ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" листопада 2015 р.Справа № 924/1746/15

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Контрактовий дім", м. Хмельницький

про стягнення 142064,35 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- за довіреністю №145-О від 21.01.2011р.

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором банківського обслуговування № б/н від 01.03.2013 р. в розмірі 142064,35 грн., з яких 50100,00 грн. заборгованості за кредитом, 41387,26 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 42058,68 грн. пені, 8518,41 грн. комісії, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору банківського обслуговування № б/н від 01.03.2013 р., укладеного сторонами на підставі письмової заяви відповідача про відкриття рахунку та заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, положення ст. ст. 526, 527, 530, 610, 639 ЦК України, ст. 193, 232 ГК України.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також повідомила, що відповідачем після звернення до суду з позовом, будь-які оплати за договором від 01.02.2013 р. не проводились, на підтвердження надано довідку від 23.11.2015 р.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів не надав. На адресу суду від відповідача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з тим, що директор товариства з 24.11.2015 р. вибуває у відрядження по 16.12.2015 р., посилаючись на відповідний наказ. Також зазначає, що про відкриття судом провадження у справі та про те, що відбулося судове засідання, стало відомо 23.11.2015 р., коли було отримано ухвалу суду від 16.11.2015р., тому часу підготуватись належним чином до судового процесу чи можливості перенести відрядження не було.

Представник позивача проти клопотання відповідача заперечує, вказуючи на те, що відповідач не позбавлений був можливості направити в судове засідання будь-якого іншого представника, як визначено ст. 28 ГПК України.

Суд залишає без задоволення зазначене клопотання відповідача, оскільки суд не викликав конкретних представників сторін для участі в судовому засіданні та відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді можуть вести як керівники та інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, так і представники, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства. Тобто сторони не позбавлені права та можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні інших представників згідно зі ст. 28 ГПК України. Така правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Твердження відповідача про отримання ухвали суду від 16.11.2015 р. лише 23.11.2015 р. суд оцінює критично з огляду на те, що відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення зазначена ухвала була отримана відповідачем 18.11.2015 р. При цьому ухвала суду від 02.11.2015 р. була повернута на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання". В даному випадку судом враховується положення ст. 64 ГПК України, п. 3.9.1 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд бере до уваги, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відтак, оскільки судом надано можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, суд не вбачає необхідності у відкладенні розгляду справи.

Згідно з п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Контрактовий дім" вчинені дії щодо укладення з позивачем договору банківського обслуговування, що підтверджується заявами від 01.03.2013 р. про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та відкриття рахунку, згідно з якими відповідач приєднався та зобов'язався виконувати ОСОБА_2 та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку, які разом складають договір банківського обслуговування.

Відповідно до п. п. 3.18.1.1 ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин (далі - ОСОБА_2), кредитний ліміт на поточний рахунок (далі "кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.18.1.3 ОСОБА_2).

Під кредитним лімітом згідно з п. 3.18.1.5 ОСОБА_2 для цього розділу ОСОБА_2 розуміється сума грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.18.1.6 ОСОБА_2 ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і Правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Підпунктом 3.18.1.8 ОСОБА_2 передбачено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі).

Відповідно до п. п. 3.18.1.11, 3.18.1.12, 3.18.1.13 ОСОБА_2 періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту в період безперервного користування кредитом, не впливають на зміну початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетового сальдо. Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. Процентна ставка може бути змінена банком у порядку, передбаченому цим розділом "ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг". При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань, клієнт сплачує банку відсотки та пеню за користуванням кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому цим розділом "ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг".

Підпунктами 3.18.1.16, 3.18.1.17 ОСОБА_2 встановлено, що при укладанні договорів та угод або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг", банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі. При перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки або пластикові карти, власниками якого є сам власник поточного рахунку або будь-які пов'язані з ним фізичні особи (за виключенням зарахувань заробітної плати), з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань. Клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, належні до сплати банку, зі свого поточного рахунку.

Згідно з п. 3.18.2.1.1 банк зобов'язаний обслуговувати кредитний ліміт на поточному рахунку клієнта в порядку, передбаченому цим розділом ОСОБА_2.

Клієнт зобов'язаний сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом відповідно до п. п. 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3 (п. 3.18.2.2.1 ОСОБА_2), здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11 (п. 3.18.2.2.3 ОСОБА_2), повернути кредит в строки, встановлені п. п. 3.18.1.10, 3.18.2.3.4, 3.18.2.2.17 (п. 3.18.2.2.5 ОСОБА_2), сплатити банку винагороду відповідно до п. п. 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, 3.18.4.11 (п. 3.18.2.2.7 ОСОБА_2). Клієнт доручає банку списувати грошові кошти зі всіх своїх поточних рахунків в валюті кредиту для виконання зобов'язань, зокрема, з погашення кредиту, а також процентів за його використання, погашення винагороди, неустойки в межах сум, які належать до сплати банку відповідно до цього розділу ОСОБА_2 (п. 3.18.2.2.8 ОСОБА_2).

Пункт 3.18.4.1 ОСОБА_2 передбачає, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1 ОСОБА_2).

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п. 3.18.4.1.2 ОСОБА_2).

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.3 ОСОБА_2).

Згідно з підпунктами 3.18.4.2, 3.18.4.3 ОСОБА_2 відповідно до ст. 212 ЦК України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених п. п. 3.18.1.1, 3.18.1.6, 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.2.4, 3.18.2.2.5, 3.18.2.3.4, 3.18.2.2.17, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. 3.18.1.13 (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов, встановленого п. 3.18.1.8). Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п. п. 3.18.4.1, 3.18.4.2, проводиться в порядку, зазначеному в п. 3.18.1.1, 3.18.2.1.4, 3.18.2.2.8. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.18.2.3.4). Сплата відсотків може бути проведена клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3.18.4.4 ОСОБА_2 клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п. п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Пунктом 3.18.5 ОСОБА_2 встановлена відповідальність сторін, зокрема, при порушенні клієнтом будь-якого із обовязків по оплаті процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагорода, передбачена п. п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт виплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, вказаному в п. 3.18.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Як передбачено п. 3.18.5.4 ОСОБА_2, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. п. 3.18.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Згідно з п. 3.18.2.3.4 ОСОБА_2 має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Правилами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Сторони в порядку ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу досягли взаємної згоди про те, що відсоткова ставка за користування кредитом може бути підвищена банком у випадку, якщо збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів, та/або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 чи більше процентів, та/або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше процентів. Сторони домовились, що збільшена процентна ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених у цьому пункті, а клієнт не погасить наявну перед банком заборгованість в порядку і строки, передбачені "Умовами та правилами надання банківських послуг". Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених у цьому пункті, на свій вибір або у письмовій формі, або шляхом встановлених засобів електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інші) (п. 3.18.2.3.1 ОСОБА_2).

Відповідно до наказу від 10.06.2014 р. банком було актуалізовано з 01.07.2014 р. ОСОБА_2 та правила надання банківських послуг, відповідно до яких у випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягає обнулюванню (п. 3.2.1.4.1.2 актуалізованих ОСОБА_2). У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.3 актуалізованих ОСОБА_2). Починаючи з 01.07.2014 р., клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості (п. 3.2.2.2 актуалізованих ОСОБА_2). Відповідні зміни внесені також до Тарифів банку.

За договором банківського обслуговування відповідачу встановлено кредитний ліміт станом на 01.03.2013 р. в розмірі 2000,00 грн., станом на 16.04.2013 р. - в розмірі 2500,00 грн., станом на 20.05.2013 р. - в розмірі 5000,00 грн., станом на 19.06.2013 р. - в розмірі 16500,00 грн., станом на 27.08.2013 р. - в розмірі 17500,00 грн., станом на 09.09.2013 р. - в розмірі 28500,00 грн., станом на 23.09.2013 р. - в розмірі 48000,00грн., станом на 16.10.2013 р. та 01.03.2014 р. - в розмірі 52000,00 грн., станом на 02.03.2014 р. - в розмірі 30989,46 грн. на поточний рахунок № 8271 (довідка про розміри встановлених кредитних лімітів від 24.09.2015 р.).

Відповідач використовував кредитний ліміт шляхом проведення розрахунків (виписка за період з 01.05.2014 р. по 23.09.2015 р. по рахунку № 8271), при цьому допустив порушення умов договору щодо термінів повернення кредиту та відсотків.

Позивач направив відповідачу претензію від 14.09.2015 р. з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 151687,88 грн., що складається з наступного: 54502,79 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 44521,18 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 44145,50 грн. - пеня; 8518,41 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом. Проте ця претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору кредитування позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 50100,00 грн. заборгованості за кредитом, 41387,26 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 42058,68 грн. пені, 8518,41 грн. комісії за користування кредитом.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги таке.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що позивач та відповідач домовились про укладення договору про кредитування шляхом підписання заяв від 01.03.2013 р. про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та про відкриття рахунку, згідно з якими відповідач приєднався до ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку на відкриття рахунків. При цьому ними досягнуто згоди за всіма істотними умовами цього договору.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Приписами статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України встановлено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.18.4 ОСОБА_2 сторони передбачили порядок проведення розрахунків (повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом), сплату винагороди за використання ліміту, а також пеню за кожен день прострочення їх сплати. При цьому згідно з п. 3.18.2.3.4 ОСОБА_2 банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого даними Умовами, вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.18.4.4 ОСОБА_2 клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії за користування кредитом. Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 23.09.2015 р. заборгованість за кредитом становить 50100,00 грн., за процентами за користування кредитом - 41387,26 грн., за комісією - 8518,41 грн.

Доказів сплати заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та комісією відповідач не надав.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, за процентами та комісією необхідно задовольнити у повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 42058,68 грн. за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань.

Пунктом 3.18.5.1 ОСОБА_2 передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди (комісії) Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків пені та відповідність їх нормам законодавства, враховуючи положення п. 3.18.5.4 ОСОБА_2 (п. 3.2.1.5.4 актуалізованих ОСОБА_2) про нарахування неустойки протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом, суд вважає зазначені розрахунки обґрунтованими, а тому вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 42058,68 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням зазначених вище обставин, наявних у матеріалах справи письмових доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Доказів, які спростовують позовні вимоги, суду не подано.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 13, 33, 43, 49, 82, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ до товариства з обмеженою відповідальністю "Контрактовий дім", м. Хмельницький про стягнення 142064,35грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Контрактовий дім", м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, буд. 122, офіс 202 (код 37921111) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 (код 14360570) 50100,00 грн. (п'ятдесят тисяч сто гривень 00 коп.) заборгованості за кредитом, 41387,26 грн. (сорок одну тисячу триста вісімдесят сім гривень 26 коп.) заборгованості за процентам за користування кредитом, 42058,68 грн. (сорок дві тисячі п'ятдесят вісім гривень 68 коп.) пені, 8518,41 грн. (вісім тисяч п'ятсот вісімнадцять гривень 41 коп.) заборгованості з комісії за користуванням кредитом, 2130,97 грн. (дві тисячі сто тридцять гривень 97 коп.) витрат з оплати судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 25.11.2015 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800), 3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 122, оф. 202)