ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015р. Справа № 914/3246/15

За позовом:Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю - торгово-виробничої фірми «Львівкнига», м. Львів
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія» «Надра України», м. Київ;
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:ФОП ОСОБА_1, м. Тернопіль; ТОВ «НРП», м. Київ; ТОВ «Мастер Профит» м. Одеса;
про:розірвання договору оренди, повернення майна
Суддя - Крупник Р.В.

Секретар - Айзенбарт А.І.

Представники сторін:
від позивача: Батьков В.В. - представник (довіреність № 44 від 01.10.2015р.);
від відповідача: від третьої особи на стороні позивача: Тиховський Т.О. - представник (довіреність б/н від 28.09.2015р.); Єлєніна С.М. - представник (довіреність №165 від 09.11.2015р.);
від третіх осіб на стороні відповідача:не з'явилися.
Присутні:ОСОБА_5 (журналіст газети «Ратуша» (посвідчення НОМЕР_1, дійсне до 01.01.2016р.); ОСОБА_6 (журналіст інформаційного агентства «Дивись.info» (посвідчення НОМЕР_2, дійсне до 01.01.2016р.).

Представникам сторін роз'яснено права і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. За ініціативи суду здійснювалася технічна фіксація розгляду справи за допомогою програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

СУТЬ СПОРУ:

08.09.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (надалі - Позивач, ДП «Західукргеологія») до Товариства з обмеженою відповідальністю - торгово-виробничої фірми «Львівкнига» (надалі - Відповідач, ТОВ «Львівкнига») про розірвання договору оренди, повернення майна.

Ухвалою суду від 10.09.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 28.09.2015р., залучено до участі у справі в якості третіх осіб ПАТ «Національна акціонерна компанія» «Надра України», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «НРП», ТОВ «Мастер Профит». Ухвалою суду від 28.09.2015р. розгляд справи відкладено на 13.10.2015р. Ухвалою суду від 13.10.2015р. розгляд справи відкладено на 29.10.2015р. В судовому засіданні 29.10.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів, а сам її розгляд відкладено на 19.11.2015р.

Представник позивача в судове засідання 19.11.2015р. з'явився, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити, з підстав зазначених у позовній заяві.

В засіданні зазначив, що 04.04.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди індивідуально-визначеного нерухомого майна №153, за умовами якого позивач передає, а відповідач приймає індивідуально-визначене майно, загальною площею 743,4 кв.м., а саме: нежитлові приміщення першого поверху будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складає 86/1000 кв.м. від усієї площі будинку, що є власністю НАК «Надра України». За умовами договору майно передавалося в оперативну оренду з метою розташування книгарень для здійснення роздрібної торгівлі друкованими виданнями. Разом з тим, як зазначає представник позивача, з листа НАК «Надра України» від 08.07.2015р. йому стало відомо про те, що відповідач без дозволу позивача передав орендовані приміщення в суборенду третім особам. Більше того, вказані приміщення останнім було передано в суборенду, з метою яка суперечить договору оренди, а саме: для розміщення магазинів непродовольчими товарами, радіоелектронікою, комп'ютерною технікою та засобами зв'язку. Таким чином, на думку представника, наведене засвідчує факт порушення орендарем положень п.5.2 Договору, п.1 та п.2 ст.783 ЦК України, щодо неналежного використання майна за цільовим призначенням та порядку передачі майна в суборенду, що є підставою для розірвання цього договору та повернення майна позивачу.

Представник відповідача в судове засідання 19.11.2015р. з'явився, проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні повністю, з підстав зазначених у відзиві на позов.

В засіданні зазначив про безпідставність твердження позивача, що майно було передано в суборенду без відповідного дозволу позивача та НАК «Надра України», оскільки таке спростовується листом-погодженням НАК «Надра України» №01-1232/2-11/2 від 01.09.2011р. та листом-погодженням позивача №01-1371/03 від 14.09.2011р. Як зазначає представник, після укладення договорів суборенди, відповідач, крім орендної плати регулярно сплачував позивачу надлишкові кошти, отримані згідно з договорами суборенди, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та актами надання послуг (виконаних робіт), а позивач ці кошти приймав, не маючи жодних зауважень чи застережень до відповідача. Крім цього, підписуючи акти про надання послуг з відповідачем в статусі повіреного із зазначенням, що сторони один до одного претензій не мають, позивач тим самим визнав, що договори суборенди укладені з його згоди, вид діяльності суборендарів не суперечить предмету договору оренди №153. З приводу використання майна не за цільовим призначенням, то як зазначає представник відповідача, відповідач та треті особи використовують орендовані приміщення для здійснення одного і того ж виду економічної діяльності - роздрібної торгівлі споживчими товарами. Розширення асортименту товарів суборендарями не можна розцінювати, як використання приміщення не за призначенням.

Представниця НАК «Надра України» в судове засідання 19.11.2015р. з'явилася, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, з підстав зазначених у письмових пояснення на позовну заяву та додаткових поясненнях до них.

В засіданні зазначила, що відповідачем порушено умови Договору оренди щодо неналежного використання майна за цільовим призначенням та порядку передачі майна в суборенду, що є підставою для розірвання цього договору та повернення майна позивачу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явки своїх представників в судове засідання 19.11.2015р. не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце його проведення.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2007р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладеного Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №153 (надалі - Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. та зареєстровано в реєстрі за №Д-426 (Т.1 а.с.25-26).

За змістом п.1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування індивідуально визначене майно, загальною площею 743,4 кв.м., а саме нежитлові приміщення першого поверху будинку: 2-2/18,8 кв.м.; 2-3/45,3 кв.м.; 2-4/2,2 кв.м. 2-5/182,9 кв.м.; 2-6/41,0 кв.м.; 2-7/19,1 кв.м.; 2-8/4,5 кв.м.; 2-9/0,8 кв.м.; 2-10/2,4 кв.м.; 2-12/89,3 кв.м.; 2-13/14,1 кв.м.; 2-14/75,1 кв.м.; 2-15/66,1 кв.м.; 2-16/23,6 кв.м.; 2-17/35,2 кв.м.; 2-18/13,0 кв.м.; 2-18а/1,1 кв.м.; 2-16а/1,5 кв.м.; 2-21/8,1 кв.м.; 2-23/16,2 кв.м.; 2-24/11,0 кв.м.; 2-25/1,2 кв.м.; 2-26/8,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що складає 86/1000 кв.м. від усієї площі будинку, що є власність НАК «Надра України», і надані в господарське відання ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» та знаходяться на балансі підприємства. Майно передається в оперативну оренду з метою розташування книгарень для здійснення роздрібної торгівлі друкованими виданнями.

Відповідно до пункту 10.1 Договору його укладено строком на 10 років і він діє з 04.04.2007 року до 04.04.2017 року включно.

Згідно п.10.5 Договору за ініціативою однієї із сторін цей Договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Жодною із сторін не заперечується того факту, що майно, яке виступає об'єктом оренди було передано відповідачу та прийняте останнім.

Відповідно до розділу 4 Договору до обов'язків орендаря належить, зокрема: використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього Договору (п.4.1); своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.4.2); у разі припинення або розірвання Договору повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п.4.6).

Водночас, орендар має право використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього Договору (п.5.1 Договору) та орендар має право передавати третім особам належні йому право оренди та інші права (повністю чи у певній частині), які випливають з цього Договору, тільки за письмовою згодою орендодавця та НАК «Надра України» (п.5.2 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2011р. ТОВ «Львівкнига» направило позивачу та НАК «Надра України» листи, відповідно №16 та №17, в яких просило у зв'язку із тимчасовими фінансовими труднощами надати дозвіл на передачу в суборенду нежитлових приміщень першого поверху та підвалу у будинку за адресою: АДРЕСА_1 іншим юридичним особам в межах площ та термінів визначених, зокрема, Договором оренди №153, що передбачено ст. 22 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» для здійснення підприємницької діяльності і проведення поточного ремонту зазначених орендованих приміщень (Т.1 а.с.122-123).

У відповідь на вказаний лист, НАК «Надра України» направило відповідачу лист №01-1232/2-11/2 від 01.09.2011р. в якому зазначило, що не заперечує проти укладення ТОВ ТВФ «Львівкнига» договорів суборенди нежитлових приміщень першого поверху та підвалу у будинку за адресою: АДРЕСА_1 іншим юридичним особам в межах площ та термінів, визначених зокрема, Договором №153. Крім цього зазначило, що для укладення договору суборенди нежитлових приміщень першого поверху та підвалу у будинку за адресою: АДРЕСА_1, ТОВ ТВФ «Львівкнига» повинно звернутися за погодженням до Орендодавця - ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» (Т.1 а.с.124).

Водночас, ДП «Західукргеологія» в листі №01-1371/03 від 14.09.2011р. повідомило, що не заперечує проти передачі в суборенду частини приміщень згідно умов договорів оренди та ст. 22 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» (Т.1 а.с.126).

Як вбачається з матеріалів справи, після одержання вказаних дозволів відповідачем було укладено наступні Договори суборенди:

1) Із ТОВ «НРП» - Договір суборенди нерухомого майна від 06.11.2011р., за умовами якого відповідач передав суборендарю в строкове платне користування майно, загальною площею 136,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою розміщення магазину цифрових рішень «MOYO» та здійснення в ньому торгівлі радіоелектронікою, комп'ютерною технікою, засобами зв'язку, аксесуарами та витратними матеріалами, надання послуг (Т.1 а.с.127-129).

2) Із ТОВ «МД-Груп» укладено три Договори суборенди, а саме: Договір від 01.12.2011р. та два Договори від 01.10.2012р., за умовами котрих відповідач передав в суборенду, відповідно, нежитлові приміщення загальною площею 215,6 кв.м., 83,4 кв.м. та 167,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою розміщення магазинів для здійснення торгівлі непродовольчими товарами (Т.1 а.с. 136-145, Т.2 а.с. 121-122).

3) Із ФОП ОСОБА_1 - Договір суборенди нерухомого майна від 29.02.2012р., за умовами якого відповідач передав суборендарю в строкове платне користування майно, загальною площею 140,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою розташування книгарні для здійснення роздрібної торгівлі друкованими виданнями (Т.1 а.с.130-132).

Судом також встановлено, що 23.09.2014р. та 01.10.2014р. відповідачем було переукладено Договори суборенди, відповідно, із ТОВ «НРП» та ФОП ОСОБА_1 із збереженням площ та умов використання вказаних приміщень, як це було зазначено в Договорах від 06.11.2011р. та 29.02.2012р. (Т.1 а.с.28-35).

Крім цього, 01.03.2014р. замість ТОВ «МД-Груп» відповідачем було укладено із ПП «Мастер Профит» три Договори суборенди нежитлових приміщень, за умовами яких, останньому було передано приміщення загальною площею 215,6 кв.м., 83,4 кв.м. та 167,3 кв.м. в суборенду з метою розміщення магазинів для здійснення торгівлі непродовольчими товарами (Т.1 а.с.36-45).

Як вбачається з позовної заяви, факт укладення відповідачем даних договорів слугує підставою для того, що на думку позивача, укладений із відповідачем Договір оренди №153 слід розірвати на підставі положень пунктів 1 та 2 ст.783 ЦК України.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства (ч.1, 2 ст.14 ЦК України).

У відповідності із ст.526 ЦК України, положення якої є аналогічні до положень ст.193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст.759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст.283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму (ст. 761 ЦК України).

На підставі матеріалів справи, судом встановлено, що власником будівлі загальною площею 8273,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (частина приміщень яких виступає об'єктом оренди за Договором №153 від 04.04.2007р.), як станом на момент укладення Договору оренди №153, так і станом на день розгляду справи являється НАК «Надра України». Право користування цим приміщенням внесено до статутного капіталу ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

Згідно з частиною третьою статті 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 783 ЦК України визначено, зокрема, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі (ч.1), а також наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі (ч.2).

Крім підстав для дострокового розірвання договору найму на вимогу наймодавця, які визначені статтею 783 ЦК України, договір найму може бути достроково розірвано за рішенням суду за наявності загальних підстав, передбачених статтею 651 ЦК України, а саме, в разі істотного порушення договору наймачем та в інших випадках, установлених договором або законом.

З позовної заяви вбачається, що матеріально-правовими підставами для розірвання договору оренди являються положення ч.1 та ч.2 ст.783 ЦК України.

Аналізуючи положення ч.1 ст.783 ЦК України, суд зазначає, що відсутні правові підстави для задоволення позову та розірвання Договору на підставі цих положень, оскільки за їх змістом наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо користування річчю всупереч умовам договору здійснюється наймачем. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 2011 року відповідач не здійснює користування орендованим приміщенням, так як все приміщення знаходиться в користуванні третіх осіб і вони користуються ним на підставі договорів суборенди. В судовому засіданні 19.11.2015р. представник позивача визнав той факт, що допоки приміщення загальною площею 743,4 кв.м. у АДРЕСА_1 знаходилося в користуванні відповідача, останній використовував його за цільовим призначенням.

Аналізуючи положення ч.2 ст.783 ЦК України, вбачається, що підставою для розірвання договору найму слугує передача наймачем речі в користування іншим особам за відсутності відповідної згоди наймодавця.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач уклав в 2014 році Договори суборенди нежитлових приміщень без відповідних дозволів НАК «Надра України» та позивача (а дозволи, які було надано в 2011 році стосувалися лише договорів укладених в цей період). Більше того, відповідач не вправі був передавати майно в суборенду з метою розміщення магазинів для здійснення торгівлі непродовольчими товарами та з метою розміщення магазину цифрових рішень «MOYO» та здійснення в ньому торгівлі радіоелектронікою, комп'ютерною технікою, засобами зв'язку, аксесуарами та витратними матеріалами, надання послуг, оскільки істотною умовою Договору оренди №153 від 04.04.2007р. слугує використання приміщення з метою розташування книгарень для здійснення роздрібної торгівлі друкованими виданнями.

З цього приводу суд наголошує на наступному.

Як вже зазначалося, у відповідь на лист-звернення ТОВ «Львівкнига» про надання згоди на передачу майна в суборенду, НАК «Надра України» направило відповідачу лист №01-1232/2-11/2 від 01.09.2011р. в якому зазначило, що не заперечує проти укладення відповідачем договорів суборенди нежитлових приміщень першого поверху та підвалу у будинку за адресою: АДРЕСА_1 іншим юридичним особам в межах площ та термінів, визначених зокрема, Договором №153 (Т.1 а.с.124).

При цьому, зі змісту вказаного листа не вбачається, що НАК «Надра України», як власник приміщення, який вправі одноосібно вирішувати юридичну долю цього майна, надавав згоду відповідачу на укладення договорів суборенди із певними юридичними особами, чи ця згода стосувалася на укладення договорів суборенди у певний період часу, як і не вбачається того, що власник передбачив обов'язкові умови договорів піднайму, наприклад цільове використання майна, обов'язкові дії піднаймачів тощо.

Зміст листа №01-1232/2-11/2 від 01.09.2011р. свідчить про те, що НАК «Надра України» надало відповідачу беззастережну згоду на укладення договорів суборенди з іншими юридичними особами, і відповідач, за змістом ст.774 ЦК України, вправі реалізувати надане йому правом протягом строку дії Договору оренди №153. Відтак, не заслуговують на увагу доводи позивача та третьої особи у справі - НАК «Надра України», що згода надана останнім в листі №01-1232/2-11/2 від 01.09.2011р. стосувалася лише договорів, які відповідач уклав в 2011 та 2012 роках.

Як вже зазначалося, відповідно до п.5.2 Договору, окрім згоди НАК «Надра України», для укладення договорів суборенди потрібно також і письмову згоду ДП «Західукргеологія». На вказане також звернув увагу відповідача НАК «Надра України» у листі №01-1232/2-11/2 від 01.09.2011р.

В листі №01-1371/03 від 14.09.2011р. ДП «Західукргеологія» повідомило відповідача, що не заперечує проти передачі в суборенду частини приміщень згідно умов договорів оренди та ст. 22 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» (Т.1 а.с.126).

На думку позивача, застереження у даному листі, що згода надається на передачу приміщень в суборенду відповідно до умов договору оренди, свідчить про те, що позивачем встановлено обов'язкову умову договорів піднайму - використання приміщень з метою розташування книгарень для здійснення роздрібної торгівлі друкованими виданнями, як це зазначено в п.1.1 Договору оренди №153.

Разом з тим, матеріалами справи спростовується таке твердження позивача.

Так, з листа №01-1371/03 від 14.09.2011р. теж не вбачається, що позивач надавав згоду відповідачу на укладення договорів суборенди із певними юридичними особами, чи ця згода стосувалася на укладення договорів суборенди у певний період часу, а також в ньому не передбачено застереження ДП «Західукргеологія», що обов'язковою умовою договорів піднайму повинне бути цільове використання майна. Натомість, як зазначав в судових засідання представник відповідача, позивач та НАК «Надра України» погоджувалося на укладення договорів суборенди з метою, яка зазначена у вказаних договорах.

З цього приводу суд зазначає, що згода на суборенду орендованого майна це дія орендодавця, спрямована на набуття орендарем певних цивільних прав (в даному випадку права на передання орендованого майна в суборенду). Отже, ця дія є правочином в розумінні положень ч. 1 ст. 202 ЦК України. За умовами Договору оренди №153 вказаний правочин має бути укладено письмово. Разом з тим, відсутність письмової форми правочину, чи не зазначення в письмовій формі певних умов цього правочину ще не свідчить про його неукладеність чи недійсність.

Так, відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

З матеріалів справи вбачається та вказане не заперечувалося жодною із сторін в судових засіданнях, що після надання в 2011 році згоди на передачу приміщень в суборенду, сторони у справі також дійшли згоди, що у разі укладення орендарем із третіми особами Договорів суборенди, якщо розмір суборендної плати за вказаними договорами перевищуватиме розмір орендної плати за Договором оренди №153 - орендар зобов'язаний різницю коштів перераховувати на поточний рахунок позивача.

Судом встановлено, що Додатками №2 до Договорів суборенди, які відповідач укладав із третіми особами являвся розрахунок плати за базовий місяць суборенди приміщень в якому зазначалася різниця коштів котрі відповідач повинен перераховувати позивачу як надлишково отримані (Т.1 а.с.144, Т.2 а.с. 114-120).

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 2012 року і по день слухання справи відповідач щомісячно перераховував позивачу надлишково отримані кошти від суборендарів. При цьому, в призначенні платежу вказував, що надлишково отримані кошти перераховуються згідно договорів суборенди, укладених із кожним суборендарем окремо, із зазначенням реквізитів цих договорів та місяця за який перераховуються кошти (Т.2 а.с. 54-113). Вказані кошти приймалися позивачем без застережень. Вказане не заперечувалося і представником позивача в судовому засіданні.

Більше того, в матеріалах справи містяться Акти надання послуг (виконаних робіт) по Договору №153 (Т.1 а.с.172-184) підписані між позивачем (повірений) та відповідачем (орендар), які складалися між сторонами помісячно і з котрих вбачається, що позивач надавав послуги суборенди на суми, які відповідач перераховував позивачу як надлишково отримані від суборендарів. В цих актах також вказується, що сторони претензій один до одного не мають.

Також, суд бере до уваги той факт, що згідно з Виписки з ЄДРПОУ (Т.1 а.с.199) місцезнаходження позивача являється будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, частина приміщень котрої і була передана в суборенду. Тобто, починаючи з 2012 року відповідачу достеменно відомо, що приміщення, які він надавав в оренду з метою розташування книгарень для здійснення роздрібної торгівлі друкованими виданнями і котрі за його згодою було передано в суборенду, суборендарями використовуються не з вказаною метою. В той же час будь-яких застережень щодо нецільового використання приміщень позивачем до моменту подання позову не висловлювалося, надлишково отримані кошти від суборенди приймалося без зауважень, та підписувалося акти (в тому числі і після того, як позивачем було укладено договори суборенди в 2014 році), в яких зазначалося, що позивач претензій до відповідача по Договору оренди №153 не має.

Наведені обставини та докази, в сукупності із змістом листів №01-1232/2-11/2 від 01.09.2011р. та №01-1371/03 від 14.09.2011р. підтверджують, що надаючи в 2011 році згоду на суборенду приміщень, позивач та НАК «Надра України» надали також і згоду на те, що ці приміщення можуть передаватися в суборенду з метою використання їх для інших цілей, ніж це зазначено в Договорі оренди №153. Відтак, укладаючи Договори суборенди із третіми особами, відповідач діяв у відповідності до умов договору оренди та наданих дозволів, а тому відсутні правові підстави для розірвання цього договору згідно ч.2 ст.783 ЦК України.

Судом відхиляються доводи позивача, що йому стало відомо лише в 2015 році про факт укладення відповідачем Договорів суборенди в 2014 році і позивач відразу став вчиняти дії, щодо розірвання договору.

Так, матеріалами справи підтверджується те, що починаючи з травня 2014 року позивачу почали поступати кошти із призначенням платежу: «Перерахування надлишково отриманих коштів згідно договору суборенди б/н від 01.03.2014р. з ПП «Мастер Профит»».В подальшому, коли відповідачем було переукладено Договори суборенди із ТОВ «НРП» та ФОП ОСОБА_1, відповідач аналогічно в призначеннях платежу зазначав вже нові договори суборенди.

Відтак, з вказаного вбачається, що про факт укладення в 2014 році договорів суборенди позивачу було відомо ще в 2014 році. Водночас, він і надалі приймав оплату та підписував акти,в яких зазначав, що претензій до відповідача не має.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача, зазначені в судовому засіданні 19.11.2015р. про те, що підставою для розірвання Договору оренди №153 слугує те, що відповідачем несвоєчасно надавалися позивачу примірники договорів суборенди, оскільки такі виходять за межі підстав заявлених позовних вимог.

Відповідно до положень ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки під час судового розгляду справи позивачем не було доведено належними та допустимими доказами порушення суб'єктивного права, відтак відсутні правові підстави для захисту цього права в судовому порядку та задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 4-3, 12, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2015р.

Суддя Крупник Р.В.