ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015р. Справа№ 914/2527/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Бізнес-Центр", м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Манхеттен", м.Львів,

про стягнення 126' 729,00 грн.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Броницька М.В.,

від відповідача: Верней А.Є., Гук В.О.,

На розгляд господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Бізнес-Центр" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Манхеттен" про стягнення 126' 729,00 грн.

Ухвалою суду (суддя Бортник О.Ю.) від 28.07.2015р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.09.2015р. Ухвалою суду від 14.09.2015 р. розгляд справи було призначено на 22.09.2015 р. У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бортник О.Ю. за результатами проведеного 21.09.2015 р. повторного автоматизованого розподілу справа для розгляду передана судді Яворському Б.І. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. У судових засіданнях 28.10.2015 р. та 17.11.2015 р. оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 17.11.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задоволити повністю та стягнути з відповідача 126' 729,00 грн. заборгованості з орендної плати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору оренди нежитлових приміщень №93/04-14Е від 14.04.2014 р. не оплатив у повному обсязі орендних платежів.

У судовому засіданні 17.11.2015р. представники відповідача усно пояснили, що сума заборгованості повинна бути меншою, оскільки позивач не врахував, що відповідачем в орендованому приміщенні залишено власне майно у рахунок орендної плати. Відповідач письмового заперечення проти позову та витребуваних документів не подав, тому суд розглянув справу без відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

14.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Бізнес-Центр" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал-Манхеттен" (орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень. Так, відповідно до п.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування за плату окремі ізольовані приміщення площею 113,0 кв.м, розташовані у будівлі бізнес-центру «Емеральд» за адресою: м. Львів. пл. Є. Петрушевича, буд.3.

Відповідно до п.1.4 договору об'єкт оренди надається в оренду з метою розміщення кафе-бару орендаря, який використовуватиме об'єкт оренди для надання послуг громадського харчування. Одночасно з об'єктом оренди в користування надається обладнання для закладу громадського харчування, перелік якого визначений у додатку №1 до договору (п.1.5 договору).

Порядок розрахунків щодо розміру орендної плати та порядку її сплати сторони погодили у р.2 договору. Орендар вносить орендну плату і плату за послуги щомісячно з 5 до 10 числа поточного місяця. Орендна плата вноситься орендарем з травня 2014 р., а саме з 5 по 10 число цього місяця до часу повернення об'єкта оренди по Акту повернення. Комунальні послуги вносяться орендарем з квітня 2014 р.

Відповідно до п.2.4 договору орендна плата включає лише плату за користування об'єктом оренди. Плата за використання електроенергії, послуги водопостачання та водовідведення здійснюється на підставі окремо виставлених орендодавцем рахунків.

14.04.2014 р. сторони підписали Акт приймання-передачі приміщення в оренду.

15.10.2014 р. сторони підписали Додаткову угоду №1 до договору оренди, у якій внесли зміни до п.2.1 договору та виклали його в такій редакції: «орендар щомісячно вносить орендодавцю орендну плату в розмірі 17' 000,00 грн.», а також внесли зміни в частині адреси орендаря.

16.10.2014 р. сторони підписали Додаткову угоду №2, у якій погодили графік погашення відповідачем простроченої заборгованості по орендній платі.

Як стверджує позивач, відповідачем не оплачено в повному обсязі рахунок №Б-00001004 від 30.12.2014 р. за оренду приміщення на суму 7' 729,00 грн., а також повністю не оплачені рахунки за період січень-липень 2015 р. за оренду приміщення.

Доказів погашення заборгованості відповідачем станом на дату прийняття рішення не подано.

При прийняття рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У п.п.2.3, 3.4.5 договору сторони погодили обов'язок орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем не подано жодних доказів на спростування позовних вимог. Також не подано доказів на підтвердження висловленої представником відповідача позиції, а тому суд не бере її до уваги через недоведеність.

Натомість матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не оплачено позивачу 126' 729,00 грн. орендної плати за користування нежитловим приміщенням на підставі договору №93/04-14Е, тому вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми боргу є правомірною. Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

У п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. зазначається, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно ч. 2 ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його неправомірних дій.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 3, 12, 22, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Манхеттен" (адреса:79000, м. Львів, вул. Героїв УПА, 8/11, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Бізнес-Центр" (адреса: 79005, м.Львів, пл. Петрушевича, б.3, ) 126' 729,00 грн. заборгованості та 2' 534,58 грн. судового збору.

У судовому засіданні 17.11.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 19.11.2015.

Суддя Яворський Б.І.