ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015р. Справа№ 914/3233/15

За позовом: Приватного підприємства Торговий Дім Поляков, м. Черкаси,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Партнер Дістрібюшн, м. Львів,

про стягнення 28 761,01 грн.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: не зявився,

від відповідача: ОСОБА_1

На розгляд господарського суду Приватним підприємством Торговий Дім Поляков подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Партнер Дістрібюшн про стягнення 41 428,36 грн.

Ухвалою суду від 09.09.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 06.10.2015р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 27.10.2015 р. строк розгляду справи продовжувався на 15 днів.

02.11.2015р. позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача 28 761,01 грн. заборгованості.

Згідно ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог. Оскільки позивач скористався своїм правом зменшити розмір позовних вимог, суд прийняв таку заяву.

У судове засідання 23.11.2015р. представник позивача не зявився, причин неприбуття не повідомив. Позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору дистрибуції №96-д/11 від 07.06.2014 р. не оплачено повну вартість поставленого товару, внаслідок чого виникла заборгованість.

У судове засідання 23.11.2015р. представник відповідача зявився, усно визнав заборгованість та повідомив, що заборгованість виникла через важке фінансове становище товариства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

07.06.2014р. між Приватним підприємством «Торговий Дім Поляков» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібюшн» укладено договір дистрибуції №96-д/11 та підписано протокол узгодження розбіжностей до нього, відповідно до п.1.1 якого, постачальник (позивач у справі) зобовязується поставляти дистрибютору (відповідачу у справі) товар, визначений договором, а дистрибютор зобовязується прийняти такий товар та оплатити його, а також здійснювати дистрибуцію товару та виконувати умови дистрибуції. Найменування, асортимент та кількість товару визначаються у видаткових та товарно-транспортних накладних, які складаються сторонами при прийманні-передачі кожної партії товару і є невідємною частиною договору (п.1.2 договору). Відповідно до умов договору дистрибютор здійснює дистрибуцію товару виключно в адміністративно-територіальних межах м. Херсон, Херсонська обл. (п.1.3договору).

Відповідно до п.1.4 договору партією товару вважається найменування, кількість та асортимент товару, зазначені в одній товарно-транспортній накладній. Конкретна ціна товару зазначається у видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній (п.5.2 договору). Товар повинен бути оплачений на протязі 45 днів з моменту його прийняття разом з документами, зазначеними у п.4.3 договору (п.5.4 договору).

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар, що підтверджується накладною №ИФ-0001980 від 31.10.2014р. на суму 55 226,64 грн.

Станом на дату прийняття рішення непогашеною залишається 28 761,01 грн. сума заборгованості, що не заперечується відповідачем.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами у справі виникли зобовязання з приводу поставки товару на підставі договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як підтверджується матеріалами справи, товар відповідачу поставлений позивачем, проте повна вартість поставленого товару відповідачем не оплачена. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача 28 761,01 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Партнер Дістрібюшн (79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд.355,офіс 325, ідентифікаційний ) на користь Приватного підприємства Торговий Дім Поляков (18005, м. Черкаси, вул.Чехова, буд.41, ідентифікаційний ) 28 761,01 грн. заборгованості та 1 218,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні 23.11.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 25.11.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.