ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 904/2656/15

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Палія В.В., Студенця В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 5 серпня 2015 року у справі № 904/2656/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання договору укладеним,

УСТАНОВИВ:
У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання договору № 159/1 про надання послуг з утримання будинку, споруди та прибудинкової території укладеним у редакції позивача.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року (суддя Н. Петренко) позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 5 серпня 2015 року рішення змінено: приведено резолютивну частину рішення у відповідність до вимог частини третьої статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить рішення і постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарським судом статей 180, 187 Господарського кодексу України, статей 33, 43 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" здійснює управління будинками на території Тернівського району міста Кривий Ріг і право надавати житлово-комунальні послуги обґрунтовує умовами договору від 1 листопада 2013 року, укладеного з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міськради.

З липня 2014 року позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1, у якому відповідач володіє нежитловим приміщенням загальною площею 508, 4 м2.

У листопаді 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" направило фізичній особі-підприємцю для підписання проект договору № 159/1 про надання послуг з утримання будинку, споруди та прибудинкової території, але відповіді на оферту не отримав.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Частиною 1 статті 19 цього Закону визначено, що відносини між учасниками житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до підпункту 1 пункту 3 статті 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з приписами частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання. За правилами частин 3 і 4 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Установивши, що договір, який пропонує укласти позивач, є обов'язковим для сторін, господарські суди, перевіривши його умови чинному законодавству, правомірно визнали договір № 159/1 про надання послуг з утримання будинку, споруди та прибудинкової території укладеним у редакції позивача.

Водночас, апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку про зміну рішення, оскільки при задоволенні позовних вимог у спорі про спонукання укласти договір резолютивна частина має містити умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині.

Відповідно до частини 2 статті 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше. Пунктом 8.3. договору про надання послуг з утримання будинку, споруди та прибудинкової території встановлено, що його умови застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 3 липня 2014 року.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 5 серпня 2015 року у справі № 904/2656/15 залишити без змін, а касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без задоволення.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя В. В. Палій
Суддя В. І. Студенець