РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/19883/15
За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Арма"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 7 233,82 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Бориславський В.А., за довіреністю

від відповідача: Ханін О.В., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Арма» (далі - позивач) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - відповідач) про стягнення 7 233,82 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2015 було порушено провадження у справі № 910/19883/15, розгляд справи призначено на 02.09.2015.

У судове засідання 02.09.2015 представник позивача з'явився та подав письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/19883/15 позивач виконав частково.

У судове засідання 02.09.2015 представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/19883/15 відповідач не виконав.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 02.09.2015 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем та частковим виконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/19883/15, розгляд справи було відкладено на 07.10.2015.

04.09.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

23.09.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

Судове засідання 07.10.2015 не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2015 розгляд справи було призначено на 04.11.2015.

21.10.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 04.11.2015 представник позивача з'явився, подав письмові пояснення на відзив відповідача, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 04.11.2015 з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014 між ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Арма» (далі - позивач) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 022-710-472-710-00118 (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Део», державний номерний знак НОМЕР_1.

13.10.2014 о 22 год. 50 хв. ОСОБА_3 в м. Черкаси, по вул. Будіндустрії керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, при виїзді з автомийки по вул. Чигиринській, 66 не надав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Део», державний номерний знак НОМЕР_1.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.10.2014 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП № 14/10-АZ09 від 12.11.2014 (далі - Звіт), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_4, внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка сталась 13.10.2014 о 22 год. 50 хв. м. Черкаси, складає 34 855,98 грн.

20.11.2014 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 31 993,09 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 1325 від 20.11.2014.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0674754.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АІ/0674754 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АІ/0674754, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

Позивач звернувся до відповідача з Претензією на суму 31 993,09 грн вих. №836 від 11.12.2014, на яку отримав лист-відповідь № 12/260 від 02.02.2015, відповідно до якого відповідач частково визнав вимоги позивача на суму 24 759,27 грн, яка була перерахована позивачу, що не заперечується сторонами.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 7 233,82 грн, що становить різницю між сумою страхового відшкодування (31 993,09 грн), сплаченого позивачем за вищевказаною страховою подією на підставі Договору, та сумою страхового відшкодування (24 759,27 грн), сплаченою відповідачем позивачу в добровільному порядку.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про те, позивачем не враховано положення ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування», при врахуванні якої позивач повинен був би виплатити своєму страхувальнику 25 269,27 грн, тобто суму, яку відповідач вже перерахував позивачу.

Позивач, заперечуючи проти доводів відповідача, зазначає, що застосування за умовами Договору принципу пропорційності є правом страховика, а не його обов'язком.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 ст. 9 Закону України "Про страхування").

Згідно з п. 19.7 Договору у випадку, якщо страхова сума виявиться меншою за ринкову вартість більше ніж на 10 % у будь який час дії Договору, страховик має право застосовувати коефіцієнт пропорційності при виплаті страхового відшкодування.

Отже, відповідно до умов Договору, укладеного між позивачем та страхувальником, застосування коефіцієнту пропорційності є правом позивача, а не його обов'язком, що спростовує доводи відповідача щодо незастосування позивачем коефіцієнту пропорційності при визначенні розміру страхового відшкодування.

Крім того, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Верховним Судом України у листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої, в тому числі, відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.12.2014 у справі № 910/13665/14.

В матеріалах справи наявна копія рахунку № 52 від 07.11.2014, на підставі якого у відповідності до платіжного доручення № 1325 від 20.11.2014 позивачем було перераховано страхове відшкодування в сумі 31 993,09 грн на рахунок СТО.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження законності визначення розміру страхового відшкодування (25 269,27 грн), сплаченого позивачу за вищевказаним страховим випадком.

Відповідач заперечуючи проти позову, зазначає також про необхідність зменшення суми страхового відшкодування на суму франшизи, передбаченої полісом № АІ/0674754.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/0674754 встановлено франшизу в розмірі 510,00 грн.

Позивачем не враховано франшизу, встановлену Полісом № АІ/0674754, при визначенні розміру позовних вимог.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 7 233,82 грн підлягають частковому задоволенню в розмірі 6 723,82 грн (за мінусом 510,00 грн франшизи, встановленої Полісом № АІ/0674754).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код: 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Арма» (03151, м. Київ, вулиця Смілянська, будинок 10/31; ідентифікаційний код: 21265671) страхове відшкодування в розмірі 6 723 (шість тисяч сімсот двадцять три) грн 82 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код: 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Арма» (03151, м. Київ, вулиця Смілянська, будинок 10/31; ідентифікаційний код: 21265671) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 699 (одна тисяча шістсот дев'яносто дев'ять) грн 11 коп.

Повне рішення складено 19.11.2015.

Суддя О.В. Нечай