РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015Справа №910/16610/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго"

До Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813"

Про стягнення 56 487,71 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Кошман В.О. - представник

Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Киїобленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" про стягнення 56 487, 71 грн.

Ухвалою суду від 02.07.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/16610/15 та призначено розгляд справи на 05.08.2015.

В судове засідання 05.08.2015 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги та подав додаткові матеріали по справі.

В судове засідання 05.08.2015 представник відповідача не з?явився, вимоги ухвали суду від 02.07.2015 не виконав, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою від 05.08.2015 розгляд справи відкладено на 21.10.2015.

Ухвалою суду від 26.10.2015 призначено розгляд справи на 10.11.2015.

В судове засідання 10.11.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 10.11.2015 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 10.11.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2003 між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" та Публічним акціонерним товариством "Будівельне управління № 813" було укладено договір № 984 про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого електропостачальник зобовязується постачати електричну енергію у відповідальністі з умовами договору, а споживач своєчасно проводити оплату за електричну енергію та виконувати інші умови, визначені договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору електропостачальник зобовязується відпусакти електроенергію як різновид промислової продукції споживачу в межах 20 (кВт) приєднаної (дозволеної до використання) потужності згідно з визначеними йому Договором умовами та величинами постачання електроенергії та потужності ( Додаток № 1)

Згідно до п. 4.1 Договору споживач зобов"язується своєчасно сплачувати поточну плату за електроенергію банківськими коштами, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими в цей період тарифами та умовами договору.

Для визначення величини використаної електроенергії знімати на надавати за установленою формаю електропостачальнику показання розрахункових електролічильників та електролічильників субспоживачів за календарним графіком. ( п. 4.2)

Відповідно до п. 4.3 договору споживач зобов"язується дотримуватися економічних значень споживання реактивної енергії та потужност, обумовлених договором.

Відповідно до пояснень позивача, ним належним чином виконувалися зобов'язання за Договором, тоді як відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за використану актувну електроенегію в розмірі 55877,98 грн., та за використану реактивну електроенергію в розмірі 609,73 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача 55 877,98 грн. за використану активну електроенергію, за використану реактивну електроенергію в розмірі 609,73 грн., пеню в розмірі 3 316,68 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України (далі - ГК України) як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором енергопостачання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору, а також вимоги ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм, викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за активну електроенергію в розмірі 55 877,98 грн. та реактивну електроенергію в розмірі 609,73 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 3 316,68 грн. пеню у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором .

Пунктом 6.3 договору сторони визначили, що при відсутності оплати за електроенергію, яка спожита на дату закінчення, розрахункового періоду обумовлену Договором, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на дату виникнення богу на суму боргу за спожиту електроенергію на дату закінчення розрахункового періоду. Сума нарахованої пені включається в наступний платіжний документ.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов'язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 3 316,68 грн. Контррозрахунку суми пені відповідачем суду не надано. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління № 813" (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, офіс 302, ідентифікаційний код 01383865) на користь Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2 б, ) заборгованість за використану активну електроенергію в розмірі 55 877 (п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 98 коп., заборгованість за використану реактивну електроенергію в розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 73 коп., пеню в розмірі 3 316 (три тисячі триста шістнадцять) грн. 68 коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання

повного рішення 16.11.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко