ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015р. Справа № 914/1357/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Р.Матвіїва при секретарі судового засідання О.Сало розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вог Рітейл", м. Луцьк, Волинська область;

до відповідача: Gray Magnet Ltd, London, United Kingdom;

про: стягнення 2 504 688 євро, що становить 60 579 157 грн. 92 коп. згідно з офіційним курсом гривні щодо євро, встановленого Національним банком України станом на 14.04.2015 року.

У судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: Сесюк Ю.П. - представник на підставі довіреності б/н від 31.01.2014 року;

відповідача: Дацків Ю.О. - представник на підставі договору про надання правової допомоги від 30.10.2015 року.

Обставини розгляду справи. Ухвалою суду від 28.04.2015 року прийнято до розгляду позовну заяву та порушено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» до Gray Magnet Ltd, London, United Kingdom, про стягнення 2 504 688 євро, що становить 60 579 157 грн. 92 коп. згідно з офіційним курсом гривні щодо євро, встановленого Національним банком України станом на 14.04.2015 року. Розгляд справи призначено на 19.05.2015 року.

Ухвалою суду від 19.05.2015 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вог Рітейл" до Gray Magnet Ltd, London, United Kingdom, про стягнення 2 504 688 євро, що становить 60 579 157 грн. 92 коп. згідно з офіційним курсом гривні щодо євро, встановленого Національним банком України станом на 14.04.2015 року, зупинено до виконання судового доручення про вручення відповідачу відповідних документів; зобов'язано позивача надати суду у трьох примірниках переклад англійською мовою позовної заяви з додатками, ухвали господарського суду Львівської області від 28.04.2015 року про порушення провадження у справі, ухвали від 19.05.2015 року про зупинення провадження у справі; розгляд справи відкладено на 24.11.2015 року на 15:00 год., а у випадку невиконання судового доручення у вказаний термін розгляд справи відбуватиметься 15.12.2015 року на 15:00 год.

10.07.2015 року представником позивача через канцелярію суду подано документи для долучення до матеріалів справи, а саме: перекладені англійською мовою ухвалу господарського суду Львівської області від 28.04.2015 року про порушення провадження у справі, позовну заяву від 14.04.2015 року, ухвалу від 19.05.2015 року про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.07.2015 року виправлено описку, допущену в ч. 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 19.05.2015 року у справі № 914/1357/15, вказавши правильний час і дату судового засідання та виклавши перше речення в наступній редакції: «Розгляд справи відкласти на 03.11.2015 року на 10:00 год.»; зобов'язано позивача надати три примірники перекладеної англійською мовою ухвали від 13.07.2015 року для надіслання відповідачу по справі.

У судове засідання 03.11.2015 року з'явилися представники сторін. Від відповідача з'явився Дацків Ю.О., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Дацків Ю.О. та Компанією Gray Magnet Ltd в особі директора Павела Щигеля. Представником позивача подано клопотання про вручення наручно представнику відповідача копії позовної заяви з додатками та ухвали суду по даній справі. Представником відповідача подано заяву про підтвердження факту отримання ним належним чином засвідчених документів - позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 03.11.2015 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 05.11.2015 року.

У судовому засіданні 05.11.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, подав для долучення до матеріалів справи документи, однак, всі вимоги ухвали суду не виконав. Враховуючи невиконання сторонами вимог ухвал суду, забезпечуючи можливість подати необхідні документи для розгляду справи, судом відкладеено розгляд справи на 12.11.2015 року.

У судовому засіданні 12.11.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, подав для долучення до матеріалів справи документи, однак, всі вимоги ухвали суду не виконав. Представником відповідача вимоги суду не виконані. Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 16.11.2015 року.

У судовому засіданні 16.11.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, подав для долучення до матеріалів справи витяг з ЄДРПОУ на позивача, решту вимог ухвали суду не виконав. Представником відповідача подано письмову заяву. Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 17.11.2015 року.

У судовому засіданні 17.11.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги, надав для огляду оригінали CMR-накладних, митних декларацій, долучених до матеріалів справи. Судом вручено представнику відповідача перекладені англійською мовою ухвали суду та позовну заяву, представник відповідача подав заяву про отримання ним ухвал суду та позовної заяви у даній справі. Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 18.11.2015 року.

У судовому засіданні 18.11.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, подав документи для долучення до матеріалів справи та їх оригінали для огляду. Представником відповідача подано для долучення до матеріалів справи документи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про міжнародне приватне право» на вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб'єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо). Представником відповідача подано копію виписки з реєстру підприємств стосовно компанії Gray Magnet Ltd, згідно з якою підприємство відповідача зареєстроване у Лондоні, Об'єднане Королівство, директором компанії є Павел Щигель.

Суд також зазначає, що відповідач по справі Gray Magnet Ltd є нерезидентом України, відтак, провадження у справі було зупинене для належного повідомлення сторони по справі про даний судовий процес у відповідності до положень Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року. Судове доручення для вручення відповідачу документів у зв'язку з довготривалим неподанням позивачем усіх перекладених англійською мовою документів (додатків до позовної заяви та ухвали про виправлення описки) не надсилалося, однак, станом на визначену ухвалою про зупинення провадження у справі дату - 03.11.2015 року відповідач забезпечив явку повноважного представника і сторони письмово погодили вручення відповідних документів безпосередньо представнику відповідача у судовому засіданні, про що свідчать подані ними заяви. Отримання уповноваженим представником відповідача копії позовної заяви з додатками також підтверджується копією супровідного листа з відміткою на ньому про отримання документів 14.04.2015 року, долученою до позовної заяви.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу технічними засобами представники сторін не подавали.

Представникам сторін, що брали участь у судових засіданнях, роз'яснено зміст ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України щодо його прав та обов'язків, зокрема про право заявляти відводи судді.

У судовому засіданні 18.11.2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вог Рітейл" (надалі по тексту рішення - позивач) звернулося до суду з позовом до Gray Magnet Ltd, London, United Kingdom (надалі по тексту рішення - відповідач) про стягнення 2 504 688 євро, що становить 60 579 157 грн. 92 коп. згідно з офіційним курсом гривні щодо євро, встановленого Національним банком України станом на 14.04.2015 року (дата складення позовної заяви).

Між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки яблучного соку, відповідно до якого продавець зобов'язався поставити і передати у власність покупцю товар в кількості, визначеній в специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар. Позивач зазначає, що у зв'язку із простроченням відповідачем оплати отриманого товару, йому було надіслано вимогу про дострокове погашення заборгованості, однак, така відповідачем не виконана, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Представник відповідача, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Дацків Ю.О. та Компанією Gray Magnet Ltd в особі директора Павела Щигеля, позовні вимоги визнав, про що зазначив у заявах від 03.11.2015 року та від 16.11.2015 року.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне. 12.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 239/14, до якого згідно з додатковими договорами від 29.09.2014 року, 01.11.2014 року вносились зміни (надалі по тексту рішення - договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язувався продавець зобов'язався поставити і передати у власність покупцю товар в кількості, визначеній в специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 2.1 ціна однієї тонни товару і вартість партії товару, що підлягає поставці встановлюється у євро і вказується у специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору. Загальна сума договору відповідає сумарній вартості партій товару, що поставляються за цим договором, визначеній згідно з підписаними сторонами специфікацій.

Договором сторони визначили умови поставки товару. Так, відповідно до п. п. 3.2, 3.3 договору товар поставляється покупцеві партіями, строки поставок яких визначаються в специфікаціях. Датою поставки вважається дата його передачі перевізнику, тобто дата оформлення CMR-накладної.

Згідно з CMR-накладними, копії яких долучені до матеріалів справи, а оригінали оглянуті судом, 26.01.2015 року, 29.01.2015 року, 30.01.2015 року, 02.02.2015 року, 03.02.2015 року, 04.02.2015 року, 05.02.2015 року, 06.02.2015 року товар був переданий відправником - ТОВ «ВОГ Рітейл» перевізникам - Tank Trans Polska Sp.z o.o. та Tank Trans LTD, про що свідчать відмітки у п. п. 22 та 23 товарно-транспортних накладних.

Представником позивача також долучено копії митних декларацій на суми 23 760 євро, 27 312 євро та 25 920 євро (на загальну суму 2 504 668 євро) форми МД-2 та МД-6, рахунків (інвойсів) на загальну суму 2 504 668 євро, повідомлень про фактичне вивезення товарів за межі митної території України, оригінали яких оглянуто судом.

Відповідно до п. 4 договору покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару, а у випадку прострочення оплати будь-якої партії поставленого товару - покупець зобов'язується оплатити товар негайно після отримання відповідної вимоги продавця про оплату.

Докази здійснення відповідачем оплати за поставлений товар протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару у матеріалах справи відсутні.

Після порушення відповідачем договірного обов'язку, 06.04.2015 року позивач вручив представнику відповідача - Роману Копачу (копія довіреності від 22.05.2014 року) вимогу про здійснення оплати всієї суми заборгованості протягом семи днів з дня отримання вказаної вимоги. У відповідь на таку вимогу відповідач подав лист від 08.04.2015 року, відповідно до якого наявність заборгованості визнав та зобов'язався оплатити її.

Докази здійснення відповідачем оплати за поставлений товар та виконання вимог претензії у матеріалах справи відсутні.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на лютий 2015 року заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Вог Рітейл" становить 2 504 688 євро.

Керівником підприємства позивача подано довідку за вих. № 1/12/11-15 від 12.11.2015 року про відсутність жодних проплат за контрактом № 239/14 від 12.09.2014 року зі сторони відповідача.

Дані факти матеріалами справи підтверджується, сторонами не заперечувались та документарно не спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону (п. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно зі статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Додатковим договором від 01.11.2014 року сторони визначили, що усі спори, розбіжності, вимоги, які виникнуть із даного договору або у зв'язку із ним, підлягають передачі на розгляд і вирішення до господарського суду Львівської області, при цьому застосовується матеріальне та процесуальне право України.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Як встановлено судом вище, взаємні права та обов'язки між сторонами виникли на підставі договору поставки № 239/14 від 12.09.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів підвідомчі господарським судам. Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо (ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, даний спір підсудний господарському суду Львівської області.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

У договорі (п. 3.2) сторони визначили умови поставки: FCA. Відповідно до «Інкотермс. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати» в редакції 2010 року термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов'язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов'язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.

У відповідності до «Інкотермс.Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати» (А.4) серед обов'язків продавця, серед іншого, визначено, що продавець зобов'язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки. Поставка вважається здійсненою, а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб перевізника, вказаного покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього; б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли не розвантажений з транспортного засобу продавця товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем відповідно до статті А.3 "а".

Відтак, у відповідності до наведених положень та умов договору (п. 3.4) поставка товару вважається здійсненою в момент передачі товару перевізнику, тобто оформлення CMR-накладної.

Вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника (ч. 1 ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів). Вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником (ст. 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів).

Представником позивача долучено до матеріалів справи CMR-накладні від 26.01.2015 року, 29.01.2015 року, 30.01.2015 року, 02.02.2015 року, 03.02.2015 року, 04.02.2015 року, 05.02.2015 року, 06.02.2015 року, що підтверджують факт поставки товару. Представником відповідача не заперечується та не спростовано факту поставки товару.

Згідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Аналогічний строк виконання договірних зобов'язань зазначив позивач у претензії від 28.02.2014 року.

У статті 610 Цивільного кодексу України зазначається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Покупець зобов'язаний сплатити ціну товару у відповідності з договором купівлі-продажу (Б.1 «Інкотермс.Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати»). Покупець зобов'язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності з статтею А.4 (Б.4).

У відповідності до умов договору порядок оплати отриманого товару наступний: протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару, а у випадку прострочення оплати будь-якої партії поставленого товару - покупець зобов'язується оплатити товар негайно після отримання відповідної вимоги продавця про оплату. При цьому датою поставки вважається дата його передачі перевізнику, тобто дата оформлення CMR-накладної. Як встановлено судом вище, поставки здійснювались 26.01.2015 року, 29.01.2015 року, 30.01.2015 року, 02.02.2015 року, 03.02.2015 року, 04.02.2015 року, 05.02.2015 року, 06.02.2015 року. Тобто до 27.03.2015 року включно, до 30.03.2015 року включно, до 31.03.2015 року включно, до 03.04.2015 року включно, до 04.04.2015 року включно, до 05.04.2015 року включно, до 06.04.2015 року включно, до 07.04.2015 року включно покупець зобов'язаний був оплатити поставлений позивачем товар.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано представником відповідача, докази здійснення оплати у вказані терміни відсутні, у зв'язку з чим позивач направляв покупцю вимогу від 06.04.2015 року про дострокову оплату отриманого товару протягом семи днів, докази виконання якої відповідачем також у матеріалах справи відсутні. Відповідно з настанням строків виконання зобов'язання і його невиконанням покупець вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання.

На підтвердження належного виконання позивачем своїх обов'язків до матеріалів справи також долучено рахунки-фактури (інвойси), електронні митні декларації МД-2 та МД-6, повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках (п. 2 ст. 257 глави 40 Митного кодексу України).

Відповідно до п. 16 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 450, електронна митна декларація вважається оформленою за наявності внесеної до неї посадовою особою митного органу, яка завершила митне оформлення, за допомогою автоматизованої системи митного оформлення відмітки про завершення митного оформлення та засвідчення такої декларації електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення. Оформлена електронна митна декларація за допомогою автоматизованої системи митного оформлення перетворюється у візуальну форму, придатну для сприйняття її змісту людиною, у форматі, що унеможливлює у подальшому внесення змін до неї, засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення, та надсилається декларанту або уповноваженій ним особі.

Відповідно до п. 32 Положення про митні декларації засвідчене електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи Держмитслужби повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України також надсилається Держмитслужбою у визначені цим пунктом строки декларанту або уповноваженій ним особі.

У відповідності до наведених положень позивачу надсилалися електронні митні декларації та повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України згідно з наявними митними деклараціями, копії яких долучені до матеріалів справи, а оригінали оглянуті судом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи встановлені вище фактичні обставини справи, нормативні та договірні положення, умови поставки, узгоджені сторонами контракту, суд приходить до висновку про виконання позивачем договірних зобов'язань по здійсненню поставки товару, відсутність доказів спростування позовних вимог іншою стороною, а відтак і про обґрунтованість заявленої до стягнення суми за прострочення виконання грошового зобов'язання по оплаті поставленого товару. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України) (п. 1.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Відповідно до п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» за змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак, якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону). Як вбачається з платіжного доручення № 287 від 23.04.2015 року, позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 73 080 грн., що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір» станом на дату подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 78, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Gray Magnet Ltd (08682295, 483 Green Lanes, London N13 4BS, United Kingdom) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вог Рітейл" (43010, Україна, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) 2 504 688 євро, що по курсу Національного банку України станом на 14 квітня 2015 року становить 60 579 157 гривень 92 коп., та 73 080 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91 - 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 18.11.2015 року.

Суддя Матвіїв Р.І.