Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

26 листопада 2015 року справа № 927/1374/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

Відповідач: Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства, вул. 1-Травня 46, м. Остер, Козелецький район, Чернігівська область, 17044

про стягнення 1237,12 грн.

Суддя Скорик Н.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 довіреність № 53 від 24.11.2015 представник

Суть спору:

Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подано позов до Остерського виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення 712,68 грн пені, 366,59 грн інфляційних та 157,85 грн річних за договором №13/2484-ТЕ-39 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012.

Представником відповідача подана заява про застосування строку позовної давності, в якій він просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача, щодо стягнення штрафних санкцій, втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції та відсотків річних та відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд

Встановив:

Відповідно до ст.. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Між сторонами 28.12.2012 р. укладено договір № 13/2484-ТЕ-39 про купівлю-продаж природного газу (далі договір), відповідно до умов якого продавець(позивач) зобовязується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ), на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) (п. 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору сторони погодили, що продавець передає покупцеві з 01.01.2013 по 31.12.2013 газ обсягом до 10,00 тис. куб. м. у тому числі по місяцях кварталів: січень 2,0 тис. куб. м., лютий 2,0 тис. куб. м., березень 1,0 тис. куб. м., квітень 0,5 тис. куб. м., жовтень 1,0 тис. куб. м., листопад 1,5 тис. куб. м., грудень 2,0 тис. куб. м.

Порядок та умови передачі газу визначені розділом 3 договору. Зокрема, п.3.3 цього розділу встановлено, що приймання-передача газу, переданого продавцем у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі, а п.3.4 встановлено порядок підписання таких актів та зазначено, що акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що в період січень-грудень 2013 року, позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ обсягом 7,897 тис. куб. м на загальну суму 10338,76 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2013 на суму 2250,52 грн, від 28.02.2013 на суму 1764,80 грн, від 31.03.2013 на суму 1893,11 грн, від 30.04.2013 на суму 1019,87 грн, від 31.10.2013 на суму 454,28 грн, від 30.11.2013 на суму 1476,78 грн, від 24.01.2014 на суму 1479,40 грн (а.с. 16-22). Даний факт не спростовується відповідачем.

Згідно з п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст.. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається (ст.. 525 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем п. 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6.3 договору у платіжних дорученнях покупець повинен обовязково зазначити номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Відповідач порушив умови договору, вартість газу сплачена з порушенням договірного строку платежу, що підтверджується копіями банківських виписок по рахунку (а.с. 59-67).

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення 712,68 грн. пені за прострочення виконання грошового зобовязання в період з 14.02.2013 по 13.07.2014 р. по оплаті вартості газу, поставленого за період з січня 2013 р. по грудень 2013 р., включно, з врахуванням положень п.6 ст. 232 Господарського кодексу України, зокрема за актом від 31.01.2013 за період з 14.02.2013 по 19.09.2013 на суму 163,33 грн., за актом від 28.02.2013 за період з 14.03.2013 по 19.09.2013 на суму 127,26 грн., за актом від 31.03.2013 за період з 14.04.2013 по 08.10.2013 на суму 128,10 грн., за актом від 30.04.2013 за період з 14.05.2013 по 08.10.2013 на суму 57,06 грн., за актом від 31.10.2013 за період з 14.11.2013 по 13.01.2014 на суму 9,87 грн., за актом від 30.11.2013 за період з 14.12.2013 по 29.07.2014 на суму 110,05 грн, за актом від 24.01.2014 за період з 14.01.2014 по 13.07.2014 на суму 117,01 грн.

Відповідно до ст.. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст.. 258 Цивільного кодексу України). Статтею 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 9.3. договору сторони визначили, що строк позовної давності за цим договором та до вимог про стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у пять роки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок нарахованої пені господарський суд дійшов висновку про правомірність нарахування пені в сумі 712,68 грн. за період з 14.02.2013 по 13.07.2014.

Відповідно до ст.. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення 366,59 грн. інфляційних за період прострочення виконання грошового зобовязання з листопада 2013 по липень 2014, та 157,85 грн.3% річних за період прострочення виконання грошового зобовязання з 14.02.2013 по 29.07.2014.

Розрахунок суми інфляційних та річних перевірено судом.

Вимоги позивача по стягненню 157,85 грн річних та 366,59 грн. інфляційних є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Подана представником відповідача заява про застосування позовної давності щодо стягнення пені, інфляційних та річних задоволенню не підлягає, оскільки позовна давність по стягненню 3% річних, інфляційних та пені не пропущено.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.525,526,549,625 Цивільного кодексу України, ст.. 49,82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСТЕРСЬКОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА, код 03358038, вул. 1 Травня, 46, м. Остер, Козелецький район, Чернігівська область, 17044 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», код 20077720, 01001, м. Київ, вул.. Б.Хмельницького, 6, 712,68 грн. пені, 366,59 грн. інфляційних, 157,85 грн. річних 1218,00 судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.11.2015 р.

Суддя Н.О. Скорик