ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 4/189-08-5193

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоПолянського А.Г.
суддівКравчука Г.А.,
Мачульського Г.М. (доповідач),
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"
на ухвалуОдеського апеляційного господарського суду
від16.09.2015
у справі№4/189-08-5193
Господарського суду Одеської області
за позовомДержавного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"
доДержавного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів"
простягнення суми

за участю

- позивача:Питхін К.В. (довіреність від 26.01.2015),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.07.2015 відмовлено Державному підприємству "Морський торговельний порт "Южний" (далі - позивач) в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання судового наказу від 06.04.2009.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк для подачі апеляційної скарги на ухвалу від 08.07.2015.

Оскарженою ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Петров М.С., судді Разюк Г.П., Колоколов С.І.) в задоволенні заяви позивача про поновлення строку на подання апеляційної скарги відмовлено, апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати цю ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.09.2015, визнати поважними причини пропуску встановленого строку для подання апеляційної скарги, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, виходить з наступного.

Оскаржена ухвала Одеського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 мотивована тим, що позивач звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 08.07.2015 з пропуском встановленого законом строку лише 10.09.2015, вказуючи, що він не отримав повний текст вказаної ухвали, а також не міг своєчасно сплатити судовий збір, оскільки Кабінетом Міністрів України не було затверджено фінансовий план підприємства на 2015 рік, разом з тим апеляційний суд на вказане зазначив, що представник позивача був присутнім при винесенні ухвали суду першої інстанції, просив видати текст ухвали на руки, проте не з'явився для отримання цієї ухвали, а фінансовий план позивача не затверджено було і на час подання апеляційної скарги 10.09.2015, що в даному випадку не завадило позивачу сплатити судовий збір.

Підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції відсутні виходячи із наступного.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом (ч.1).

Як встановлено апеляційним судом, позивачем подано було апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду від 08.07.2015 лише 10.09.2015, тобто з пропуском встановленого п'ятиденного строку.

В апеляційній скарзі позивач просив поновити йому пропущений строк.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В якості поважних причин пропуску строку для подання апеляційної скарги позивач посилався на те, що він не отримав повний текст ухвали від 08.07.2015.

Статтею 87 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Як встановлено апеляційним судом і вбачається з матеріалів справи, позивач був присутнім у судовому засіданні при винесенні оскарженої ухвали 08.07.2015 після чого 15.09.2015 та 03.09.2015 звертався із заявами про отримання тексту ухвали, проте, жодного разу не з'явився для її отримання, хоча і просив видати, тому суд першої інстанції вказану ухвалу з листом від 10.09.2015 направив позивачу поштою.

Отже, суд першої інстанції не допустив порушення вимог статті 87 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі присутності учасника справи у судовому засіданні, ухвала за його зверненням може видаватись безпосередньо у суді.

Тому, як вірно зазначив апеляційний суд, лише недбальство позивача не дозволило йому вчасно забрати текст ухвали від 08.07.2015 та подати апеляційну скаргу у визначені законом строки.

Також позивач посилався на те, що не міг сплатити вчасно судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки Кабінетом Міністрів України не було затверджено фінансовий план підприємства на 2015 рік.

Апеляційним судом зазначено, що позивачем не надано доказів того, що після 13.07.2015 (останній строк для подання апеляційної скарги на ухвалу від 08.07.2015) його фінансове становище змінилось чи було затверджено вказаний фінансовий план, що свідчить про безпідставність посилань позивача на вказану обставину як на поважну причину пропуску процесуального строку.

У касаційній скарзі позивач вказує, що його фінансовий план на 2015 рік на даний час коригується та переданий до Міністерства інфраструктури України для затвердження в установленому порядку Кабінетом Міністрів України і враховуючи тривалість затвердження фінансового плану, позивач не мав можливості своєчасно сплатити судовий збір наприкінці звітного періоду за 1-ше півріччя.

Проте відсутність затвердженого фінансового плану не завадила позивачу все ж таки сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги та потім касаційної, тому така обставина не дає правових підстав вважати, що клопотання позивача є обґрунтованим, відтак не може бути визнана такою, що об'єктивно унеможливлювала оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги раніше.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з ч.2 ст.93 цього кодексу апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене апеляційний господарський суд правильно застосував норми процесуального права, доводи, викладені в касаційній скарзі його висновків не спростовують, тому підстав скасовувати оскаржену ухвалу немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 у справі Господарського суду Одеської області №4/189-08-5193, залишити без змін.

Головуючий суддя А.Г. Полянський

Судді Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський