ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р. Справа № 925/1444/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1, м. Київ, вул. Хорива, 11а

до Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація», м. Черкаси, вул. Вернигори, 7,

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Черкаська обласна рада, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 185

про стягнення 5 708 344,31 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: участі не брав;

від відповідача: ОСОБА_2 ВО гендиректора за посадою,

ОСОБА_3 за довіреністю,

від третьої особи: ОСОБА_4 за довіреністю,

ОСОБА_5 заступник голови ради за посадою.

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація», за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Черкаська обласна рада, про стягнення 5 708 344,31 грн., в тому числі:

- 3 154 134,69 грн. основного боргу,

- 385 504,38 грн. пені,

- 115 363,56 грн. 3% річних,

- 2 053 341,68 грн. інфляційних за прострочення виконання зобовязання за договором купівлі-продажу від 04.01.2010р. №АЛ-066/32, право вимоги за яким йому передано на підставі договору відступлення прав вимоги від 05.06.2014р. №69968-20/14-7, та відшкодування судових витрат.

Представник позивача вимоги підтримав. Надав докази в оригіналі про проведення розрахунків за договором з 2010р. В судове засідання 16.11.2015р. представник позивача не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору.

До початку судового засідання представник позивача надіслав до суду заперечення від 10.11.2015р. на відзив, в якому ПАТ «Банк «Київська Русь» категорично не погоджується з доводами, викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву, оскільки банк неодноразово погоджувався про надання розстрочки відповідачу для оплати заборгованості, але на даний момент банк знаходиться на стадії ліквідації, а тому не має можливості більше чекати оплати товару, який вже був давно проданий відповідачем, та тим більше враховувати конкуренцію з відповідачем на ринку продажу медичних препаратів. Натомість, враховуючи конкуренцію на медичному ринку, ЧОКП «Фармація» має належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, а не користуватися в корисних мотивах добропорядним ставленням кредиторів, які так само мають зобовязання перед третіми особами і невиконання зобовязання за договором купівлі-продажу боржником призведе до невиконання умов оплати за іншими договорами кредитора, що звичайно призведе до матеріальної відповідальності у вигляді штрафних санкцій. Нарахування штрафних санкцій є захистом порушеного права ПАТ «Банк «Київська Русь» як нового кредитора стосовно виконання умов договору купівлі-продажу від 04.01.2010р. №АЛ-066/32, укладеного між первісним кредитором та боржником.

У судовому засіданні представники відповідача визнали наявність заборгованості в межах 2905990 грн. та вказали, що підприємство відповідача є власністю Черкаської обласної ради і є спеціалізованим комунальним підприємством. Власних активів підприємство не має. Подано заяву про застосування строку позовної давності по пені та заяву про розстрочення стягнення боргу на 36 місяців. Також представники відповідача просили при прийнятті рішення врахувати заперечення відповідача та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних за прострочення виконання зобовязання - на суму 9110,18 грн. та інфляційного збільшення боргу - на суму 711206,30 грн.

У судовому засіданні представники третьої особи визнали наявність основного боргу в сумі 2905055,05 грн., заперечили повністю проти нарахування пені, інфляційних та 3% річних з простроченої суми.

Інших доказів не подано. Сторонами не подано клопотань про витребування додаткових доказів від сторін.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення учасників, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

04.01.2010р. між ПрАТ «Альба Україна» (продавець) та Черкаським обласним комунальним підприємством «Фармація» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №АЛ-066/32, за умовами якого продавець зобовязався передати за плату покупцю у власність лікарські засоби та вироби медичного призначення, а покупець зобовязався прийняти товар та сплатити за нього гроші на умовах договору (а.с. 33-34 зворот).

Пунктами 1.2 та 2.4 договору купівлі-продажу встановлено, що товар передається по найменуванню та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що буде описано в кожному окремому випадку у видаткових накладних. Ціни за одиницю товару, а також загальна сума товарної партії визначаються відповідно до відпускних цін Продавця та згідно з узгодженим сторонами замовленням і зазначаються у видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.3 договору купівлі-продажу, кожна товарна партія формується шляхом узгодження замовлення. Узгодження замовлення відбувається шляхом обміну інформацією телефоном, факсимільним зв'язком, електронним зв'язком чи за допомогою інших засобів. Підтвердження виконання замовлення продавцем є підписання видаткової накладної Покупцем при прийомі-передачі партії товару.

Відповідно до п.2.5 договору купівлі-продажу сума договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складення сум товарних партій визначених у видаткових накладних.

Пунктом 4.2 договору купівлі-продажу визначено, що покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його в порядку, передбаченому розділом 5 договору.

В п.п. 5.1-5.4 договору купівлі-продажу встановлено, що покупець проводить оплату товару у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Оплата кожної товарної партії проводиться у повному обсязі на умовах, що вказуються у видатковій накладній на поставку товарної партії. У розрахункових документах покупець повинен вказувати номер та дату видаткової накладної згідно з якою здійснюється сплата за поставлений товар та номер і дату договору.

Пунктами 6.1. та 6.2. Договору встановлено, що товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання видаткових накладних.

У період з 25.03.2014р. до 09.04.2014р. продавець згідно накладних передав покупцю товарів медичного призначення на загальну суму 8334256,12 грн. Граничний строк оплати останньої партії товару згідно останньої накладної настав 06.06.2014р.

Відповідно до п. 7.1 договору купівлі-продажу у випадку порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує заподіяну з її вини шкоду та сплачує штрафні санкції, передбачені даним розділом договору та чинним законодавством України. Також, у випадку порушення покупцем п. 5.2 договору купівлі-продажу, останній виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день розрахунку за кожний день заборгованості.

05.06.2014р. між ПрАТ «Альба Україна», як Первісним кредитором та ПАТ «Банк» Київська Русь» (Новим кредитором Позивач у справі) було укладено договір відступлення прав вимоги №69968-20/14-7, за умовами якого ПрАТ «Альба Україна» відступило, а Позивач набув право вимоги за зобов'язаннями Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» у сумі 8334256,12 грн., що випливає з договору купівлі-продажу від 04.01.2010р. №АЛ-066/32 (а.с. 40-44).

Відповідно до п. 1.1.1. та п. 1.1.2 договору відступлення права вимоги Первісного кредитора за зобов'язаннями Боржника на суму 8334256,12 грн., зазначену в п. 1.1 Договору, що випливає з Договору купівлі-продажу №АЛ-066/32 від 04.01.2010р., підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між Первісним кредитором та Боржником за період з 01.04.2014р. по 26.05.2014р. Первісний кредитор засвідчує, що заперечень, які можуть бути висунуті Боржником проти вимог Нового кредитора на момент підписання Договору - не існує, вимоги є дійсними та відсутні підстави для їх невиконання Боржником.

Відповідно до п. 1.2 договору відступлення Первісний кредитор зобов'язаний повідомити Боржника про здійснення відступлення права вимоги за основним зобов'язанням протягом 3 днів з моменту набуття Новим кредитором права вимоги.

Відповідно до п. 3.1. договору відступлення Новий кредитор набуває права вимоги, що відступається за цим договором після підписання сторонами договору.

Пунктом 7.1. договору відступлення передбачено, що Новий кредитор набуває право вимагати від Боржника належного виконання зобов'язання по оплаті коштів Боржником у сумі, яка зазначена у п. 1.1 цього договору.

Крім права вимоги, Новий кредитор набуває право на стягнення з Боржника неустойки/штрафних санкцій і збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням ним зобов'язань за Договором купівлі-продажу (п. 7.2 договору відступлення).

10.06.2014р. Первісний кредитор направив на адресу відповідача ОСОБА_6 про здійснення відступлення права вимоги, в якому повідомлено відповідача про таке відступлення та про те, що ПАТ «Банк «Київська Русь» є новим кредитором ЧОКП «Фармація», та про необхідність перерахувати кошти за договором купівлі-продажу від 04.01.2010р. №АЛ-066/32 в строк не пізніше 27.06.2014р.

Відповідач частково виконав зобов'язання та перерахував на користь Позивача грошові кошти в загальному розмірі 5180121,43 грн. і неоплачений залишок становить 3154134,69 грн.

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

На момент звернення з позовом до суду заборгованість повністю не оплачена.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення та обгрунтування представників сторін та учасників, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони у справі є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг України, з внесенням реєстраційних даних до ЄДРПОУ.

Постановою Правління НБУ від 16.07.2015р. за №460 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Київська Русь» та з 17.07.2015р. розпочато ліквідацію банку. Предметом спору не є стягнення боргу за банківським продуктом (кредит, іпотека тощо).

Предметом спору у справі є вимоги нового кредитора до боржника про стягнення заборгованості та санкцій за договором цесії у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання з оплати отриманих лікарських засобів та виробів медичного призначення на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Зобов'язанням, згідно статті 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

В силу положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказані норми кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Договір, згідно статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

За правовою природою договір купівлі-продажу від 04.01.2010р. №АЛ-066/32 є договором купівлі-продажу і відповідає вимогам статті 655 Глави 54 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати гроші, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Спір стосовно підстав виникнення боргу, моменту його виникнення, прав нового кредитора, підстав виникнення права вимоги нового кредитора у вимогах до боржника відсутній.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено, що відповідач не оплатив своєчасно, у повному обсязі та належним чином прийнятий у ПрАТ «Альба Україна» товар лікарські засоби. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Заявлений позивачем розмір основного боргу відповідає фактичним обставинам справи.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, перевірено доказами та підтверджено матеріалами справи, а Черкаським обласним комунальним підприємством «Фармація» не спростовано наявність заборгованості за договором купівлі-продажу від 04.01.2010р. №АЛ-066/32 перед ПАТ «Банк «Київська Русь» - як новим кредитором - згідно договору відступлення прав вимоги від 05.06.2014р. №69968-20/14-7 в розмірі 8334256,12 грн.

Відповідач частково сплатив кошти в розмірі 5180121,43 грн. Вимога про стягнення з відповідача 3154134,69 грн. заборгованості за прийнятий товар медичного призначення підлягає до задоволення.

Заперечення відповідача та третьої особи проти суми боргу, визнання боргу в сумі 2905990 грн. не враховуються судом при прийнятті рішення, оскільки вони не підтверджені належними первинними доказами та бухгалтерськими документами в розумінні приписів ст.ст. 33-34 ГПК України.

Позивач наполягає на стягненні санкцій з відповідача за простроченим грошовим зобовязанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Позивач нараховує відповідачу 385504,38 грн. пені за період з 23.04.2014р. по 06.12.2014р. з посиланням на п. 7.2 договору відступлення прав вимоги.

Відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності щодо стягнення пені, оскільки строк позовної давності щодо стягнення пені сплинув 05.06.2015р. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 385504,38 грн.

Суд враховує заяву відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені з таких правових підстав.

Відповідно до приписів статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

У частині 1 статті 258 Цивільного кодексу України зазначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

У п. 1 ч. 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У статті 260 Цивільного кодексу України зазначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1, 5 статті 261 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 262 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядок обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

П. 6 ст. 232 ГК України як спеціальна норма у спірних правовідносинах обмежує строк нарахування санкцій в 6 місяців від дати, коли зобовязання мало бути виконано.

В даному випадку судом встановлено, що право вимоги у позивача на стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобовязання на підставі договору купівлі-продажу від 04.01.2010р. №АЛ-066/32, передано позивачу на підставі договору відступлення прав вимоги від 05.06.2014р. №69968-20/14-7. Отже, передбачений п. 1 ч. 2 статті 258 Цивільного кодексу України строк позовної давності сплинув 04.06.2015р. Позивач звернувся до господарського суду 31.08.2015р.

Разом з тим, ПАТ «Банк «Київська Русь» не заявляв клопотань про поновлення пропущеного строку позовної давності.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 385504,38 грн. пені за період з 23.04.2014р. по 06.12.2014р. у зв'язку зі сплином строку позовної давності, про застосування якої було заявлено Черкаським обласним комунальним підприємством «Фармація».

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір 3% річних, заявлених до стягнення з відповідача, становить 115363,56 грн. за період з 07.06.2014р. по 25.08.2015р.

Розмір інфляційних збитків, заявлених до стягнення з відповідача становить 2053341,68 грн. за період з 07.06.2014р. по 31.07.2015р.

Суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції на прострочену суму боргу є обґрунтованою та законною, виходячи із прострочення виконання грошового зобов'язання, однак розрахунок індексу інфляції виконаний невірно. При цьому позивач не врахував, що розяснення Верхового суду України в листі №62-97 від 03.04.1997р. необхідно розуміти так, що у разі прострочення сплати коштів в конкретному місяці на 15 днів і більше індекс інфляції за цей же місяць необхідно нараховувати, але у разі прострочення менше 15 днів, індекс за цей місяць нараховуватися не повинен (тобто, при розрахунку повинні враховуватися не дати місяця, а кількість днів прострочення з урахування повного місяця прострочення).

Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1763459,20 грн. індексу інфляції за період з 01.07.2014р. по 31.07.2015р. Розрахунок трьох процентів річних виконаний вірно, тому з відповідача належить стягнути 3% річних в сумі 115363,56 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання з 07.06.2014р. по 25.08.2015р.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних підлягають частковому задоволенню. В решті вимог належить відмовити.

Представником відповідача до суду було подано розрахунок ціни позову, з відповідним зазначенням періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Як вбачається з поданого відповідачем розрахунку, інфляційні втрати та 3% річних нараховуються на суму боргу у розмірі 2905055,05 грн.

Однак, сума боргу відповідача за накладними становить 3154134,69 грн., що підтверджується матеріалами справи. Доказів часткового розрахунку відповідачем до суду не подано.

Поданий відповідачем розрахунок інфляційних збитків та відсотків не приймається судом до уваги при прийнятті рішення.

Відповідачем подано до суду заяву про розстрочення виконання рішення суду на строк до 36 місяців з таких мотивів.

Відповідно до статутних завдань комунальне підприємство здійснює ліцензійну діяльність з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, виготовлення ліків в умовах аптеки, обігу наркотичних, психотропних лікарських засобів та прекурсорів. КП «Фармація» - єдине підприємство, що займається постачанням вакцини, імунобіологічних препаратів та сивороток для потреб області.

Підприємство має розгалужену мережу структурних підрозділів: 2 аптечні бази, 45 аптек та 35 аптечних пунктів, з них 39 розташованих в районних центрах та сільській місцевості. Основним завданням аптечних закладів ЧОКП «Фармація», як складових системи охорони здоровя, є надання якісної, своєчасної та доступної фармацевтичної допомоги населенню.

Підприємство виконує ряд важливих соціальних функцій, а саме:

- участь у виконанні соціальних програм уряду та місцевої влади;

- забезпечення амбулаторних хворих та лікувально-профілактичних закладів наркотичними та психотропними лікарськими засобами;

- збереження традиційної функції аптеки виготовлення ліків в умовах аптеки;

- з метою недопущення погіршення медикаментозного забезпечення сільського населення збережені сільські аптеки та аптечні пункти, переважна більшість яких збиткові;

- забезпечення лікарськими засобами постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та інших пільгових категорій населення області за безкоштовними рецептами лікарів;

- на підприємство покладені функції зберігання, відпуску та доставки в лікувально-профілактичні заклади області вакцин, закуплених за бюджетні кошти;

- створені резерви лікарських засобів та виробів медичного призначення на випадок загрози агресії на території Черкаської області.

На сьогодні на підприємстві працює 285 осіб.

Аптеки є базовими для проходження інтернатури випускниками фармацевтичних вузів та практики студентами.

На балансі підприємства обліковується 25343,25 м.кв. площі нежитлових приміщень обласної комунальної власності. Більшість приміщень потребує капітального ремонту, а також значних витрат на утримання.

Зважаючи на жорстку конкуренцію, яка склалась сьогодні на фармацевтичному ринку та складність ведення бізнесу комунальними підприємствами, робота ЧОКП «Фармація» на даний час є збитковою, що підтверджується звітом про фінансовий стан підприємства станом на 30.09.2015р.

Суд враховує заяву відповідача про розстрочення стягнення боргу на 36 місяців, наявність виключних обставин для надання розстрочення боргу, враховуючи соціальне значення та соціальне навантаження на спеціалізоване ЧОКП «Фармація».

З урахуванням прав суду, наданих п. 6 ст. 83 ГПК України, враховуючи обставини справи та взаємовідносини учасників, суд вважає дані обставини виключними та вважає за можливе розстрочити стягнення боргу на 24 місяці, рівними частинами, по 131 422,27 грн. щомісячно, частково задовольнивши клопотання відповідача.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд враховує, що певні обставини можуть доводитись тільки певними доказами. Позивач обґрунтовано та підставно звернувся в господарський суд з позовом до ЧОКП «Фармація» та використав належний спосіб захисту свого порушеного права. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з покладенням судових витрат на відповідача.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог та стягнути в дохід державного бюджету 73 080,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, 83 п. 6 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відповідача: Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація», м. Черкаси, вул. Вернигори, 7, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1, м. Київ, вул. Хорива, 11а, ідентифікаційний код 24214088, номер рахунку в банку невідомий

3 154 134,69 грн. основного боргу,

115 363,56 грн. - 3% річних,

1 763 459,20 грн. інфляційних збитків.

Розстрочити виконання рішення суду на 24 місяці рівними частинами зі сплатою боргу:

- до 30 грудня 2015р. 131 422,27 грн.;

- до 30 січня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 28 лютого 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 березня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 квітня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 травня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 червня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 липня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 серпня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 вересня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 жовтня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 листопада 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 грудня 2016р. 131 422,27 грн.;

- до 30 січня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 лютого 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 березня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 квітня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 травня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 червня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 липня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 серпня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 вересня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 жовтня 2017р. 131 422,27 грн.;

- до 30 листопада 2017р. 131 422,48 грн.

Стягнути з відповідача: Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація», м. Черкаси, вул. Вернигори, 7, , номер рахунку в банку невідомий

в доход державного бюджету через відповідний орган державної податкової служби на користь УДКС України у м. Черкаси, МФО 854018, код 38031150, рахунок №3002, код бюджетної класифікації 22030001

73 080,00 грн. судового збору за майновою вимогою.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено та підписано 23.11.2015р.

Суддя Г.М. Скиба