ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 листопада 2015 року Справа № 16/17-4665-2011

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Круглікової К.С.,

Мамонтової О.М.

розглянувши касаційну скаргу Першого заступника прокурора Одеської області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.09.2015р. у справі № 16/17-4665-2011 господарського суду Одеської області за позовом Заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторно - оздоровчий комплекс "Магнолія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Трініті Інвест Груп", Дочірнього підприємства "Транс Океан Тур", третя особа: Відкрите акціонерне товариство "Холдингова компанія "Краян" про визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна, -

В с т а н о в и в:

Подана Першим заступником прокурора Одеської області (далі - Прокурор, Заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про судовий збір" (далі - ЗУ "Про судовий збір"), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як видно з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу оздоровчо-лікувального центру та витребування майна (тобто позов містить майнову та немайнову вимогу).

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви), було встановлено розміри ставок судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру (2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат) з позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З 01.09.2015 року набрав чинності Закон України №484-VІІІ від 25.05.2015 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору та пільг щодо сплати судового збору,

При цьому, ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року N 484-VIII, органи прокуратури виключено з платників, що звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до п.п.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у редакції, що діє з 01.09.2015 року, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що Прокурор звернувся з касаційною скаргою 23.09.2015р., тобто після внесення змін до Закону України "Про судовий збір", і відповідно до статті 5 цього Закону (в редакції на момент подання даної касаційної скарги) пільги щодо сплати судового збору на прокурора не поширюються.

Водночас, Прокурором подано клопотання про відстрочення його від сплати судового збору до винесення судом рішення у справі, клопотання Прокурора обґрунтовано загальним посиланням на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" не передбачені видатки на сплату прокурорами судового збору.

Разом з цим, відповідно до статті 8 ЗУ "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо звільнення від сплати судового збору. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Слід також врахувати, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого зі змісту клопотання прокуратури не вбачається.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що Прикінцевими положеннями Закону України №484-VІІІ від 25.05.2015 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набув чинності з 01.09.2015 року, саме на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, наведені прокурором у клопотанні обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору у даному випадку, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання Прокурора про відстрочення сплати судового збору. З урахуванням приписів п. 4, ч. 1 ст. 1113 ГПК України, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що подана Першим заступником прокурора Одеської області касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Першого заступника прокурора Одеської області про відстрочку сплати судового збору відхилити.

2. Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Одеської області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.09.2015р. у справі № 16/17-4665-2011 повернути без розгляду.

Головуючий суддя Малетич М.М.

Судді Круглікова К.С.

Мамонтова О.М.