КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. справа№ 910/14222/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Яцюта Т.П.

відповідача - Нечипренко Я.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк»

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2015 р.

у справі № 910/14222/15 (суддя - Комарова О.С.)

за заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк»

про скасування рішення третейського суду у справі № 483/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк»

про зобов`язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

14.05.2015 р. Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення у справі № 483/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про зобов'язання виконати умови договору, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» задоволено в повному обсязі.

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» звернулось із заявою до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про скасування цього рішення третейського суду у справі № 483/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2015 р. було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.05.2015 р. у справі № 483/15.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2015 р., Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.05.2015 р. у справі № 483/15.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про зобов'язання виконати умови договору не підвідомча третейському суду, оскільки відповідно до п. 32.8 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» спори, пов'язані із здійсненням банками переказу, розглядаються у судовому порядку, тобто у судах загальної юрисдикції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/14222/15, розгляд справи призначено на 24.11.2015 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

27.08.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» (далі - клієнт) було укладено договір банківського рахунку № 3118 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває клієнту поточний рахунок у погоджених між сторонами договору валютах (гривня та/або іноземна) та зобов'язується приймати та здійснювати операції за рахунком відповідно до законодавства України і умов договору.

Згідно з п. 6.1 договору усі спори та вимоги, що виникають при виконанні цього договору, або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків згідно з регламентом третейського суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про зобов'язання виконати умови договору.

14.05.2015 р. Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у складі третейського судді Мамченко Ю.В. було прийнято рішення у справі № 483/15, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» задоволено у повному обсязі, зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» виконати платіжні доручення ТОВ «БНХ Україна» на переказ коштів шляхом списання з рахунку платника грошових коштів та перерахувати їх отримувачам, визначеним у платіжних дорученнях; зобов'язано ПАТ «Укргазпромбанк» виконати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БНХ Україна» про купівлю іноземної валюти № 37 від 16.02.2015 р. на суму 170 000,00 Євро.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Укргазпромбанк» про скасування рішення третейського суду у справі № 483/15, місцевий суд виходив з того, що сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, було визначено, що усі спори, що виникають при виконанні цього договору, або у зв'язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, вирішуються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків. Крім того, в чинному законодавстві відсутня заборона щодо розгляду третейським судом спорів, що виникають з договорів банківського рахунку.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Так, постановою Правління Національного банку України від 07.04.2015 р. № 217 ПАТ «Укргазпромбанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 70 від 08.04.2015 р. розпочато процедуру виведення ПАТ «Укргазпромбанк» із ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд; здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Таким чином, на момент звернення позивача до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» діяло не як самостійна установа, а безпосередньо як організація в особі уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

При цьому, згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Як передбачено п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку.

Таким чином, господарський спір у цій справі відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» не може бути переданий на вирішення третейського суду.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах у справі № 6/130-12 від 30.07.2013 р., у справі № 911/361/13-г від 10.09.2013 р., у справі № 910/15057/15 від 09.11.2015 р.

Відповідно до п. 32.8 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» спори, пов'язані із здійсненням банками переказу, розглядаються у судовому порядку.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 р. визначено, що третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3, є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п'ятою статті 55 Конституції України. Третейські суди не віднесені до системи судів загальної юрисдикції (стаття 125 Конституції України). Таким чином, третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 11.02.2009 р. «Практика застосування судами Закону України «Про третейські суд»), якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується «судом», «у судовому порядку», «на підставі рішення суду» тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди. Отже, відповідні питання не підлягають розгляду у третейських судах.

Виходячи з викладеного та враховуючи висновки, викладені у рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 р. та в листі Верховного Суду України від 11.02.2009 р., судова колегія дійшла висновку про те, що спір, який виник між позивачем та відповідачем підлягає вирішенню виключно судами загальної юрисдикції та не підлягає розгляду у третейському суді.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване зокрема, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Частиною 1 статті 122-5 ГПК України встановлено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Таким чином рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.05.2015 р. прийнято у справі, яка не підвідомча третейським судам відповідно до закону, що є підставою для скасування такого рішення згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 51 Закону України «Про третейські суди» та пункту 1 частини 2 статті 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали були неповно з'ясовані обставини справи, а тому ухвала суду першої інстанції від 29.09.2015 р. у справі № 910/14222/15 підлягає скасуванню, а заява Публічного акціонерного товариства «»Укргазбанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 14.05.2015 р. у справі № 483/15 задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» задовольнити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2015 р. у справі № 910/14222/15 скасувати.

3. Задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.05.2015 р. у справі № 483/15.

4. Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.05.2015 р. у справі № 483/15.

5. Доручити Господарському суду м. Києва видати накази на виконання даної постанови суду.

6. Матеріали справи № 910/14222/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

7. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко