ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р.Справа № 923/1232/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Лисенко В.А., Ярош А.І.,

(У звязку з припиненням повноважень судді Шевченко В.В. щодо здійснення ним правосуддя, склад судової колегії змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.11.2015)

при секретарі судового засідання: Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

від відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спільної виробничо-комерційної фірми «Діпаріс»

на рішення господарського суду Херсонської області від 05 жовтня 2015 року

по справі №923/1232/15

за позовом Державного підприємства «Спеціалізований морський порт «Октябрьск»

до Спільної виробничо-комерційної фірми «Діпаріс»

про стягнення 15 230,80 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 24.11.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року Державне підприємство «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» (далі Підприємство, позивач) звернулось о господарського суду Херсонської області із позовом до Спільної виробничо-комерційної фірми «Діпаріс» (далі Фірма, відповідач) про стягнення штрафу в розмірі 15 230,80 грн. та судового збору в сумі 1 827,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що між сторонами був укладений договір підряду, на виконання умов якого, Фірма здійснила, за плату, капітальний ремонт покрівлі складу, Підприємство розрахувалось за дані роботи в повному обсязі. Згодом позивачем були виявлені недоліки в роботі відповідача, про що було повідомлено останнього. Відповідач усунув виявлені недоліки, однак через де який час Підприємством знову були виявлені недоліки, проте відповідач відмовився їх усувати.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 05.10.2015 року позов Підприємства задоволено, стягнуто з Фірми на користь позивача 15 230,80 грн. штрафу та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням господарського суду, Фірма звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Скарга мотивована тим, що Підприємство звертаючись з вищевказаною позовною заявою до господарського суду, пропустило строк позовної давності передбачений ст. 322 ГК України та ст. 864 ЦК України.

23.11.2015 до Одеського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що кожен факт зявлення недоліків, що виявлені замовником протягом гарантійного строку є самостійним юридичним фактом, з яким закон повязує право замовника звернутись до підрядника з вимогою про їх усунення та звернення до суду у разі невизнання або оспорювання такого права замовником зі сторони підрядника.

В судовому засіданні 24.11.2015 представник Фірми надала пояснення, якими підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила задовольнити останню, а також заявила клопотання про призначення судової будівельної експертизи.

24.11.2015 представник позивача в судовому засіданні, надав пояснення в яких просив, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін, а також заперечував проти задоволення клопотання представник відповідача.

Заслухавши думки представників сторін щодо клопотання про призначення судової будівельної експертизи, судова колегія не вбачає підстав для задоволення останнього, у звязку з наступним.

Дійсно, п. 8.7. укладеного між сторонами договору від 13.03.2013 передбачено, що на вимогу будь-якої сторони може бути проведена незалежна експертиза, якщо між замовником та підрядником виник спір щодо усунення недоліків (дефектів) або їх причин. Відповідач просить на вирішення експертизи поставити питання: «Чи відповідає якість виконаних робіт, щодо улаштування обмазувальної пароізоляції в один шар, а також улаштування покрівлі в один шар із рулонних покрівельних матеріалі із застосуванням газопламених горілок, виконаний Фірмою за договором підоряду від 13.03.2013, будівельним нормам». Проте, з матеріалі справи вбачається, що роботи за вищевказаним договором були прийняті сторонами відповідно до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт, ще в березні 2013 року, а у квітні 2015 року позивач уклав новий договір будівельного підряду № 020415 з ТОВ «Будівельне комерційне підприємство «Ваген», що не суперечить п. 8.5 договору від 13.03.2013, для усунення недоліків (дефектів). У звязку з цим, судова колегія вважає, що відсутні підстави для призначення у даній справі експертизи, після майже трьох років за дати прийняття виконаних робіт, тим більше, що позивач залучив третю особу для проведення ремонтних робіт.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2013 між Підприємством (Замовник) та Фірмою (Підрядник) було укладено Договір № 130В-2013 (підряд на виконання робіт), за умовами якого, Підрядник зобовязується на власний ризик виконати за плату відповідно до умов цього Договору за завданням Замовника наступні роботи: капітальний ремонт покрівлі складу № 3 групи складів 3. Роботи виконуються відповідно до затверджених Замовником Кошторису і Технічного завдання (додаток № 1), які є невідємними частинами Договору, а Замовник зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах, викладених у цьому Договорі (п. п. .1.1., 1.2. договору).

Згідно п. 2.3. договору, Замовник зобовязаний прийняти від Підрядника результати виконаних робіт за актом здавання-приймання, якщо виконані роботи відповідають умовам Договору, та оплачувати їх у розмірах і в строки, передбачені цим Договором.

Загальна ціна робіт за цим Договором становить: 189 877,20 грн., у тому числі ПДВ, згідно договірної ціни (Додаток № 3), що є невідємною частиною Договору та включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх витрат Підрядника (п. 4.1 Договору).

Як передбачено п. 7.1. Договору здавання Відповідачем результатів виконаних робіт та приймання їх Позивачем оформлюється Актом здавання-приймання виконаних робіт, який надається Відповідачем Позивачу протягом 3 календарних днів з моменту закінчення виконання робіт за цим Договором.

На виконання умов вищевказаного договору, за результатами виконаних робіт сторони підписали Акт приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за квітень 2013 року форма № КБ-2в. Позивач здійснив оплату повної вартості робіт у порядку, визначеному договором, а саме, рахунок № СФ-0000001 від 13.03.2013 року на суму 75 950, 40 грн. та рахунок № СФ-0000007 від 15.04.2013 року на суму 113 926,80 грн. були сплачені Позивачем у повному обсязі, що підтверджується виписками по банківському рахунку Позивача.

Отже, господарським судом вірно встановлено, що позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе договірні зобовязання, що відповідає загальним засадам здійснення господарської діяльності та вимогам законодавства щодо належного виконання господарських зобовязань.

Відповідно до п. 2.1., п. 3.5. Договору Відповідач зобовязаний забезпечити якість робіт та їх результатів відповідно до вимог, які узгоджені Відповідачем із Позивачем, а виконані роботи та їх результати (предмет підряду) мають відповідати умовам Договору та вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання їх Позивачу.

Крім того, згідно п. 8.1. Відповідач гарантує якість результатів робіт (предмета підряду), досягнення показників, визначених у проектній документації, та можливість експлуатації згідно з призначенням протягом гарантійного строку.

Гарантійний строк експлуатації предмета підряду становить 5 (пять) років від дня його прийняття Позивачем. Початком гарантійних строків вважається день прийняття Позивачем результатів робіт (предмета підряду) за Актом здавання-приймання виконаних робіт (п. 8.2., 8.3. Договору).

Відповідно до п. 8.4. Договору у разі виявлення протягом гарантійних строків у предметі підряду недоліків (дефектів) Замовник протягом 5 днів після їх виявлення повідомить про це Підрядника і запросить його для складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). Якщо Підрядник не зявиться без поважних причин у визначений у запрошенні строк, Замовник має право скласти зазначений акт без участі Підрядника або із залученням до складання акта незалежних експертів, з повідомленням про це Підрядника. Акт, складений без участі Підрядника, надсилається йому для виконання протягом 5 календарних днів після складання цього акту.

07.08.2014 року позивач листом вих. № 18/01-5/1326 у звязку з виявленням недоліків у предметі підряду, а саме протікання покрівлі складу № 3, звернувся до відповідача із запрошенням прибути для складання акту про порядок та строки усунення виявлених недоліків. 14.08.2014 року листом вих. № 20/1 відповідач надав відповідь, якою просив призначити комісію зі складання акту виявлених недоліків капітального ремонту покрівлі складу № 3 на 26.08.2014 року.

26.08.2014 року за результатами обстеження комісією у складі представників замовника та підрядника було встановлено наявність протікань у покрівлі складу розрядних вантажів № 3, виявлені недоліки, що зафіксовані в Акті, вирішено усунути за рахунок, силами та засобами Підрядника.

Представники Відповідача із результатами Акту не погодилися, висловили намір внести доповнення, у звязку з чим Акт був переданий представникам Відповідача для розгляду. Акт від 26.08.2014 року, що був складений за результатами технічного обстеження покрівлі складу № 3, відповідач на адресу позивача не повернув.

30.01.2015 року, у своїй відповіді вих. № 10/1 на претензію позивача № 18/01-2/2123 від 15.12.2014 року, якою відповідач відмовив у задоволенні останньої, він послався на Акт обстеження покрівлі складу № 3, який датований 26.08.2014 року. Проте, цей акт був складений відповідачем самостійно, без участі представників позивача та суттєво відрізняється за змістом від Акту, що був наданий позивачем для розгляду.

Матеріали справи мають достатньо доказів, що позивачем неодноразово вживалися спроби запросити відповідача для складання акту про порядок та строки усунення недоліків, виявлених протягом гарантійного строку. Так, 25.09.2014 року листом вих. № 18/01-5/1596 позивач звернувся до відповідача з попередженням про застосування до відповідача штрафних санкцій відповідно до положень Договору та покладенням обовязку з відшкодування витрат, понесених позивачем на усунення виявлених недоліків власними силами, який залишився відповідачем без розгляду. 07.10.2014 року рекомендованим листом вих. № 18/01-5/1676 відповідачу був направлений Акт технічного огляду будівлі складу розрядних вантажів № 3 від 23.09.2014 року, який був повернутий на адресу позивача у звязку з закінченням строків зберігання у поштовому відділенні. 15.12.2014 року позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 18/01-2/2123 з вимогою сплатити штраф у розмірі 15 257,80 грн. за порушення умов договору щодо якості виконаних робіт. Листом вих. №10/1 від 30.01.2015 року у задоволенні претензії позивача відмовлено з посиланням на Акт обстеження покрівлі складу № 3 від 26.08.2014 року, який, як вже було вказано вище в позовній заяві, був складений відповідачем самостійно, без участі представників позивача та поза місцем розташування обєкту будівництва.

04.02.2015 року листом вих. № 01-5/235 позивач, у звязку з повторним виявленням в період 25.01.2015-26.01.2015 протікання покрівлі складу № 3, звернувся до відповідача з пропозицією прибути 16.02.2015 року до Підприємства для складання Акту виявлених недоліків.

Відповідач явку своїх представників не забезпечив, у звязку з чим Позивач, керуючись п. 8.4. Договору, склав Акт про порядок та строки усунення виявлених недоліків будівлі складу № 3 від 16.02.2015 року без участі відповідача, та 23.02.2015 року надіслав зазначений Акт відповідачу з вимогою вих. № 01-2/360 протягом 5 робочих днів усунути виявлені недоліки силами та за рахунок відповідача.

Листом вих. № 26/1 від 18.03.2015 року відповідач відмовився усувати виявлені недоліки своїми силами та за свій рахунок, обґрунтовуючи свою відмову знову ж таки посиланням на Акт від 26.08.2014 року.

Проте, господарським судом вірно зазначено, що така позиція відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та положеннях укладеного між сторонами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так. відповідно до ч. 3 ст. 857 Цивільного кодексу України результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст. 859 Цивільного кодексу України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку.

Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Отже, сторонами було встановлено гарантійний строк (це строк, протягом якого підрядник відповідає перед замовником за відповідність якості виконаних робіт діючим нормам і правилам, умовам контракту) щодо якості результатів ремонтних робіт (предмету підряду) та можливості експлуатації згідно з призначенням протягом такого строку, що відповідає вимогам законодавства у сфері будівництва.

У процесі експлуатації предмету підряду стали проявлятися недоліки (дефекти) підрядних робіт, а саме під час опадів відбувалось протікання покрівлі складу № 3, при обстеженні якої були виявлені протікання у місцях зєднання плит та цегляної кладки та встановлені наступні дефекти: відшаровується верхній шар гідроізоляційного матеріалу, покрівля має здуття та зімяту поверхню верхнього шару гідроізоляційного матеріалу, розриви верхнього шару покрівельного матеріалу «Біполь» у осях 9-10 А-В, 9-11 В-Г; 3-8 А-В, 4-8 В-Г та відшарування верхнього шару в місцях стиків покрівельного матеріалу в осях 6-7 В-Г, 5-8 А- В. У місцях розриву виявлено, що верхній шар гідроізоляційного матеріалу не проклеєний до покрівлі, під ним відсутній нижній шар покрівельного матеріалу та обмазочна гідроізоляція.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що дії відповідача свідчать про його ухилення від виконання прийнятих на себе договірних зобовязань, незважаючи на неодноразові звертання позивача з вимогою прибути для складання дефектного акту, відповідач не забезпечив якість виконаних робіт протягом встановленого Договором гарантійного строку та не вжив заходів для усунення виявлених недоліків, чим допустив порушення договірних зобовязань, у звязку з цим, судова колегія вважає вірним висновок господарського суду про задоволення позову щодо стягнення штрафу у розмірі 15 230,80 грн., адже таке стягнення передбачено умовами договору укладеного між сторонами від 13.03.2013, а саме п.п. 8.7., 10.3 та не суперечить ст. ст. 218 ГПК України, 610, 614,1166 ЦК України.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, що строк позовної давності для стягнення штрафних санкцій починається з дати складання першого акту технічного огляду та дефектного акту (06.03.2014) і сплив 06.03.2015, оскільки неодноразове складання попередніх актів та виявлення дефектів свідчить про неякісне виконання ним підрядних робіт на протязі встановленого договором гарантійного строку, отже позивачем не був пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, так як позивачем доведено факт не належного виконання робіт за Договором від 13.03.2013, відповідачем.

З огляду на викладене судова колегія, дійшла до висновку, що місцевий суд повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи, дав повну та всебічну оцінку наявним у ній доказам і вмотивовано задовольнив позовну заяву Підприємства.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, як зазначалось вище, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь-яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст.104 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись cm.cm. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 05.10.2015 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Суддя Лисенко В.А.

Суддя Ярош А.І.