РІШЕННЯ

12.11.2015Справа №910/25359/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/25359/15

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ,

до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ,

про стягнення 4 252,98 грн.,

за участю представників:

позивача - Синельнікова М.О. (довіреність від 15.12.2014 № ГО-14/253);

відповідача - не з'явилися;

третя особа - не з'явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/25359/15 за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі - ПАТ «СГ «ТАС») до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (далі ПАТ - "Українська транспортна страхова компанія") про стягнення 4 252,98 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 порушено провадження у справі № 910/25339/15; призначено до розгляду на 13.10.2015; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1.

28.09.2015 Господарським судом міста Києва було надіслано судовий запит до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

05.10.2015 позивач подав суду документи на виконання вимоги ухвали суду та письмові пояснення по справі.

08.10.2015 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь від 06.10.2015 № 7/2-5/27922 на судовий запит.

У судовому засіданні 13.10.2015 третя особа надала письмові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 13.10.2015 розгляд справи відкладено на 12.11.2015, у зв'язку із необхідністю надання сторонами документів.

22.10.2015 позивач подав суду письмові пояснення на виконання вимоги ухвали суду від 13.10.2015.

Представники відповідача і третьої особи у судове засідання 12.11.2015 не з'явилися; про причини неявки повноважних представників суд не повідомили; про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином про що свідчить розписка суду від 13.10.2015; відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Представник позивача надав пояснення по суті спору, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.11.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2015 ПАТ «СГ «ТАС» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ПК/21 (далі - Договір), предметом якого є: майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом автомобілем «TOYOTA» (державний номер НОМЕР_1).

20.04.2015 о 08:04 год. у м. Дніпропетровську на вул. Артема, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля «TOYOTA», та автомобіля «Suzuki Grand Vitara» (державний номер НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

У повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду зазначено, що ОСОБА_1 свою вину у ДТП визнала.

20.04.2015 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

24.04.2015 ПАТ «СГ «ТАС»» складено страховий акт № 7559р/08/2015 і розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 5 252,98 грн.

На підставі страхового акта позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив страхове відшкодування у сумі 5 252,98 грн. в рахунок погашення страхового платежу по договору страхування; цей факт підтверджується відміткою у страховому акті та довідкою від 17.09.2015.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника «Suzuki Grand Vitara» як страхувальника на момент ДТП була застрахована ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" за полісом № АЕ/2765938, за яким ліміт по майну становив 50 000 грн., а франшиза - 1 000 грн.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, сума страхового відшкодування, яка має бути сплачена відповідачем на користь позивача складає 4 252,98 грн. (5 252,98 грн. - 1 000 грн.).

Позивач надіслав відповідачу претензію від 29.04.2015 № 01-1/182 з вимогою сплатити страхове відшкодування в порядку регресу.

Вказана претензія була отимана відповідачем 05.05.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, залишена без відповіді та належного реагування.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код: 22945712) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65; ідентифікаційний код: 30115243): 4 252 (чотири тисячі двісті п'ятдесят дві) грн. 98 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 17.11.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук