ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 рокуСправа № 912/4078/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/4078/15

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кіровоград

про стягнення 3200,03 грн.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 3200,03 грн заборгованості, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за кредитом, 1015,35 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 234,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом, 950,68 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Поряд з цим в позовній заяві викладено клопотання позивача про повернення останньому надлишково сплаченого судового збору у сумі 609,00грн.

Ухвалою господарського суду від 23.10.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.11.2015, витребувано від сторін необхідні докази.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за відсутності представника останнього за наявними в справі матеріалами.

Господарський суд враховує, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ухвалою суду від 23.10.2015, однак, будь-яких заперечень на позов не подав, вимоги суду в частині надання витребуваних доказів для розгляду справи по суті не виконав.

При цьому, господарський суд враховує положення пунктів 3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" де зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Із Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.54) вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 25013, АДРЕСА_1. За цією адресою відповідачу було направлено копію ухвали про порушення провадження у справі від 23.10.2015. Однак, поштовий конверт разом з копією ухвали від 23.10.2015 було повернуто органом поштового зв'язку з довідкою: "за закінченням терміну зберігання".

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення даного судового засідання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2012 між сторонами укладено договір банківського обслуговування (далі - договір). Вказаний договір укладено шляхом заповнення клієнтом (відповідачем) заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі - заява, а.с.16), зі змісту якої вбачається, що клієнт підписуючи цю заяву, погодився та приєднався до умов і правил надання банківських послуг, тарифів банку (далі - умови, а.с. 17-29), які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Сторони зобов'язались виконувати умови договору та домовились, що відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією та узгодження з питань банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/СМС-ресурс, визначений банком.

Господарський суд вважає допустимою та такою, що відповідає чинному законодавству, форму укладення договору через визначення його істотних умов у заяві та затверджених банком умов і правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку.

Відповідно до змісту пункту 3.2.1.1.1. умов, кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди; ліміт овердрафту встановлюється банком на кожний операційний день; банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування (пункти 3.2.1.1.3., 3.2.1.1.6. умов).

Пунктом 3.2.1.1.8. умов обумовлено, що проведення платежів клієнтом у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до умов. При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами, банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту, про що направити клієнту повідомлення. При належному виконанні клієнтом зобов'язань, передбачених умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той самий строк.

Пунктом 3.2.1.1.11. умов встановлено період безперервного користування кредитом, що є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо. Цей період користування повинен складати не більше 35 днів.

Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів сторони на дату кладення цього договору, узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру процентів за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом, банк розміщує для клієнта одним із таких способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта - системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, "Приват 24", sms - повідомлення на останні відомі банку номери телефонів, наданих банку при ідентифікації та актуалізації відомостей про клієнта або іншими засобами. Узгоджений сторонами змінений розмір процентів за користування кредитом є чинним з моменту розміщення його способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в інформації про зміну розміру процентів (пункт 3.2.1.1.12 умов).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16. умов, при укладенні договорів і угод чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до умов і правил надання банківських послуг (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет, клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, який регулює правовідносини позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (стаття 1056-1 Цивільного кодексу України).

За умовами статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 1000,00 грн - 01.02.2012, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" №08.7.0.0.0/06 від 17.09.2015 про розмір встановлених кредитних лімітів (а.с.32).

Пунктом 3.2.1.4.1. умов визначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта у разі закриття банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи із процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

У відповідності до пунктів 3.2.1.4.1.1. - 3.2.1.4.1.3. умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління в одну з дат до 25 числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків проводиться за ставкою 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості; у випадку необнуління дебетового сальдо у зазначений термін, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню; у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом 3.2.1.4.3. умов встановлено, що, сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з пунктів 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., проводиться в порядку, зазначеному в пунктах 3.2.1.1.1., 3.2.1.2.1.4., 3.2..2.2.8. Відсотки несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.2.1.2.3.4.). Сплата відсотків може бути проведена клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

Згідно пункту 3.2.1.4.4. умов сторони погодили, що клієнт сплачує банку винагороду за користування лімітом відповідно до пунктів 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами та правилами надання банківських послуг.

Клієнт сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно з пункту 3.2.1.4.4.; сплата винагороди здійснюється в гривні; нарахування здійснюється в дату сплати (пункт 3.2.1.4.5. умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (пункт 3.2.1.4.9. договору).

Погашення кредиту, сплата відсотків здійснюється у валюті кредиту.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе за договором зобов'язання належним чином не виконав, що підтверджується банківською випискою з рахунку відповідача за період з 01.02.2015 по 05.11.2015 (а.с. 48-51) та розрахунком заборгованості за договором (а.с.33-34).

У зв'язку з викладеним, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до відповідача з претензією №20201KGMDS18F від 10.07.2015, яка містить вимогу про негайне погашення заборгованості за договором (а.с.38-39).

Оскільки відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість за договором не сплатив, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4. умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

За розрахунком позивача, станом на 24.07.2015 заборгованість відповідача по тілу кредиту складає 1000,00 грн.

Також банк нарахував відповідачу відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1015,35 грн та винагороду за використання кредиту (комісію) в розмірі 234,00 грн (а.с.34).

Оскільки розрахунок основної заборгованості, процентів за користування кредитом, а також комісійної винагороди повністю підтверджується наявними в справі матеріалами, відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем зазначених вище сум, вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання зобов'язання за договором позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 950,68 грн.

У відповідності до приписів частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1. умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в пункті 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

При цьому, в пункті 3.2.1.5.4. умов зазначено. що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане Клієнтом.

Господарський суд прийшов до висновку, що позивач правомірно нарахував пеню в розмірі 950,68 грн, що підтверджується умовами договору та фактичним обставинам справи, відтак вказана вимога позивача також підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Поряд з цим, господарський суд враховує, що за звернення до господарського суду з даним позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" сплатило судовий збір згідно платіжного доручення №ВO904В0VPM від 04.08.2015 в сумі 1827,00 грн.

Однак, згідно з положеннями пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на дату подання позовної заяви) судовий збір за подані до господарського суду позовні заяви майнового характеру справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто в даному випадку розмір належного до сплати судового збору, який підлягає сплаті за позовну заяву про стягнення 3200,03 грн складає - 1218,00 грн.

Таким чином, позивач сплатив судовий збір в розмірі більшому, ніж передбачено чинним законодавством.

Частиною 2 стаття 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у випадках встановлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

У зв'язку з тим, що позивач сплатив судовий збір в більшому розмірі ніж передбачено законом, господарський суд, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повертає позивачу судовий збір в сумі 609,00 грн, надлишково сплачений останнім відповідно до платіжного доручення №ВO904В0VPM від 04.08.2015.

Відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (25013, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) - 3200,03 грн заборгованості, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за кредитом, 1015,35 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 234,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом, 950,68 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також 1218, 00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) з Державного бюджету України (отримувач коштів - УК у м. Кіровограді/ м. Кіровоград/22030001, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, р/р 3002, ідентифікаційний код 38037409, КБКД 22030001 "Судовий збір") судовий збір в сумі 609,00 грн, сплачений згідно платіжного доручення №ВO904В0VPM від 04.08.2015, яке залишається в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його прийняття до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Оригінал рішення направити позивачу (м. Дніпропетровськ, а/с 1800).

Копію рішення направити відповідачу (25013, АДРЕСА_1).

Суддя О.Б. Шевчук