ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015р. Справа№ 914/2920/15

За позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи підприємця - ОСОБА_1, м. Львів

про зобов'язання повернути нежитлове приміщення загальною площею 18, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та стягнення неустойки в розмірі 3 231,34 грн.

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець О.І.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Грицина Я.М. - представник

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Позов заявлено Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 про зобов'язання повернути нежитлове приміщення загальною площею 18, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та стягнення неустойки в розмірі 3 231,34 грн.

Ухвалою суду від 27.08.2015 р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 14.09.2015 р.

Причини відкладення розгляду справи було викладено в попередніх ухвалах господарського суду Львівської області.

В судовому засіданні 14.09.2015 року судом було оглянуто оригінали документів, які в належно завірених копіях долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2015 року позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві та наданих поясненнях і просив їх задоволити, а саме з тих підстав, що у зв'язку з закінченням договірних стосунків, дії договору оренди та не бажання в подальшому їх продовжувати відповідачем не повернено об'єкт оренди.

Відповідач в жодне судове засідання не з'являвся, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду, які направлялись йому рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст.75 ГПК України, може бути розглянута за відсутності відповідача.

В судовому засіданні 16.11.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

20 листопада 2008 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі Орендар), було укладено договір оренди № 3-6775-8 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), відповідачу було передано в строкове платне користування нерухоме майно (надалі - об'єкт оренди), приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 18,1 м.кв., перший поверх для використання Орендарем для автошино-ремонтної майстерні, строком дії договору з 20 листопада 2008 року до 31 грудня 2008 року.

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.10.2013 року у справі № 914/2718/13 за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до ФОП ОСОБА_1 про зобов'язання звільнити і повернути об'єкт оренди, встановлено, що договір оренди № 3-6775/8 від 20.11.2008 року вважати продовженим до 20.11.2013 року.

Відповідно до п. 4.3 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбаченні Договором.

10.12.2013 року на адресу Орендаря Орендодавцем скеровано повідомлення № 2302-вих-3932 про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди. Однак, орендарем дана вимога не виконана.

Як вбачається з довідки щодо заборгованості з врахуванням положень ч. 2 ст. 785 ЦК України, орендар просить стягнути також неустойку, яка становить подвійний розмір нарахувань, а саме 3 231,34 грн.

Як зазначив представник позивача станом на момент винесення рішення відповідач об'єкт оренди не повернув неустойки не сплатив.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992р. № 2269-ХІІ із змінами та доповненнями.

За умовами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Підставою звернення з позовом про зобов'язання відповідача звільнити і повернути орендодавцеві об'єкт оренди стало закінчення терміну дії договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п. 4.3 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбаченні Договором.

Однак, 10.12.2013 року на адресу Відповідача Позивачем скеровано повідомлення № 2302-вих-3932 про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди, що свідчить про не бажання в подальшому продовжувати договірні відносини, але відповідачем дана вимога не виконана та об'єкт нерухомого майна в порядку передбаченим договором не повернутий.

Згідно ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи у зв'язку не виконанням вимог договору в частинні повернення об'єкта оренди після закінчення строку його дії та ст. 785 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», неустойка в сумі 3 231,34 грн. позивачем нарахована правомірно, підлягає до стягнення з відповідача, а вимога позивача щодо зобов'язання повернути об'єкт оренди до задоволення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач жодним чином позов не заперечив, доказів повернення об'єкта оренди та сплати коштів суду не подав.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов вимоги задоволити.

2.Виселити фізичну особу підприємця ОСОБА_1 з нежитлового приміщення загальною площею 18,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягувач: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ).

3. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (79010, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 3 231,34 грн. неустойки та 3045,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19.11.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.