ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015р. Справа№ 914/3500/15

За позовом: Акціонерного товариства Магнетизовий завод Ропчице (Zaklady Magnezyowe Ropczyce S.A.), м. Ропчице, Республіка Польща

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Аксело, м. Львів

про стягнення 43800,00 доларів США (926258,00 грн.)

Суддя Н.Мороз

При секретарі М.Потикевич

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

Суть спору:

Позовну заяву подано Акціонерним товариством Магнетизовий завод Ропчице, м. Ропчице, Республіка Польща до Товариства з обмеженою відповідальністю Аксело, м. Львів про стягнення 43800,00 доларів США (926258,00 грн.)

Ухвалою господарського суду Львівської області від 08.10.2015р. провадження у справі порушено, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 03.11.2015р.

В судовому засіданні 03.11.2015р. оголошувалась перерва, про що представники сторін ознайомлені під розписку.

Для всебічного, повного та обєктивного вирішення спору, дослідження всіх обставин справи, 12.11.2015р. розгляд справи відкладався з підстав, наведених у відповідній ухвалі суду.

В судове засідання 24.11.2015р. представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позов обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору доручення від 03.05.2014р. щодо перерахування коштів позивачу (повіреному) всупереч умовам п.4.1. договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 926258,00 грн., що станом на 05.10.2015р. становить 43800,00 доларів США. Позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ствердив, що обслуговуючий банк відповідача відмовився здійснювати купівлю валюти, що у свою чергу, унеможливило виконання договору доручення від 03.05.2014р. та здійснення розрахунку між сторонами. Позов вважає підставним.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, створивши сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив:

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Однією з підстав виникнення зобовязань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

03.05.2014р. між Акціонерним Товариством «Магнетизовий завод Ропчице» (ОСОБА_3) (позивач, за договором - довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОСОБА_4 і Партнери (Україна)» (відповідач, за договором - повірений) було укладено договір доручення.

Загальними зборами учасників ТзОВ «Юридична компанія «ОСОБА_4 і Партнери (Україна) згідно протоколу №01/2015 від 24.04.2015р. змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «АКСЕЛО» та затверджено Статут ТзОВ «АКСЕЛО» в новій редакції. Державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 17.06.2015р., номер запису 1022353.

Відповідно до п.1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, довіритель доручає повіреному організувати продаж заставного майна боржника, особисто чи із залученням третіх осіб, з метою повернення кредиторської заборгованості довірителю від боржника, зокрема коштів, отриманих від реалізації заставленого майна боржника, від власного імені, в інтересах та за рахунок довірителя.

У відповідності до умов п.п.1.2.,1.3 договору, під боржником у цьому договорі сторони розуміють ТОВ «КЗМО Ропчице» (, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, ЗЖ), яке було визнано банкрутом та перебуває у стадії ліквідації відповідно до Постанови Дніпропетровського господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2012р. (по справі №38/5005/9222/2012). Під кредиторською заборгованістю у цьому договорі сторони розуміють заборгованість боржника перед довірителем, що виникла на підставі договору позики з одночасним забезпеченням його вимог іпотекою, посвідченим 18.01.2005р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 160, у розмірі 444 653,66 долари США, в т.ч. сума позики - 149956,50 доларів США та нараховані відсотки за користування позикою - 294697,16 доларів США, що були внесені до першої черги реєстру вимог кредиторів у розмірі 3554116,83 грн. відповідно до ухвали Дніпропетровського господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2013р. (по справі №38/5005/9222/2012).

Згідно п.1.4. договору, повірений зобов'язується у процесі виконання Договору вчинити наступні дії: 1) здійснити комплекс заходів щодо організації продажу заставного майна, що є предметом забезпечення договору позики з одночасним забезпеченням його вимог іпотекою, посвідченим 18.01.2005 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 160; 2) отримати на власний банківський рахунок від імені та за рахунок довірителя кошти у національній валюті України (гривні) від боржника, отримані від реалізації його заставленого майна, у якості погашення вимог кредитора-довірителя; 3) перерахувати на банківський рахунок довірителя в іноземній валюті (зокрема, у доларах США) отримані від боржника кошти, за виключенням власної винагороди та витрат повіреного, пов'язаних із перерахуванням коштів та купівлею валюти, в т.ч. комісію банків.

Пунктом 1.5. договору передбачено, на виконання умов договору повірений від власного імені або від імені довірителя має право звертатись із усними та письмовими заявами, поясненнями, скаргами до органів державної влади, в тому числі судових органів, банківських установ та їх посадових осіб; отримувати від них документи, роз'яснення та іншу інформацію; робити та завіряти копії документів; направляти та отримувати поштову кореспонденцію для довірителя та вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на виконання доручення.

Відповідно до умов п.2.1 договору, сума коштів, що підлягає перерахуванню довірителю, залежить від ціни реалізації майна боржника на аукціоні, що проводиться Криворізькою універсальною товарною біржею.

Згідно п.2.2. договору, кошти, отримані повіреним від боржника, є власністю довірителя, та підлягають перерахуванню довірителю в іноземній валюті, за вирахуванням суми винагороди та компенсації витрат повіреного, передбачених п. 2.4. договору, що залишаються у власності повіреного. Валютою договору є долари США (п.2.3. договору).

Згідно п.2.4. договору, за виконання доручення довіритель зобов'язується виплатити повіреному винагороду у розмірі 2,5 % від суми отриманих коштів і покриття узгоджених між сторонами коштів повіреного, понесених у звязку з виконанням умов даного договору, в тому числі банківські витрати, пов'язані із купівлею валюти та перерахуванням коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2015р. в ході ліквідації боржника - ТОВ «КЗМО Ропчице» було перераховано на розрахунковий рахунок повіреного - ТОВ «АКСЕЛО» суму грошової вимоги кредитора АТ «Магнезитовий завод «Ропчице» у розмірі 1094480,54 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з ПАТ «Кредобанк» за період з 12.02.2015р.-13.02.2015р. з рахунку ТзОВ «Юридична компанія «ОСОБА_4 і Партнери (Україна) (перейменоване на ТзОВ «АКСЕЛО»).

Відповідно до п.2.4. договору, сума винагороди відповідача становить 27 362,01 грн. (2, 5 % від суми отриманих коштів).

У відповідності до умов п.4.1. договору, повірений зобовязаний здійснити дії щодо виконання предмету договору та повідомити довірителя про їх результати протягом 10-ти банківських днів з дня отримання коштів від боржника. На підтвердження належного виконання повіреним зобовязань за договором у повному обсязі сторони підписують акт наданих послуг (п.4.2. договору).

Внаслідок неналежного виконання зобовязань щодо перерахування коштів всупереч умовам п.4.1. договору, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості, яка виникла у відповідача за договором доручення від 03.05.2014р. в розмірі 926258,00 грн., що станом на 05.10.2015р. згідно офіційного курсу НБУ становить 43800,00 доларів США.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 189 ГК України, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. Вільні ціни встановлюються на всі види продукції та визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін (ст. 190 ГК України).

Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).

Згідно вимог ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Згідно ст. 1006 ЦК України, повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Згідно відзиву на позовну заяву від 12.11.2015р., відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, позов вважає підставним. Неналежне виконання зобовязання обґрунтовує неможливістю здійснити купівлю валюти у звязку з відмовою банківських установ у здійсненні транзакції з купівлі валюти посилаючись на обмеження встановлені НБУ в постановах №160 та №161 від 04.03.2015р. та недостатнім обсягом документів необхідних для купівлі валюти.

У відповідності до ч.5 ст.78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно наданих сторонами письмових пояснень від 24.11.2015р. між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості про зменшення загальної суми заборгованості на суму винагороди за договором та суму витрат передбачених п.2.4. договору.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав, станом на день розгляду справи заборгованості відповідача перед позивачем не погашена, визнана відповідачем, становить 926258,00 грн., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 05.10.2015р. становить 43800,00 доларів США та підлягає стягненню.

Згідно з ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 599, 625, 629, 1000,1006 ЦК України, ст.ст. 189, 193 ГК України, ст. ст. 43, 33, 49, 78, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АКСЕЛО», м. Львів, пр. Чорновола, буд. 67 г, офіс 45 () на користь Акціонерного товариства «Магнетизовий завод Ропчице» (Zaklady Magnezyowe Ropczyce S.A.), 39100, м. Ропчице, вул. Пшемислова, 1 (39-100, miasto Ropczyce, ul. Przemysіowa,1 (KRS НОМЕР_1) REGON 690026060, NIP 818-00-02-127) 43800,00 доларів США заборгованості (що в гривневому еквіваленті станом на 05.10.2015р. становить 926258,00 грн.) та 13893,87 грн. - судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 26.11.2015р.

Суддя Мороз Н.В.