РІ Ш Е Н Н Я

17 листопада 2015 року Справа № 913/962/15

Провадження №1/913/962/15

За позовом позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дорбудтехнологія", м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 автомобільних доріг у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 12439091 грн. 70 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_3, представник за довіреністю від 20.10.2015;

ОСОБА_3, представник за довіреністю від 20.10.2015;

від відповідача ОСОБА_4, юрисконсульт за довіреністю від 03.11.15 № 1-430;

Суть спору: про стягнення з відповідача 11680413 грн. 57 коп. боргу, який утворився при розрахунках за виконані позивачем роботи за договором підряду від 26.09.2013 № 129, 275529 грн. 76 коп. 3% річних та 483148 грн. 37 коп. інфляційних нарахувань (з урахуванням заяви позивача від 28.10.2015 про збільшення позовних вимог у частині додаткових до боргу).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов до наступного.

Так, у судовому засіданні, яке відбулось 04.11.2015, позивач подав заяву про зміну предмету позову, за змістом якої він просив суд стягнути 11680413 грн. 57 коп. боргу за виконані підрядні роботи, 275529 грн. 76 коп. 3% річних та 483148 грн. 37 коп. інфляційних нарахувань. За позовною заявою до стягнення було заявлено тільки борг у сумі 11680413 грн. 57 коп.

З урахуванням приписів ст. 22 ГПК України та відповідних положень пленуму ВГС України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" суд оцінив вказану заяву позивача, як таку, що стосується збільшення позову. Так, судом було взято до уваги той факт, що первісно такі вимоги не заявлялись позивачем. Втім, оскільки вони за своїм характером є додатковими до боргу (через інфляційні процеси борг "зростає" та користування несплаченими коштами вартує 3% річних), суд дійшов висновку, що оцінка їх обґрунтованості при розгляді спору не повязана з новими підставами та доказами, а тому заява позивача не порушила ст. 22 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив, що спір між сторонами виник у звязку з наступними обставинами.

Так, між позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дорбудтехнологія" та відповідачем ОСОБА_2 автомобільних доріг у Луганській області 26.09.2013 було укладено договір підряду № 129 на виконання робіт з капітального ремонту автомобільної дороги М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварине (на Волгоград через Дніпропетровськ, Донецьк) на ділянці км 562+821 км 568+846, Луганська область. Завершення робіт.

У відповідності до умов п. 1.1 договору сторони дійшли згоди про те, що замовник (відповідач) доручив, а підрядник (позивач) зобовязався виконати у 2013-2014 роках на свій ризик власними і залученими силами і засобами роботи з капітального ремонту автомобільної дороги М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварине (на Волгоград через Дніпропетровськ, Донецьк) на ділянці км 562+821 км 568+846, Луганська область, відповідно до проектно-кошторисної документації, здати в обумовлені строки обєкт в експлуатацію замовнику, усунути на протязі гарантійного строку експлуатації обєкту недоробки, що зумовлені неякісним виконанням робіт, а замовник зобовязався передати підрядникові затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти закінчені ремонтні роботи та оплатити їх.

Як свідчить зміст вказаного правочину, договірна ціна узгоджена сторонами у сумі 12144802 грн. 19 коп. з урахуванням ПДВ згідно положень ВБН Д.1.1-218-1-2001 та окремих положень ДБН Д.1.1-2000 і може змінюватись у випадках, передбачених п.п. 3.3.3.2 і 3.3.3.3 вищевказаного ДБН Д.1.1-1-2000 (п. п. 2.1, 2.2 договору).

Щодо оплати виконаних підрядних робіт, то умовами п. 4.3 договору передбачено, що розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються проміжними платежами в міру виконання робіт на підставі підписаних актів виконання робіт та довідки форми КБ-3. Кінцеві розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються протягом 14 календарних днів після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт. Замовник має право затримувати кінцеві розрахунки за роботи, виконані з вини підрядника з недоробками і дефектами, виявленими при прийманні обєкту в експлуатацію, до їх усунення.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник у звязку з тим, що відповідач виконані роботи не оплатив, тому виникла заборгованість в сумі 11680413 грн. 57 коп., за стягненням якої позивач звернувся до суду.

У відповідності до пояснень позивача за листом від 28.10.2015 та доданих до позову документів борг складається з вартості виконаних підрядних робіт за наступними актами приймання виконаних будівельних робіт на суми: 11171 грн. 24 коп. (арк. справи 175-177), 2292213 грн. 44 коп. (арк. справи 121-129), 2278831 грн. 56 коп. (арк. справи 103-106), 2364244 грн. 40 коп. (арк. справи 112-115), 2368733 грн. 86 коп. (арк. справи 141-146), 401794 грн. 26 коп. (арк. справи 156-159), 1963424 грн. 81 коп. (арк. справи 166-169).

Також в обґрунтування заявлених вимог позивачем надано претензії-вимоги до замовника робіт за листами від 31.12.2013, 15.10.2015, за змістом яких ТОВ Дорбудтехнологія просило відповідача підписати зазначені акти виконаних робіт та оплатити борг в загальній сумі 11680413 грн. 57 коп.

ОСОБА_2 автомобільних доріг, відповідаючи на претензію позивача за листом від 16.10.2015 № 1-407 та визнаючи факт виконання робіт, відмовилась від їх оплати, мотивуючи відсутністю відкритих асигнувань із державного бюджету.

Відповідач у відзиві на позов проти вимог позивача заперечує та просить їх залишити без розгляду з посиланням на те, що обсяги та обєми виконаних робіт не перевірені Державною фінансовою інспекцією у відповідності до постанови КМ України від 01.03.2014 № 65 "Про економію державних коштів та недопущення витрат бюджету", а тому їх неможливо зареєструвати в органах Держказначейства, у той час, як фінансування служби здійснюється тільки в межах кошторису.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, правове регулювання правовідносин підряду здійснюється главою 61 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 1 ст. 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем належним чином виконані роботи, передбачені договором № 129 від 26.09.2013, що підтверджено підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт на суми 11171 грн. 24 коп., 2292213 грн. 44 коп., 2278831 грн. 56 коп., 2364244 грн. 40 коп., 2368733 грн. 86 коп., 401794 грн. 26 коп., 1963424 грн. 81 коп..

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За укладеним договором сторони передбачили, що здача і приймання виконаних робіт здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється шляхом складання підрядником акту форми КБ-2в та довідки форми КБ-3, які надаються замовнику на підпис (п. 6.1 договору).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Оскільки за приписами ст. 530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у встановлений строк, суд, вирішуючи спір, керується умовами п. 4.2 договору, яким передбачено, що кінцеві розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються протягом 14 календарних днів після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт.

Порушенням зобовязання у відповідності до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

З урахуванням викладеного, суд встановлює факт прострочення відповідачем сплати боргу на суму 11680413 грн. 57 коп. за вказаними вище актами форми Кб-2в, що дає підстави для застосування відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, встановленої законом.

Так, щодо стягнення 275529 грн. 76 коп. 3 % річних (за період з 08.01.2015 по 21.10.2015) та 483148 грн. 37 коп. інфляційних нарахувань (за період з січня 2015 року по вересень 2015 року), то вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо заперечень відповідача, який, до-речі, визнає факт виконання позивачем робіт, передбачених договором № 129 від 26.09.2013, то суд оцінює їх наступним чином:

-по-перше, правовідносини сторін врегульовані нормами цивільного законодавства, а тому посилання замовника на відсутність відповідних бюджетних асигнувань як підставу залишення вимог без розгляду, порушує принцип юридичної рівності та майнової самостійності учасників спірних правовідносин;

- по-друге, розділом 4 укладеного договору чітко визначений строк виконання зобовязання по оплаті вартості будівельних робіт;

- по-третє, на підставі ст. 11128 ГПК України суд керується правовою позицією Верховного Суду України з подібної справи № 11/446 за постановою від 15.05.2012, за змістом якої відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Щодо посилань відповідача на дію постанови КМ України від 01.03.2014 № 65 Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету щодо покладення на Державну фінансову інспекцію обовязку з проведення контрольних заходів з перевірки достовірності обсягів кредиторської заборгованості розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету з оплати товарів, робіт і послуг, то у відповідності до листа Державної фінансової інспекції в Луганській області від 11.11.2015 № 12-06-14-14/2702, наданого відповідачем, надати інформацію щодо проведення перевірки за укладеним сторонами договором неможливо через захоплення будівлі установи у м. Луганську незаконними військовими формуваннями.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За таких обставин позов підлягає повному задоволенню на суми 11680413 грн. 57 коп. боргу, 275529 грн. 76 коп. 3% річних та 483148 грн. 37 коп. інфляційних нарахувань з віднесенням на відповідача судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України у цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 11128 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дорбудтехнологія до ОСОБА_2 автомобільних доріг у Луганській області задовольнити повністю.

2.Стягнути зі ОСОБА_2 автомобільних доріг у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гагаріна, б. 70, ідент. код 25903424 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дорбудтехнологія, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, б. 26, офіс 405, ідент. код 37109372 - 11680413 грн. 57 коп. боргу, 483148 грн. 37 коп. інфляційних втрат, 275529 грн. 76 коп. 3% річних та 182700 грн. 00 коп. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.11.2015.

Суддя Н.М.Зюбанова

Надруковано 3 прим.:

1-до справи

2-позивачу: 01030, м. Київ, вул.. Б.Хмельницького, б. 26, офіс 405 (реком.);

3-відповідачу: 93404, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, вул.. Гагаріна, б. 70 (реком.)

Вих. №

2

23.11.2015