ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.11.2015 Справа № 907/974/15

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Моді", с. В. Лази Ужгородського району

про відшкодування шкоди в розмірі 3 960,08 грн. в порядку регресу

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників сторін:

від позивача -

від відповідача -

Суть спору: приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", м. Київ звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Моді", с. В. Лази Ужгородського району про відшкодування шкоди в порядку регресу, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 3 960,08 грн.

Відповідач, та його уповноважений представник, проти позову заперечують з мотивів, наведених у відзиві на позов від 21.09.2015 та поясненнях від 12.11.2015, покликаючись на те, що в позивача відсутнє право на вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, завданої у результаті ДТП в порядку регресу, оскільки таке небезспірне право може бути у ПрАТ "СК"Інгосстрах"; позивач не виплачував страхове відшкодування, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

12.11.2015 відповідач (ТзОВ "Моді") подав суду заяву про застосування позовної давності відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

З матеріалів справи видно, що 30.08.2010 о 12 год.00 хв. в м. Львів по вул. Івана Франка, б. 59, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки FORD TRANSIT, реєстраційний №АО6564АІ, власником якого є відповідач -Товариство є обмеженою відповідальністю "Моді" (далі відповідач), перестроюючись на іншу смугу, не обравши безпечної швидкості руху та не дотримавшись дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ, реєстраційний №АС8420АК, яким керував та власником якого є ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено автомобілі (далі ДТП).

За фактом ДТП було складено довідку підрозділом Державтоінспекції МВС у Львівській області довідку №8676179 про дорожньо - транспортну пригоду.

Відповідно до постанови Сихівського районного суду м. Львова від 26.10.2010 у справі №3-3800/10, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу FORD TRANSIT, реєстраційний №АО6564АІ, яким керував ОСОБА_1. Автомобіль марки FORD TRANSIT, реєстраційний №АО6564АІ, було застраховано ПАТ "Страхова група "ТАС" згідно з полісом ВЕ5116445 від 24.06.2010. Відповідно до страхового акту № И-6376 від 20.09.2010 автомобіль марки ВАЗ 21104, реєстраційний №АС58420АК, застрахований в ПрАТ "Інгосстрах" згідно договору страхування наземного транспорту №VOYOAN67422369 від 15.10.2007.

Внаслідок ДТП автомобіль ВАЗ 21104 було пошкоджено, а його власнику завдано матеріальну шкоду.

ПрАТ СК "Інгосстрах" на підставі заяви потерпілої особи, зібраних документів та складеного страхового акту №18682Р/29/2013 від 02.09.2013, протоколу фіксації пошкоджень від 30.08.2010, висновку автотоварознавчого дослідження №648 від 10.09.2010, сплатив потерпілій особі - ОСОБА_2 внаслідок ДТП суму страхового відшкодування в розмірі 3 960,08 грн.

ПрАТ СК "Інгосстрах" який виплатив страхове відшкодування ОСОБА_2, звернувся до позивача у даній справі з претензією від 14.06.2013 №14-06/02-12 про відшкодування збитків порядку регресу в розмірі 3 960,08 грн.

Позивач (ПАТ "Страхова група "ТАС") згідно платіжного доручення №117937 від 07.11.2013 перерахував ПрАТ "Інгосстрах" страхове відшкодування по полісу №ВЕ/5116445, згідно регресної вимоги від 14.06.2013 в розмірі 3 960,08. грн. (копія платіжного доручення міститься у матеріалах справи).

Вищенаведене є підставою звернення позивача до суду про стягнення з відповідача суми 3 960,08 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Згідно статті 993 Цивільного кодексу України, та статті 27 Закону України "Про страхування", яка містить подібні положення, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 228 ГК України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності зі ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, виконавши свої зобов'язання перед страхувальником за Договором добровільного страхування, шляхом виплати страхового відшкодування, позивач набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, положення ст.ст. 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 9, 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1192 ЦК України, суд дійшов обґрунтованого та правомірного висновку, що відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду в розмірі 3960,08 грн. тобто про задоволення позову.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи. Заява відповідача про застосування позовної давності судом відхилена в силу ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України за приписами якої за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Оскільки, сума страхового відшкодування в даному випадку була виплачена 07.11.2013, то на дату подання позовної заяви до суду 03.09.2015 строк позовної давності не сплив і заява про застосування позовної давності є безпідставною та необґрунтованою.

Відповідно до положень статі 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судові витрати за рахунок другої сторони, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.33,34,43, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моді" (89440, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Великі Лази, вул. Тельмана, буд. 4 Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 65 ) суму страхового відшкодування 3 960,08 (три тисячі дев'ятсот шістдесят гривень, 08 коп.) та 1827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень, 08 коп.) у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.11.2015

Суддя Бобрик Г.Й.