РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015Справа №910/24287/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Калита»

про стягнення 53317,55 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Савицька О.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ПАТ «НТК «Електронприлад» звернулось до суду з позовом до ТОВ «ТПК «Калита» про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 45950,13 грн. та 7367,42 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23.05.1996 між ВАТ «НТК «Електронприлад», правонаступником якого є ПАТ «НТК «Електронприлад» та ТОВ «ТПК «Калита» укладено договір оренди № 262-А/96-277/96, за умовами якого відповідач прийняв у тимчасове платне користування приміщення загальною площею 72 кв.м, розміщені на 2 поверсі корпусу №4 за адресою: вул. Маршала Рибалка, 10/8.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати орендних платежів, за відповідачем утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 48950,13 грн., на яку позивачем також нараховано пеню в розмірі 7367,42 грн. у відповідності до умов договору.

21.10.2009 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди, якою сторони погодили розірвати договір оренди з 01.11.2009. Крім того умовами вказаного договору визначено, що відповідач зобов'язався погасити наявні на 31.10.2009 заборгованість з орендної плати та пені.

Проте, відповідачем вказану заборгованість погашено лише частково, в розмірі 3000 грн.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути заборгованість за договором оренди в розмірі 45950,13 грн. та пеню в розмірі 7367,42 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 3 ст. 285 ГК України встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Судом встановлено, що 23.05.1996 між НПК «Електронприлад», правонаступником якого є позивач (орендодавець) та ТОВ «ТПК «Калита» (орендар) укладено договір оренди №262-А/96-277/96, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування приміщення, що знаходиться в корпусі №4 на 2 поверсі, загальною площею 80 кв.м за адресою вул.. Маршала Рибалко, 10/8, строком оренди до 31.12.2005.

Пунктом 2.2.3 Договору оренди встановлено, що орендар, щомісячно, до 10 числа місяця зобов'язаний сплачувати орендну плату та плату за комунальні послуги по окремим рахункам, згідно фактичного споживання.

Згідно акта приймання-передачі від 01.11.1996 позивач передав у тимчасове користування відповідачу приміщення, загальною площею 72 кв.м.

Додатковою угодою № 18 від 17.11.2008 до договору оренди сторони встановили, що у перший місяць оренди орендна плата становить 14386,80 грн., помножений на індекс інфляції за перший місяць з розрахунку 70,25 грн. за 1 кв.м офісних приміщень та 40,61 за 1 кв.м виробничих приміщень. Розмір оренди за кожен наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції. Крім того орендар сплачує ПДВ у розмірі 20%. Також вказаною угодою строни встановили, що додаткова угода набирає чинності з 01.01.2009, а термін дії договору подовжили до 31.12.2009.

Згідно положень п.4.1 Договору оренди, за прострочення платежів, орендар сплачує пеню в розмірі 0,25% від суми за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, внаслідок невиконання відповідачем належним чином своїх зобов'язань за договором оренди в частині сплати орендних платежів за період з січня по жовтень 2009 року утворилась заборгованість в розмірі48950,13 грн., на яку позивачем також нараховано пеню в розмірі 7367,42 грн.

Додатковою угодою №20 від 21.10.2009 до договору оренди строни погодились розірвати договір оренди з 01.11.2009. Пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що орендар зобов'язується повернути раніше прийняті в оренду приміщення та одночасно розрахуватись по заборгованості з орендної плати та комунальним послугам станом на 31.10.2009 в розмірі 48950,13 грн. та по заборгованості з пені в розмірі 7367,42 грн.

Вказана додаткова угода підписана керівниками сторін та скріплена печатками.

Згідно акта передачі виробничих приміщень від 01.11.2009 року, підписаного обома сторонами, відповідач повернув позивачу орендоване приміщення.

Позивач звертався до відповідача з листами № 520/207 від 14.02.2013 та № 520/844 від 10.07.2015 щодо необхідності погашення вказаної заборгованості за договором оренди, проте відповідачем заборгованість погашено не було.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з пояснень представника позивач та матеріалів справи, зокрема банківських виписок по рахунках позивача та картки рахунку позивача по контрагенту ТОВ «ТПК «Калита», відповідачем частково погашено заборгованість, встановлену додатковою угодою №20 від 21.10.2009 на суму 3000 грн.

Отже, непогашена сума заборгованості за спірним договором становить 45950,13 грн. та 7367,42 грн. пені.

Враховуючи те, що відповідач підписанням додаткової угоди та частковою сплатою суми заборгованості, зазначеної у вказаній додатковій угоді визнав вказану заборгованість за договором оренди, а також відсутність доказів повної сплати вказаної суми суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Калита» (03115, м. Київ, вул. Верховинна, 39; ідентифікаційний код 21618595) на користь Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (04116, м. Київ, вул. Ванди Василевської, 27/29, ідентифікаційний код 14312134) заборгованість за договором оренди в розмірі 45950 (сорок п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) грн. 13 коп., пеню в розмірі 7367 (сім тисяч триста шістдесят сім) грн. 42 коп. та витрати на сплату судового збору в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко