, що відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, приймає надану заяву до провадження та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

07.10.2015 року відповідачем до господарського суду був поданий відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу у стягненні пені у розмірі 33057,72 грн., 3 % річних у розмірі 1690,41 грн., у інфляційних витратах у повному обсязі та у судовому зборі у розмірі 1754,20 грн. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що ним, частково згідно зі спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 року № 20 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, укладеними між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківської області, Департаментом фінансів Харківської облдержадміністрації, Комунальним підприємством "Балаклійський водоканал" та АК "Харківобленерго" та згідно договору про організацію взаєморозрахунків № 375Е/60 від 04.08.2015 р. за рахунок субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною пунктом 16 статті 14 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375 заборгованість була оплачена. На підтвердження проведених оплат надав суду копії платіжних документів, договір про організацію взаєморозрахунків та спільні протокольні рішення.

Наданий відзив та додані до нього докази досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні призначеному на 7.10.2015 р. було прийняте рішення про призначення колегіального розгляду справи.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії від 09.10.2015 року розгляд справи призначено у складі головуючого судді Жельне С.Ч., судді Чистякової І.О., судді Ольшанченко В.І.

02.11.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи

Судом при колегіальному розгляді справи оголошувалась перерва з 4.11.2015 року до 16.11.2015 року до 14:20 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі (з урахуванням поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог) та просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні у частині, з урахуванням наданого до відзиву розрахунку пені, 3 % річних та інфляційних витрат.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про часткову відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними, 12.04.2005 року між сторонами був укладений договір про постачання електричної енергії №62-848 (далі - договір).

Відповідно до умов договору, постачальник (позивач) постачає електричну енергію споживачу (відповідач), а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі, згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами (розділ 1 договору).

Відповідно до п. 9.11 договору, даний договір пролонгований на 2015 рік.

Відповідно до п. 2.2.5 договору, відповідач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування, згідно з умовами додатка 2 "Порядок розрахунків".

Згідно з п. 5 Додатку № 2 до договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток №20 "ОСОБА_3 про використану електричну енергію", який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів.

Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділенні відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення.

Розрахунковий період встановлено споживачу з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

У відповідності до додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії №62848 від 26.06.2015 р. сторони домовились змінити абзац 3 п. 5 Додатку № 2 «Порядок розрахунків виклавши його в такій редакції: «Для проведення остаточного розрахунку Споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами «Харківенергозбут» рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 25 операційних днів з дня його отримання».

Як вбачається з матеріалів справи, про що не заперечують сторони по справі, відповідач рахунки на оплату електричної енергії в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО «Харківнергозбут» отримав.

Проте, відповідач свої зобовязання з оплати поставленої позивачем електричної енергії в обумовлений сторонами строк не виконав.

В той же час, у зв'язку із наявністю заборгованості за спірним договором між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківської області, Департаментом фінансів Харківської облдержадміністрації, Комунальним підприємством "Балаклійський водоканал", АК "Харківобленерго" та ДП "Енергоринок" були підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20, а саме:

- спільне протокольне рішення № 20/946 від 17.03.2015 р. разом з платіжним дорученням № 1, згідно якого оплата була проведена 20.04.2015 р. на суму 339763,00 грн. ;

- спільне протокольне рішення № 20/1348 від 15.04.2015 р. разом з платіжним дорученням № 3, згідно якого оплата була проведена 07.05.2015 р. на суму 353030,00 грн.;

- спільне протокольне рішення № 20/1696 від 18.05.2015 р. разом з платіжним дорученням № 4, згідно якого оплата була проведена 05.06.2015 р. на суму 342804,00 грн.;

- спільне протокольне рішення № 20/2136 від 16.06.2015 р. разом з платіжним дорученням № 5, згідно якого оплата була проведена 18.06.2015 р. на суму 118250,00 грн.;

- спільне протокольне рішення № 20/2565 від 16.07.2015 р. разом з платіжним дорученням № 6, згідно якого оплата була проведена 04.08.2015 р. на суму 233305,00 грн.;

- спільне протокольне рішення № 20/2885 від 17.08.2015 р. разом з платіжним дорученням № 8, згідно якого оплата була проведена 08.09.2015 р. на суму 400844,00 грн.

Предметом вказаних спільних протокольних рішень є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за спірним договором, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Державної казначейської служби України від 03.02.2009 N 55/57/43 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.1 Порядку, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - відповідні головні фінансові управління), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (із змінами).

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 (п. 1.2 Порядку).

Згідно з п. 2.4 Порядку, спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків підписуються усіма учасниками розрахунків: відповідним головним фінансовим управлінням, відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України, постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг), Акціонерною компанією «Харківобленерго», ДП "Енергоринок". Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію додатково погоджуються з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

На виконання умов зазначених спільних протокольних рішень, відповідачем була перерахована на рахунок позивача частка заборгованості на яку позивач нарахував пеню, 3% річних та інфляційні витрати, що не заперечується позивачем.

Також між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області (сторона перша), Департаментом фінансів Харківської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом житло-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської облдержадміністрації (сторона третя), КП "Балаклійський водоканал" (сторона четверта), АК «Харківоблнерго» (сторона пята), Державне підприємство «Енергоринок» (сторона шоста) та ПАТ "Центренерго" (сторона остання) укладено договір № 375Е/60 від 04.08.2015 р. про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.16 ст.14 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік"), предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/погоджувалися органами державної влади та органами місцевого самоврядування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375.

За умовами договору № 375Е/60 від 20.08.2015 р. пятій стороні надаються кошти у сумі 574616,00 грн. відповідно для погашення заборгованості за електричну енергію, спожиту у червні 2015 року за договором від 12.04.2005 р. №62-848 від 12.04.2005 р.

В п.17 зазначеного договору сторони передбачили, що після виконання договору, вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

На виконання договору № 375Е/60 від 20.08.2015 р. відповідач в установленому порядку та строки перерахував на рахунок позивача суму у розмірі 574616,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжними дорученнями №1, оплата за якою була проведена 20.08.2015 р. У призначені платежу вказано: оплата за електричну енергію спожиту у червні 2015 р. згідно договору № 375Е/60 від 04.08.2015 р., Постанови Кабінету Міністрів України №375 від 04.06.2015 р., п.16 ст.14 та п.8 і 9 ст.11 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік"

Залишок боргу на яку позивач нарахував пеню, 3% річних та інфляційні витрати відповідач погасив власними грошима, про що свідчать платіжні доручення надані відповідачем до відзиву (це додатки до відзиву № 17, № 18, № 19, № 20, № 22 35, № 38).

Як вже було зазначено, позивач вважає, що відповідач свої зобов'язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії в обумовлений сторонами строк не виконав, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача пеню за період з травня 2015 р. по серпень 2015 р. у розмірі 36346,71 грн., 3% річних за період з травня 2015 р. по серпень 2015 р. у розмірі 1817,46 грн. та індекс інфляції за травень 2015 року у розмірі 47566,82 грн.

Втім, суд вважає зазначені вимоги частково неправомірними, виходячи з наступного.

Предметом даного судового розгляду є вимоги продавця до покупця про стягнення пені, 3% річних та інфляційних сум у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання з оплати поставленої електричної енергії.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.712 ЦК України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, укладенням договорів про організацію взаєморозрахунків та підписанням спільних протокольних рішень, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за поставлену електричну енергію, поставлену відповідно до договору на постачання електричної енергії №62-848 від 12.04.2005 року.

Для застосування санкцій, зокрема пені, передбаченої пп. 4.2.1. п. 4.2. договору про постачання електричної енергії від 12.04.2005, та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених Спільними протокольними рішенням та договором про організацію взаєморозрахунків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25.03.2015 у справі № 924/1265/13 та від 23.09.2015 у справі № 917/2519/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У свою чергу суд перевіривши розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних витрат зроблені відповідачем та позивачем, й враховуючи той факт, що заборгованість по договору на постачання електричної енергії №62-848 від 12.04.2005 року була погашена частково на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків та спільних протокольних рішень приходить до висновку про те, що нарахування (пеня, 3 % річних та інфляційні витрати) зроблені на суму заборгованості, що була погашена у відповідності до договору про організацію взаєморозрахунків та на підставі спільних протокольних рішень, були зроблені позивачем безпідставно, крім того позивач роблячи розрахунок пені та 3 % річних не врахував змін до строку оплати, внесених додатковою угодою до договору про постачання електричної енергії №62848 від 26.06.2015 р. У супереч розрахунку позивача відповідач зробив розрахунок за вказаний позивачем період враховуючи вище вказані підстави, у тому числі узяв до уваги прийнятий судом першої та апеляційної інстанції розрахунок виникнення та погашення заборгованості наведений у господарській справі № 922/3285/15 розглянутій між цими ж сторонами по справі (надано до справи разом з обома рішеннями двох інстанцій), тому суд погоджується з розрахунком пені, 3 % річних та інфляційних витрат зробленим відповідачем (пеня 3483,37 грн., 3 % річних 194,38 грн., інфляційні витрати 0,00 грн.).

Також суд приймає до уваги той факт, що «Відповідач» частково погасив пеню та 3 % річних за період нарахування (травень-серпень 2015 року) на підставі платіжного доручення № 1786, згідно якого оплата була проведена 13.08.2015 р. на суму 204,10 грн., з яких згідно призначення платежу 194,38 грн. пеня та 9,72 грн. 3% річних.

Виходячи з цього пеня складе за період травень серпень 2015 р. - 3288,99 грн., 3 % річних за період травень серпень 2015 р. 127,05 грн., а інфляційні витрати нараховані на заборгованість лютого 2015 р. за травень 2015 р. 0,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача частково витрати по сплаті судового збору враховуючи той факт, що позивач не вірно розрахував пеню, 3 % річних та інфляційні витрати, йому слід відмовити у частці судового збору, яка пропорційна сумі не вірного нарахування, на підставі наступного розрахунку: 1827 грн. (85730,99 грн. 33057,72 грн.-1690,41 грн. 47566,82 грн.) : 85730,99 грн. х 1827 грн. = 1754,20 грн. (залишок судового збору складе суму у розмірі 72,80 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Балаклійський водоканал» (64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Вторчерметівська, 3, р/р 2562 у ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Харків, МФО 351533, код 33394709) на користь Акціонерної компанії Харківоблнерго (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, р/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, код 00131954) пеню у розмірі 3288,99 грн., 3 % річних у розмірі 127,05 грн., а також судовий збір у розмірі 72,80 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.11.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5