ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.11.15р. Справа № 904/5610/15

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гід", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпропетровська міська рада, м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

за участю на стороні третьої особи - 1 прокуратури Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним пункту 1.2 договору №4 нерухомого майна від 11.10.2013р.

та

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гід", м. Кривий Ріг. Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс", м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дніпропетровська міська рада, м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

за участю на стороні третьої особи - 1 прокуратури Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача не з'явився;

від відповідача не з'явився;

від третьої особи-1 ОСОБА_1 дов. № 7/10-1998 від 28.09.15р. представник

від третьої особи-2 не з'явився;

від прокуратури: ОСОБА_2 посв. № 017508 від 05.06.13р. прокурор

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тулс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання недійсним пункту 1.2 договору №4 нерухомого майна від 11.10.2013р.

23.07.15 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гід" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом про визнання права власності на наступне нерухоме майно:

- вул. Желябова, в районі будинку 35, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Орджонікідзе, в районі будинку 39, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Передова, в районі будинку 173, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Передова, в районі будинку 528, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Петрозаводська, в районі будинку 397, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Саранська, в районі будинку 8, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Широка, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 16 кв.м.;

- вул. Шолохова, в районі будинку 15, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Янтарна, в районі будинку 32, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_3, в районі будинку 23, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_4, в районі будинку 85, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_5, в районі будинку 24, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мукаша Салакунова, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мандриківська, в районі будинку 137, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. Праці, в районі будинку 24, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_6, в районі будинку 9, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. Миру, в районі будинку 18, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Осіння, в районі будинку 15, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Усенка, в районі будинку 11, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- Фестивальний провулок, в районі будинку 12, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Щербини, в районі будинку 17, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. ОСОБА_7, в районі будинку 19, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мініна, в районі будинку 9, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Новосільна, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Кедріна, в районі будинку 36, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Криворізька, в районі будинку 33, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Чичеріна, в районі будинку 104, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Бібікова, в районі будинку 29, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Ближня, в районі будинку 29, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Ближня, в районі будинку 31, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Братів Трофімових, в районі будинку 435, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Комунарівська, в районі будинку 26, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Коробова, в районі будинку 1, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Моніторна, в районі будинку 10, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Набережна Заводська, в районі будинку 101, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Новоорловська, в районі будинку 34, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Савкіна, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_8, в районі будинку 21, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_9, в районі будинку 17, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Академіка ОСОБА_6,в районі будинку 31,м.Дніпропетровськ, загальною площею 45кв.м.;

- вул. Буковинська, в районі будинку 1, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Липова, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Молодогвардійська, в районі будинку 69, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Томська, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Берегова, в районі будинку 3, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.

Вказаний зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.15 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Дніпропетровську міську раду та в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради.

Розпорядженням № 906 від 10.09.15р., відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку з перебуванням судді Мілєвої І.В. у відпустці, призначений повторний автоматичний розподіл справи № 904/5610/15.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл справ від 10.09.15 р., розгляд вищезазначеної справи доручено судді Мельниченко І.Ф.

12.10.15 р. від прокуратури Дніпропетровської області надійшла заява про вступ у справу № 904/5610/15 на стороні Дніпропетровської міської ради, яка задоволена господарським судом.

ТОВ "Тулс" та ТОВ " Гід" на протязі всього строку розгляду даної справи, в складі суду визначеного розпорядженням № 906 від 10.09.15р., витребувані судом докази не надали, їх представники в судове засідання не зявлялись,

При цьому слід зауважити на тому, що відповідно до статтей 64, 65 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні справи до розгляду, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, ухвалою від 15.09.2015р., ТОВ "Тулс" та ТОВ " Гід" були зобовязані надати до судового засідання оригінали документів, які підтверджують, викладені у позовній заяві обставини.

Ухвалами від 13.10.15 р. та 29.10.15 р., у звязку з не наданням витребуваних судом документів, господарський суд двічі відкладав розгляд справи № 904/5610/15, зобовязуючи ТОВ "Тулс" та ТОВ " Гід" надати оригінали документів.

Вимоги, викладені в зазначених вище ухвалах, виконані не були про поважність їх невиконання суд повідомлений не був.

06.11.2015 р. ТОВ "Гід" та 10.11.2015 р. ТОВ "Тулс" через канцелярію суду були подані клопотання про відкладення розгляду справи, які судом задоволені не були, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації, тобто суд не обмежує коло осіб, які можуть бути представниками юридичних осіб у судовому засіданні.

До того ж, клопотання заявлені перед закінченням строку, встановленого статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, що також унеможливлювало задоволення такого клопотання.

Дніпропетровська міська рада надала відзив на зустрічний позов, в якому в повному обсязі заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви, вважаючи заявлені вимоги безпідставними, не обґрунтованими, та такими що не ґрунтуються на відповідних доказах, а спосіб захисту, остання вважає невірно обраним.

В подальшому відзив містить детальне обґрунтування зазначених вище заперечень та констатацію того, що розміщення спірних об'єктів на земельних ділянках без відповідного дозволу Дніпропетровської міської ради є незаконним.

Крім того, Дніпропетровська міська рада вважає, що договір купівлі-продажу № 4-10/11/2003 від 10.11.2003 р., на який ТОВ „Гід посилається як на підставу для визнання права власності останнього на спірні обєкти, між позивачем та ТОВ „Сервіс взагалі не укладався. Залучена ж, до матеріалів справи копія договору, на думку Дніпропетровської міської ради, є підробленою, про що свідчить ряд недоліків, які має копія вказаного документу, у звязку з викладеним, остання вважає, що визнання права власності на підставі копії поданого доказу, без дослідження його оригіналу, є неможливим.

Стосовно первинних позовних вимог, Дніпропетровська міська рада зазначає, що зважаючи на те, що ТОВ „Гід не є власником спірних обєктів, на що посилається позивач у позові, то при таких обставинах, при укладенні договору оренди № 4 від 11.10.2013 р., у останнього був відсутній необхідний обсяг дієздатності, що є підставою для визнання спірного договору оренди недійсним в цілому, а не лише його п. 1.2.

Прокурор та Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні підтримали позицію третьої особи-1.

В судових засіданнях 29.10.15 р. та 09.11.15 р. за клопотанням Дніпропетровської міської ради здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

09.11.15 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін за первісним позовом, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.13 р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Гід (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Тулс (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 4 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного Договору, орендодавець передає орендарю в строкове платне користування без права викупу нерухоме майно торгові павільйони, що розташовані в м. Дніпропетровськ за наступними адресами:

- вул. Желябова, в районі будинку 35, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Орджонікідзе, в районі будинку 39, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Передова, в районі будинку 173, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Передова, в районі будинку 528, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Петрозаводська, в районі будинку 397, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Саранська, в районі будинку 8, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Широка, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 16 кв.м.;

- вул. Шолохова, в районі будинку 15, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Янтарна, в районі будинку 32, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_3, в районі будинку 23, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_4, в районі будинку 85, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_5, в районі будинку 24, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мукаша Салакунова, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мандриківська, в районі будинку 137, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. Праці, в районі будинку 24, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_6, в районі будинку 9, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. Миру, в районі будинку 18, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Осіння, в районі будинку 15, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Усенка, в районі будинку 11, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- Фестивальний провулок, в районі будинку 12, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Щербини, в районі будинку 17, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. ОСОБА_7, в районі будинку 19, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мініна, в районі будинку 9, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Новосільна, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Кедріна, в районі будинку 36, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Криворізька, в районі будинку 33, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Чичеріна, в районі будинку 104, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Бібікова, в районі будинку 29, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Ближня, в районі будинку 29, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Ближня, в районі будинку 31, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Братів Трофімових, в районі будинку 435, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Комунарівська, в районі будинку 26, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Коробова, в районі будинку 1, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Моніторна, в районі будинку 10, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Набережна Заводська, в районі будинку 101, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Новоорловська, в районі будинку 34, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Савкіна, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_8, в районі будинку 21, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_9, в районі будинку 17, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Академіка ОСОБА_6,в районі будинку 31,м.Дніпропетровськ, загальною площею 45кв.м.;

- вул. Буковинська, в районі будинку 1, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Липова, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Молодогвардійська, в районі будинку 69, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Томська, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Берегова, в районі будинку 3, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.

Згідно п. 6.1., - договір оренди укладений на строк з 11 жовтня 2013 року до 11 грудня 2014 року.

В п.2.1.1 Договору, встановлено, що протягом трьох днів з моменту його підписання, орендодавець зобовязаний передати орендарю нерухоме майно по акту приймання-передачі із зазначенням його стану і переліку обладнання, меблів, інвентарю, при їх наявності, на момент передачі майна в оренду.

В п. 1.2. Договору оренди встановлено, що вказане в п. 1.1. Договору нерухоме майно належить Орендодавцю на праві власності, що підтверджується правовстановлюючими документами у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Факт укладення між ТОВ „Тулс та ТОВ „Гід зазначеного вище договору оренди нерухомого майна № 4 від 11.10.13 р. та факт складання та підписання акту прийому-передачі від 11.10.2013 р. до вказаного договору, встановлений рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.15 р. у справі № 904/4799/15 за позовом ТОВ „Тулс до ТОВ „Гід, про визнання права власності, яке 14.08.2015 р. набрало законної сили.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обґрунтовуючи вимоги щодо визнання недійсним п. 1.2. Договору оренди ТОВ „Тулс посилається на те, що вказаний пункт не містить посилань на підстави набуття орендодавцем права власності на об'єкт оренди, та не надання підприємству орендаря документів, які його підтверджують.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст. 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодекс сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ч. 1 ст. 628 ЦК України закріплює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Проаналізувавши зазначені вище норми слід прийти до висновку про те, що об'єктом оренди може бути будь-яке майно, що має індивідуальні ознаки, орендодавцем якого має бути його власник або особа, уповноважена на укладення договору оренди.

Проте, обовязкових вимог до змісту договору, який би мав містити посилання на підстави набуття орендодавцем права власності на обєкт оренди, актами цивільного законодавства не передбачено, як не передбачено діючим законодавством і обовязку орендодавця щодо передачі орендарю документів на підтвердження права власності.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4, 5 ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п.1.ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що позивачем не доведено належними доказами наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість визнання окремих положень договору недійсними, господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог ТОВ «Тулс» про визнання недійсним п. 1.2. договору оренди нерухомого майна № 4.

Крім того, слід зазначити про те, що позивачем до первинного позову не залучено і будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ТОВ „Гід, при укладенні спірного договору оренди, не був власником обєкту оренди, оскільки, вказані обставини свідчили б про відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення такого договору, про що правомірно зазначають у своїх поясненнях треті особи.

Зважаючи на те, що ТОВ „Тулс просить визнати недійсним лише п. 1.2. Договору оренди, посилаючись на те, що він не містить вказівки на підстави набуття орендодавцем права власності на предмет оренди, у суду відсутні підстави для його задоволення в межах заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін за зустрічним позовом, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Гід залучено до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу нерухомого майна № 4-10/11/2003 від 11.11.2003 р., укладеного ТОВ „Гід (покупець) та ТОВ „Сервіс (продавець) (а.с. 34-36).

Відповідно до п. 1 вище зазначеного Договору, продавець передає у власність Покупця належне йому на праві власності нерухоме майно споруди торгівельних павільйонів, які розташовані за наступними адресами:

- вул. Желябова, в районі будинку 35, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Орджонікідзе, в районі будинку 39, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Передова, в районі будинку 173, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Передова, в районі будинку 528, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Петрозаводська, в районі будинку 397, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Саранська, в районі будинку 8, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Широка, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 16 кв.м.;

- вул. Шолохова, в районі будинку 15, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Янтарна, в районі будинку 32, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_3, в районі будинку 23, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_4, в районі будинку 85, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_5, в районі будинку 24, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мукаша Салакунова, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мандриківська, в районі будинку 137, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. Праці, в районі будинку 24, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_6, в районі будинку 9, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. Миру, в районі будинку 18, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Осіння, в районі будинку 15, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Усенка, в районі будинку 11, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- Фестивальний провулок, в районі будинку 12, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Щербини, в районі будинку 17, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- пр. ОСОБА_7, в районі будинку 19, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Мініна, в районі будинку 9, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Новосільна, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Кедріна, в районі будинку 36, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Криворізька, в районі будинку 33, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Чичеріна, в районі будинку 104, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Бібікова, в районі будинку 29, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Ближня, в районі будинку 29, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Ближня, в районі будинку 31, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Братів Трофімових, в районі будинку 435, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Комунарівська, в районі будинку 26, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Коробова, в районі будинку 1, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Моніторна, в районі будинку 10, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Набережна Заводська, в районі будинку 101, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Новоорловська, в районі будинку 34, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Савкіна, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_8, в районі будинку 21, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. ОСОБА_9, в районі будинку 17, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Академіка ОСОБА_6,в районі будинку 31,м.Дніпропетровськ, загальною площею 45кв.м.;

- вул. Буковинська, в районі будинку 1, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Липова, в районі будинку 16, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Молодогвардійська, в районі будинку 69, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Томська, в районі будинку 2, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.;

- вул. Берегова, в районі будинку 3, м. Дніпропетровськ, загальною площею 45 кв.м.,

а покупець в порядку та на умовах даного Договору приймає майно та зобовязується оплати його вартість.

Крім того, ТОВ „Гід залучено до матеріалів справи і копію акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.11.2003 р., в п. 1 якого вказано, що на виконання умов Договору купівлі-продажу продавець передав покупцю зазначене вище нерухоме майно - торгівельні павільйони (а.с. 37-38).

Обґрунтовуючи вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві, ТОВ „Гід посилається на те, що спірне нерухоме майно належить йому на праві власності, яке набуте на підставі договору купівлі-продажу № 4-10/11/2003 від 11.11.2003 р, та яке не визнається (оспорюється) ТОВ „Тулс позивачем за первісним позовом.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що копія договору купівлі-продажу, яка залучена ТОВ „Гід до матеріалів справи, датована 11.11.2003 року, суд застосовує положення Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 р.

Відповідно до ст. 4 ЦК УРСР, цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають, у тому числі, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, внаслідок інших дій громадян і організацій.

В силу положень ст. 224 ЦК УРСР однією з підстав виникнення права власності є договір купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 32 ГПК України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано суду ні оригінал договору купівлі-продажу, ні оригінал акту приймання-передачі спірного майна.

При дослідженні ж, залученої копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 4-10/11/2003 від 11.11.2003 р., господарським судом виявлено, що відповідно до п. 28 зазначеного вище Договору, сторонами встановлено, що Договір складений російською мовою, на 2 (двух) аркушах в 2 (двух) екземплярах, кожен з яких має однакову юридичну силу, проте, залучена позивачем копія викладена на 3-х аркушах.

Як вже було зазначено вище, та як вбачається з матеріалів справи, господарським судом здійснено необхідні процесуальні дії щодо витребування оригіналу спірного договору купівлі-продажу та оригіналу акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.11.2003 р. (що підтверджується ухвалами від 15.09.15 р., 13.10.15 р. та 29.10.15 р.), проте останні так і не були надані, що виключає можливість їх дослідження.

Крім того, слід зазначити наступне.

Пункт 1 Договору купівлі-продажу, копія якого була залучена до матеріалів справи, містить дані про купівлю продаж нерухомого майна будівлі торгівельних павільйонів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання права власності на спірне майно, ТОВ „Гід посилається, в тому числі, на те, що на дату виникнення у останнього права власності на спірне майно, законодавство України не передбачало обовязкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та державної реєстрації права власності на нього.

Зазначені вище посилання спростовуються наступним.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п. 1.1. Наказу Міністерства юстиції України від 7.02.2002 року N 7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», це Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі - Положення) визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності.

Згідно п. 1.5. зазначеного вище Положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого

майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у

встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею (п. 1.6.).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як зазначено Дніпропетровською міською радою у своїх заперечення на вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві, та з чим погоджується суд, зазначені вище торгівельні павільйони є тимчасовими спорудами, оскільки встановлені без улаштування фундаментів, що, в свою чергу, не спростовано ТОВ „Гід.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13 жовтня 2000 року N 227 «Про затвердження Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності», визначено: « 1. Типові правила розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності визначають порядок розміщення малих архітектурних форм незалежно від форми власності для здійснення підприємницької діяльності на території України і не розповсюджуються на визначення процедур розміщення інших малих архітектурних форм.

Місцеві ради, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим використовують Правила для розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності (далі Правила).

Відповідно до зазначених вище Правил, мала архітектурна форма для здійснення підприємницької діяльності (далі - мала архітектурна форма) - невелика споруда, яка виконується із полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів.

Згідно п.п. 12-14, 23-24 Правил, на замовлення суб'єкта підприємницької діяльності здійснюється розроблення паспорта відповідними підприємствами, установами, організаціями.

У складі паспорта виготовляється план прив'язки малої архітектурної форми та благоустрою майданчика на топографо-геодезичній основі у М 1:500, креслення фасадів об'єкта з кольоровим вирішенням у М 1:200, креслення вузлів підключення до інженерних мереж у М 1:100 (при потребі). У разі розміщення групи малих архітектурних форм виконується схема їх розміщення на топографо-геодезичній основі з прив'язкою кожного окремого об'єкта, відображенням благоустрою та інженерного забезпечення майданчика в М 1:500.

Стаціонарна мала архітектурна форма приймається до експлуатації комісією за участю суб'єкта підприємницької діяльності, уповноваженого представника органу містобудування та архітектури, а також, у залежності від функціонального призначення, представників відповідних служб з розглядом на місці відповідності об'єкта паспорту прив'язки. За результатами розгляду складається акт технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію, складений за формою згідно з додатком 3 (рекомендований).

Після прийняття об'єкта до експлуатації здійснюється його реєстрація органом містобудування та архітектури районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради.

Доказів проведення реєстрації спірних торгівельних павільйонів, як того вимагають зазначені вище Правила, ТОВ „Гід не надало.

Відповідно до ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

26.10.15 р. прокуратурою Дніпропетровської області залучено до матеріалів справи копії протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 20.10.15 р., який згідно відомостей отриманих у процесі його допиту, у період з 1989 р. по 2007 р. перебував на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю „Сервіс, яке відповідно до копії спірного договору купівлі-продажу було первісним власником майна (торгівельних павільйонів), яке є предметом даного спору (а.с. 179-180).

Так, ОСОБА_10 повідомив слідчому ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, що спірне майно ніколи не перебувало у власності ТОВ „Сервіс та відповідно підприємство не укладало будь-яких договорів купівлі-продажу спірного майна з ТОВ „Гід.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на те, що ТОВ „Гід не доведено факт набуття права власності на зазначені вище торгівельні павільйони з підстав, що встановлені законом, беручи до уваги, що останнім не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, у суду відсутні підстави для задоволення вимог щодо визнання за ним права власності на майно, яке є предметом даного спору.

Керуючись ст.ст. 4, 153, 154, 221 Цивільного кодексу УРСР, 6, 203, 215 , 626-628, 759, 761, Цивільного кодексу України, ст.ст. 49,32-34, 36, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 19.11.15 р.

Суддя ОСОБА_7