ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 листопада 2015 року Справа № 917/1950/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Жукової Л.В. (доповідач),
суддів:Куровського С.В. Погребняка В.Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Кременчуцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області
на ухвалугосподарського суду Полтавської області від 08.09.2015
та ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 05.10.2015
у справі№ 917/1950/15 господарського суду Полтавської області
за заявоюКременчуцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Холдинг"
пробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

Подана Кременчуцькою об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

На підтвердження надіслання копії касаційної скарги іншим сторонам по справі скаржником додано копію опису вкладення у цінний лист на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Холдинг" та фіскального чеку від 23.10.2015, які засвідчені головним Державним інспектором юридичного відділу Кременчуцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Голуб О.В.

У абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів.

Враховуючи те, що скаржником не додано до касаційної скарги оригіналів доказів, які б підтверджували надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим сторонам по справі, а також те, що копія опису вкладення у цінний лист на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Холдинг" та фіскального чеку від 23.10.2015 засвідчені особою, яка не відповідальна за їх видання, то можна дійти до висновку, що скаржником не додано до касаційної скарги належних доказів надіслання копії касаційної скарги іншим сторонам по справі, а тому не дотримано вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України.

Порядок сплати та розмір ставок судового збору за подання касаційної скарги встановлений у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до положень ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи Державної фіскальної служби України не є такими, що звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)", розмір судового збору у випадку подання апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, судовий збір за подання позову в яких було сплачено до 01.09.2015, розраховується виходячи з суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом. При цьому якщо платник судового збору був звільнений від обов'язку сплачувати судовий збір (до 01.09.2015), то у випадку подання зазначених скарг та заяв після зазначеної дати розмір судового збору визначається залежно від ставки судового збору, яку мав би сплатити платник до 01.09.2015 за відсутності у нього пільги щодо сплати такого збору.

Скаржником не додано до касаційної скарги від 23.10.2015 № 743/10/16-03-10-26 доказів сплати судового збору, що приводить до висновку про неналежне виконання скаржником вимог ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо: до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі; до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.09.2015 та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 у справі № 917/1950/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя:Л.В. Жукова
Судді:С.В. Куровський
В.Я. Погребняк