ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 листопада 2015 року Справа № 915/1522/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді: Алєєва І.В. (доповідач), Данилова Т.Б., Рогач Л.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Естетик-1" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р.

у справі №915/1522/14 Господарського суду Миколаївської області

за позовом Прокурора міста Миколаєва

до 1. Миколаївської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Естетик - 1"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної інспекції сільського господарства України у Миколаївській області

про скасування пунктів рішення, визнання недійсним договору та повернення земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.05.2015р. (головуючий: суддя Добролюбова Т.В., судді: Гоголь Т.Г., Швець В.О.) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Естетик - 1" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. у справі №915/1522/14 повернуто скаржнику на підставі п.4, 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03.08.2015р. (головуючий: суддя Дроботова Т.Б., судді: Алєєва І.В., Рогач Л.І.) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Естетик - 1" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. у справі №915/1522/14 повернуто скаржнику на підставі п.4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Подана втретє Товариством з обмеженою відповідальністю "Естетик - 1" касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. у справі №915/1522/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Постановою правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.8. вказаної Інструкції, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (пункт 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Скаржником в якості доказу сплати судового збору до касаційної скарги доданий дублікат квитанції №825156352 від 03.06.2015р. на суму 1704,0 грн., в якій у графі "Назначение платежа" зазначено: "Суд.збір ОСОБА_4; Вищий господарський суд України, код ЄДРПОУ".

Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаного дублікату квитанції не містить відомостей про те, по якій саме справі сплачено судовий збір. Слід зазначити, що у цій графі невідомою особою чорною кульковою ручкою зазначено: "за подачу касаційної скарги по справі №915/1522/14", що не передбачено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, оскільки пунктом 2.9 цієї Інструкції установлено, що банк не має права робити виправлення в розрахунковому документі клієнта, за винятком випадків, обумовлених нормативно-правовими актами НБУ, які можуть стосуватися, зокрема, часткового виконання платіжної вимоги / інкасового доручення (розпорядження), зміни з ініціативи банку платника номера рахунку платника, назви та коду банку платника.

З огляду на викладене, доданий до касаційної скарги дублікат квитанції №825156352 від 03.06.2015р. на суму 1704,0 грн. не можна вважати належними доказами сплати судового збору у встановленому порядку.

З 01.09.2015 року набрав чинності Закон України №484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у 2015 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена з 01 січня у розмірі 1218грн.

Відповідно до п.п.5 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у редакції, що діє з 01.09.2015 року, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Розмір судового збору у випадку подання апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, судовий збір за подання позову в яких було сплачено до 01.09.2015, розраховується виходячи з суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом України "Про судовий збір"(п.5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015р. №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VІІІ).

На момент подання позову діяла редакція Закону України "Про судовий збір", яким було встановлено ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітньої плати.

При цьому у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті, як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру, а якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог, (пункти 2.10 та 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є вимоги про: 1) скасування пунктів рішення; 2)визнання недійсним договору; 3) повернення земельної ділянки.

До касаційної скарги заявником додані дублікат квитанції №778580704 від 27.03.2015 на суму 854,00 грн. та квитанція №0.0.432055514.1 від 09.09.2015р. на суму 1826,80 грн. про сплату судового збору в загальному розмірі 2 680,80грн., дана сума є меншою, ніж визначено вказаними нормами Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з наведеного, скаржником сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 111, 1111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Естетик - 1" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. у справі №915/1522/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя(доповідач) І.В. Алєєва

Суддя Т.Б. Данилова

Суддя Л.І. Рогач