РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015Справа №910/24206/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
доКомунального підприємства «Київпастранс»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1
простягнення 35277 грн. 26 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Лазор А.І. - представник за довіреністю № 0115-67 від 02.11.2015;

від відповідача: Герасимчук С.Ю. - представник за довіреністю № 06-5/17 від 05.01.2015;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.09.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з вимогами до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення 35277 грн. 26 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_4, внаслідок настання 24.12.2014 страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася з вини водія транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_1, (ОСОБА_1), було виплачено страхове відшкодування у заявленій до стягнення сумі. При цьому, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_1, не була застрахована, у зв'язку з чим на підставі ст. 993, 1187 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути суму збитків у розмірі 35277 грн. 26 коп. саме з особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом МАЗ, державний номер НОМЕР_1, та з вини водія якої було завдано збитків - з Комунального підприємства «Київпастранс».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 порушено провадження у справі № 910/24206/15; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1; справу призначено до розгляду на 05.10.2015.

02.10.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позивачем не надано суду доказів зарахування грошових коштів у розмірі 6547 грн. 20 коп. (частини страхового відшкодування) в рахунок оплати страхової премії за Договором добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014. При цьому, як стверджує відповідач, умовами укладеного між позивачем та страхувальником договором добровільного страхування не передбачена можливість здійснення такого зарахування, у зв'язку з чим, на думку відповідача, обґрунтованою суму, яка може бути заявлена позивачем до стягнення, є 28730 грн. 06 коп., яка підтверджується платіжними дорученнями. Крім того, відповідач зауважив, що позивачем не надано суду доказів здійснення страхувальником за договором добровільного страхування оплати чергової страхової премії (до 21.12.2014 за період страхування з 22.12.2014 по 21.03.2015), у зв'язку з чим неможливо дійти висновку, що Договір добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014 діяв на дату ДТП (24.12.2014).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 19.10.2015.

07.10.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просив суд витребувати у Комунального підприємства «Київпастранс» належним чином завірений документ, яким підтверджується перебування транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_1 на балансі (у власності) відповідача (технічний паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тощо); належним чином засвідчену копію наказів про прийняття на посаду ОСОБА_1 та закріплення за ним транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 03.11.2015; задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

26.10.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просив суд витребувати у позивача докази зарахування позивачем страхового відшкодування в рахунок несплаченої частини страхового платежу; докази сплати страхувальником страхових платежів за період дії договору добровільного страхування.

02.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли належним чином засвідчені якісні копії документів, які суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2015, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів; задоволено клопотання відповідача про витребування доказів; відповідно до статі 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 17.11.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 17.11.2015 подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи, надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.11.2015 надав усні пояснення по справі; проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання 17.11.2015 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у постанові Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2015 у справі № 3-434/15 (№ 756/254/15-п), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 17.11.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки № 9480543 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої УДАІ ГУМВС України в м. Києві, та постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2015 у справі № 3-434/15 (унікальний № 756/254/15-п), яка набрала законної сили 31.01.2015, встановлено, що 24.12.2014 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом МАЗ, державний номер НОМЕР_1, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Кіа, державний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

17.09.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0107-14-01169, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Кіа, державний номер НОМЕР_2.

Згідно з п. 5 Договору страхова сума становить 310000 грн. 00 коп.

Загальна страхова премія за Договором, відповідно до п. 6, становить 16368 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 8 Договору строк його дії встановлено з 22.09.2014 по 21.09.2015.

Пунктом 9 Договору сторони погодили, що у будь-якому випадку Договір страхування не набирає чинності раніше моменту сплати страхувальнику 100% страхової премії або їх першої частини.

Так, пунктом 7 Договору визначено порядок оплати страхової премії та періоди страхування, зокрема, зазначено, що за період страхування з 22.09.2014 по 21.12.2014 страхувальник сплачує частину страхової премії у розмірі 6547 грн. 20 коп. в строк до 17.09.2014; за період страхування з 22.12.2014 по 21.03.2015 страхувальник сплачує частину страхової премії у розмірі 3273 грн. 60 коп. в строк до 21.12.2014; за період страхування з 22.03.2015 по 21.06.2015 страхувальник сплачує частину страхової премії у розмірі 3273 грн. 60 коп. в строк до 21.03.2015 та за період страхування з 22.06.2015 по 21.09.2015 страхувальник сплачує частину страхової премії у розмірі 3273 грн. 60 коп. в строк до 21.06.2015.

У судовому засіданні 17.11.2015 представник позивача долучив до матеріалів справи довідку, в якій позивач підтвердив факт, що страхувальник ОСОБА_4 17.09.2014 сплатив частину страхової премії у розмірі 6547 грн. 20 коп. та 21.12.2014 - частину страхової премії у розмірі 3273 грн. 60 коп.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необгрунтованими твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому через канцелярію суду 02.10.2015, щодо відсутності доказів сплати ОСОБА_4 частин страхових премій, та, відповідно, доказів дії договору добровільного страхування станом на дату ДТП.

Відповідно до п. 12.2 Договору, у разі настання страхових випадків по КАСКО (крім випадків конструктивної загибелі ТЗ та «Викрадення», не включаючи пошкодження ТЗ, які він отримав під час, внаслідок або після викрадення), страхове відшкодування розраховується за наступною формулою: СВ = (ВВР - ВД х ЗЕп)х ПЗС + ДДВ - Фрп - ВЗПО - НЧСП;

СВ - сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті;

ВВР - вартість відновлювального ремонту, яка включає вартість деталей, вузлів, агрегатів, що замінюються, вартість робіт та витратних матеріалів.

Вартість відновлювального ремонту розраховується виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку (або пізнішу дату, але не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту настання страхового випадку) на території України відповідно до калькуляції СТО, рекомендованої або погодженої Страховиком. В такому випадку фактичним одержувачем коштів має бути відповідна СТО або Страхувальник (Вигодонабувач) (якщо є документальне підтвердження самостійної оплати Страхувальником вартості відновлювального ремонту на рекомендовану або погоджену Страховиком СТО). В інших випадках (в т.ч. коли одержувачем страхового відшкодування є Вигодонабувач -заставодержатель застрахованого ТЗ) вартість відновлювального ремонту розраховується виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку на території України виключно на підставі довідкових матеріалів, у тому числі з використанням програмного забезпечення Audatex або Eurotax (розрахунок здійснюється Страховиком). При розрахунку ВВР на підставі програмного забезпечення Страховик виплачує спочатку 80% страхового відшкодування, а решту 20% доплачує по факту документального підтвердження Страхувальником здійснення таких витрат на відновлювальний ремонт.

ВД - вартість деталей, вузлів, агрегатів, що замінюються згідно з документом, який підтверджує ВВР; ЗЕп - експлуатаційний знос деталей, вузлів та агрегатів ТЗ, що підлягають заміні, за період з початку експлуатації ТЗ до дати настання страхового випадку (застосовується, якщо Частиною 1 Договору передбачено страхування з вирахуванням зносу, інакше ЗЕп = 0);

Показники експлуатаційного зносу встановлюються за кожний рік експлуатації ТЗ в наступних розмірах: - за 1-й рік експлуатації ТЗ - 15%; - за 2-й рік експлуатації ТЗ - 10%; - за кожний наступний рік експлуатації ТЗ - 8%. Розмір експлуатаційного зносу за неповний рік експлуатації ТЗ розраховується пропорційно кількості днів експлуатації в неповному році експлуатації. Загальний розмір ЗЕп розраховується як сума всіх розмірів експлуатаційного зносу за кожний рік експлуатації, але в будь-якому випадку не більше 70%. Датою початку експлуатації ТЗ вважається: дата реєстрації ТЗ, зазначена в тимчасовому реєстраційному талоні або в свідоцтві про реєстрацію ТЗ - в разі, якщо рік реєстрації та рік випуску ТЗ, зазначені в цьому реєстраційному документі, співпадають;- 01 липня року випуску ТЗ, зазначеного в свідоцтві про реєстрацію ТЗ (якщо рік реєстрації перевищує рік випуску ТЗ, які зазначені в такому реєстраційному документі).

ПЗС - коефіцієнт пропорційності зобов'язань Страховика, що розраховується за формулою: ПЗС = СС ДВ, але в будь-якому не більше 1,0 (одиниці), де: СС - страхова сума по КАСКО згідно з Частиною 1 Договору; ДВ - дійсна вартість застрахованого ТЗ та ДО на дату настання страхового випадку, визначена на підставі Акту автотоварознавчої експертизи; ДДВ - додаткові витрати Страхувальника по КАСКО, спричинені страховим випадком по КАСКО, якщо відшкодування таких витрат передбачене Частиною 1 Договору, але, в будь-якому випадку, у розмірі не більшому, ніж встановлені відповідні ліміти відшкодування.

Фрп - франшиза по КАСКО по ризиках інших ніж «Викрадення», зазначена в Частині 1 Договору. ВЗПО - відшкодування збитків винною особою, а саме розмір збитків, відшкодованих Страхувальнику в будь-якій формі, особою, винною в настання страхового випадку.

НЧСП - сума всіх несплачених частин страхової премії по Договору. Якщо розмір страхового відшкодування по КАСКО до вирахування НЧСП менший за розмір НЧСП, то Страховик не вираховує НЧСП із суми страхового відшкодування. Якщо Страхувальник не сплатив в повному обсязі чергову частину страхової премії до початку відповідного періоду страхування, Страховик в будь-якому випадку вираховує НЧСП із суми страхового відшкодування, в тому числі, якщо розмір страхового відшкодування по КАСКО до вирахування НЧСП менший за розмір НЧСП. Якщо Страховик вираховує НЧСП із суми страхового відшкодування, всі чергові частини страхової премії за Договором вважаються оплаченими в розмірі вирахуваного НЧСП із суми страхового відшкодування.

Таким чином, умовами Договору добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014 сторони визначили можливість здійснення зарахування частини страхового відшкодування в рахунок оплати чергових страхових премій (навіть у випадку, якщо не настав строк їх сплати), у зв'язку з чим суд вважає безпідставними твердження відповідача щодо відсутності підстав здійснення такого зарахування позивачем.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку на оплату за замовлення-нарядом № 17928 від 25.12.2014, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосервіс Корея Моторс», вартість відновлювального ремонту автомобіля Кіа, державний номер НОМЕР_2, становить 36207 грн. 26 коп.

Згідно з попереднім замовлення-нарядом № 17928 від 23.01.2015, складеного представником виконавця (Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосервіс Корея Моторс») та замовником (ОСОБА_4) (якісна та належним чином засвідчена копія долучена позивачем до матеріалів справи 02.11.2015), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Кіа, державний номер НОМЕР_2, становить 36207 грн. 26 коп.

Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 17928 від 23.01.2015, складеного представником виконавця (Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосервіс Корея Моторс») та замовником (ОСОБА_4), фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Кіа, державний номер НОМЕР_2, становить 36207 грн. 26 коп. (якісна та належним чином засвідчена копія долучена позивачем до матеріалів справи 02.11.2015).

Судом встановлено, що наведені попередньому замовленні-наряді № 17928 від 23.01.2015 (на підставі якого було складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 17928 від 23.01.2015) роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тими пошкодженнями автомобіля Кіа, державний номер НОМЕР_2, що зазначені у довідці учасника дорожньо-транспортної пригоди, виданої ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві та акті огляду пошкодженого транспортного засобу від 23.12.2014, який складено позивачем.

Відповідно до п. 12.2 Договору добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014 вартість відновлювального ремонту розраховується виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку (або пізнішу дату, але не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту настання страхового випадку) на території України відповідно до калькуляції СТО, рекомендованої або погодженої Страховиком.

Таким чином, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 17928 від 23.01.2015 (складний Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосервіс Корея Моторс» на підставі попереднього замовлення-наряду № 17928 від 23.01.2015), є належним доказом фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля Кіа, державний номер НОМЕР_2, з урахуванням встановлення судом причинного зв'язку між тими роботами, що зазначені в попередньому замовленні-наряді № 17928 від 23.01.2015, довідці учасника дорожньо-транспортної пригоди, виданої ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, та акті огляду пошкодженого транспортного засобу від 23.12.2014.

Водночас, суд зазначає, що відповідач не позбавлений був права у випадку непогодження із визначеною позивачем вартістю відновлювального ремонту автомобіля Кіа, державний номер НОМЕР_2, скласти власний звіт про оцінку вартості ремонту вказаного транспортного засобу.

Відповідно до страхового акту № ДККА-41932 від 30.12.2014, складеного позивачем, загальний розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014 становить 33513 грн. 40 коп. (36207 грн. 26 коп. - 930 грн. 00 коп. (франшизи 0,30% відповідно до п. 11.8 договору добровільного страхування) - 1763 грн. 86 коп.).

У судовому засіданні 17.11.2015 представник позивача долучив до матеріалів справи довідку про те, що грошові кошти у розмірі 6547 грн. 20 коп. (частина страхового відшкодування) були зараховані позивачем в оплату страхової премії за третій та четвертий періоди страхування (відповідно до положень 12.2 Договору добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014), у зв'язку з чим суд вважає необгрунтованими твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності доказів здійснення такого зарахування.

Відповідно до п. 12.2 Договору добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014, якщо Страховик вираховує суми всіх несплачених частин страхової премії (НЧСП) із суми страхового відшкодування, всі чергові частини страхової премії за Договором вважаються оплаченими в розмірі вирахуваного НЧСП із суми страхового відшкодування.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, сторони (страховик та страхувальник) погодили порядок припинення зустрічних зобов'язань за Договором добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014, у зв'язку з чим суд дійшов висновку у правомірності зарахування позивачем страхових відшкодувань у розмірі 6547 грн. 20 коп. в рахунок погашення несплачених страхових платежів за Договором добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014 (що відображено у страховому акті № ДККА-41932 від 30.12.2014).

Судом встановлено, що на підставі страхового акту № ДККА-41932 від 30.12.2014, розпорядження про виплату страхового відшкодування від 30.12.2014 та заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 24.12.2014 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» виплачено страхове відшкодування у розмірі 26966 грн. 20 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс Корея Моторс» (СТО), що підтверджується платіжним дорученням № 31324 від 30.12.2014, належним чином засвідчена копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Крім того, відповідно до страхового акту № ДККА-41932/1 від 27.01.2015 (на підставі акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 17928 від 23.01.2015), складеного позивачем розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014 становить 1763 грн. 86 коп., на підставі якого, розпорядження про виплату страхового відшкодування від 27.01.2015 та заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 24.12.2014 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» виплачено страхове відшкодування у розмірі 1763 грн. 86 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс Корея Моторс» (СТО), що підтверджується платіжним дорученням 1538 від 27.01.2015, належним чином засвідчена копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014 становить 35277 грн. 26 коп. (6547 грн. 20 коп. + 26966 грн. 20 коп. + 1763 грн. 86 коп.), у зв'язку з чим суд вважає необгрунтованими твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо правомірності заявлення вимог про стягнення з Комунального підприємства «Київпастранс» грошових коштів у розмірі 28730 грн. 06 коп. (без суми страхового відшкодування, яка була зарахована в рахунок оплати чергових страхових премій у розмірі 6547 грн. 20 коп.)

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що визначення суми страхового відшкодування у розмірі 35277 грн. 26 коп. була здійснена позивачем з урахуванням всіх умов, погоджених у Договорі добровільного страхування № 28-0107-14-01169 від 17.09.2014 страхового відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» набуло право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник за договором страхування майна мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, та це підтверджується поясненнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, поданому до канцелярії суду 02.10.2015, та зазначено у Довідці № 9480543 про дорожньо-транспортну пригоду, яка видана УДАІ ГУМВС України в м. Києві, що станом на дату ДТП (24.12.2014) цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_1, застрахованою не була, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути страхове відшкодування у розмірі 35277 грн. 26 коп. саме із Комунального підприємства «Київпастранс» як власника транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

26.10.2015 через канцелярію суду відповідачем долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_1, з якого вбачається, що вказаний транспортний засіб зареєстровано за Комунальним підприємством «Київпастранс».

Таким чином, речові права на транспортний засіб МАЗ, державний номер НОМЕР_1, належать відповідачу. При цьому, у відзиві на позовній заяві, відповідач зазначив, що саме він є власником вказаного транспортного засобу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідач долучив до матеріалів справи копію наказу № 431-п від 03.09.2012 про прийняття ОСОБА_1 (винної у ДТП особи) на роботу за переведенням з автобусного парку № 4 до автобусного парку № 5, а також копію наказу № 259 від 14.11.2014 про закріплення рухомого складу за водіями, з якого вбачається, що за ОСОБА_1 закріплено транспортний засіб МАЗ, державний номер НОМЕР_1.

Крім того, у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 02.10.2015, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП виконував трудові обов'язки, у підтвердження чого долучив до матеріалів справи копію Дорожнього листа від 24.12.2014.

Таким чином, враховуючи, що речові права на транспортний засіб МАЗ, державний номер НОМЕР_1, належать Комунальному підприємству «Київпастранс», та працівник Комунального підприємства «Київпастранс» ОСОБА_1 завдав шкоду транспортному засобу Кіа, державний номер НОМЕР_2, під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, Комунальне підприємство «Київпастранс» є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну власнику автомобіля Кіа, державний номер НОМЕР_2.

Отже, з урахуванням частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідач повинен відшкодувати шкоду у повному обсязі.

З урахуванням того, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику (особі, якій завдано шкоди), Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» набуло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду - Комунальне підприємство «Київпастранс», у межах фактично здійснених ним витрат (суми страхового відшкодування, сплаченої за договором добровільного страхування - 35277 грн. 26 коп.) та в межах розміру завданої шкоди (вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Кіа, державний номер НОМЕР_2 - 36207 грн. 26 коп., відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 17928 від 23.01.2015), суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 35277 грн. 26 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 830 від 10.06.2015.

Водночас, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону станом на дату подання позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, при зверненні позивача з даним позовом до суду, він повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп., тобто, позивачем переплачено судовий збір у розмірі 609 грн. 00 коп. (1827 грн. 00 коп. - 1218 грн. 00 коп.).

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи, що у судовому засіданні 17.11.2015 представником позивача подано клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору, суд дійшов висновку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 609 грн. 00 коп., сплачений за платіжним дорученням № 830 від 10.06.2015.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2; ідентифікаційний код: 31725604) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буж. 32, літ. А; ідентифікаційний код: 30859524) грошові кошти у розмірі 35277 (тридцять п'ять тисяч двісті сімдесят сім) грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буж. 32, літ. А; ідентифікаційний код: 30859524) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп., сплачений за платіжним дорученням № 830 від 10.06.2015.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 24.11.2015

Суддя І.М. Отрош