ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р.Справа № 922/5144/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанщина", м.Харків за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, м.Харків
про звернення стягнення на предмет іпотеки
за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 24.09.2015

від третьої особи: ОСОБА_2, довіреність від 30.09.2015

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта банк", м.Київ (далі за текстом - позивач), звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанщина", м.Харків (далі за текстом - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Харків (далі за текстом - третя особа).

В судових засіданнях оголошувалися перерви до 27.10.2015, 13.11.2015, 16.11.2015.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його відміткою у лисі фіксації осіб, що прибули в судове засідання 13.11.2015. В попередніх судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задовольнити.

Відповідач у запереченні на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на те, що заборгованість третьої особи перед позивачем за кредитним договором своєчасно погашена не була, оскільки працівниками банку було повідомлено про неможливість здійснення відповідних платежів у зв'язку із тим, що рахунки банку заблоковано. Нових реквізитів для сплати платежів за кредитним договором банк третій особі не надав. Також, заявив про пропуск позивачем строку позовної давності за позовною вимогою про стягнення 105836,00грн. штрафу.

11 листопада 2015 року від відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копій квитанцій про сплату на користь позивача 44083,04грн. заборгованості за простроченим кредитом, 9728,96грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 16557,08грн. прострочених відсотків, 735,61грн. пені за несвоєчасне повернення процентів.

Розглянувши дане клопотання, та оглянувши оригінали вищевказаних квитанцій, суд задовольнив клопотання про залучення вказаних документів до справи.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з огляду на сплату частини заборгованості, а також у зв'язку з необґрунтованістю вимог про стягнення 105836,00грн. штрафу, 486,45грн. процентів річних від суми простроченого кредиту та 36,78грн. процентів річних від суми прострочених процентів.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника відповідача та третьої особи, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

17 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк», як кредитором, та третьою особою, як позичальником, укладено Кредитний договір №09007 (далі за тестом - Кредитний договір), за умовами якого кредитор надав позичальнику невідновлювану кредитну лінію в розмірі 529000,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим договором.

Загальний строк кредиту - з 17.05.2012 року по 17.05.2015 включно (пункт 1.2 Кредитного договору).

Пунктом 1.5 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку 21,9% річних, комісію за встановлення/збільшення (надання) кредитного ліміту - одноразово, із розрахунку 1,0% від суми встановленого кредитного ліміту, відповідно до п.1.1 цього Договору, комісію за управління кредитними коштами - щомісячно із розрахунку 0,0015% від суми невикористаного кредитного ліміту за день.

Згідно пункту 2.3 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дня надання кредиту, до моменту повернення кредиту, щомісяця, в останній робочий день кожного місяця та в день повного повернення кредиту, за звітній календарний місяць, за фактичну кількість днів користування кредитом. При розрахунку процентів день надання кредиту включається до розрахунку, а день повернення кредиту - не включається. При розрахунку процентів приймається фактична кількість днів у місяці, фактична кількість днів у році - для кредитів в національній валюті та 360 днів у році для кредитів в іноземній валюті. Якщо день нарахування процентів є неробочим, проценти нараховуються в попередній робочий день.

Відповідно до пунктів 2.5, 2.6 Кредитного договору погашення заборгованості за кредитом здійснюється позичальником в строки та на умовах, згідно із графіком, визначеним в додатку 1 до цього договору, шляхом перерахування суми кредиту, що забезпечує зниження заборгованості відповідно до графіку, на позичковий рахунок. День виникнення простроченої заборгованості рахується з наступного робочого дня після настання строку сплати кредиту частини кредиту та/або процентів, та/або комісій згідно з умовами цього договору.

Пунктом 5.1 Кредитного договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом та/або процентами та/або комісіями позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на дату виникнення простроченої заборгованості, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

У відповідності до пункту 3.2.5 Кредитного договору позичальник зобов'язаний застрахувати майно, визначене в пункті 4.1 цього Договору, що передається у забезпечення, від ризиків випадкового знищення, пошкодження, псування і т.ін. на суму, що складає не менше ніж 634800,00грн. у страховій компанії, що рекомендована кредитором. Страхування майна здійснюється на строк дії цього Договору плюс 90 календарних днів. Договір(-ори) страхування укладається(-ються) позичальником з урахуванням вищезазначених вимог щорічно на кожний рік дії цього Договору не пізніше ніж за 5 (п'ять) календарних днів до дати початку наступного року дії цього Договору. Договір(-ори) страхування на період 90 календарних днів після закінчення строку цього Договору укладається(-ються) позичальником не пізніше ніж за 6 місяців до перебігу строку дії цього Договору. Вигодонабувачем за договорами страхування позичальник зобов'язаний вказати АТ "Астра Банк" код за ЄДРП0У 35590956.

Сторони дійшли згоди, що, у випадку порушення позичальником умов пункту 3.2.5 Кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитом, яка сплачується позичальником згідно з пунктом 1.5 цього Договору, починаючи з дати, наступної за датою порушення, встановлюється у розмірі 32,85% річних (пункт 3.2.7 Кредитного договору).

У додатку №1 до Кредитного договору сторони погодили графік погашення кредиту за Кредитним договором.

17 травня 2015 року кредитор надав третій особі кредит відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується листом третьої особи №1 від 17.05.2012 та меморіальним ордером №85126 на суму 529000,00грн.

03 червня 2013 року між сторонами Кредитного договору укладено договір про внесення змін та доповнень №1, яким сторони визначили, що у зв'язку з переглядом кредитором кредитного ліміту відповідно до пункту 3.3.1 Кредитного договору, встановленого позичальнику згідно з пункту 1.1 Кредитного договору, сторони дійшли згоди, зокрема, про наступне:

- наступний перегляд кредитного ліміту за Кредитним договором здійснюється кредитором починаючи з 21.05.2014. На дату початку та на час наступного перегляду кредитного ліміту заборгованість позичальника за кредитною лінією не може перевищувати 176 344,00грн.

- сторони дійшли взаємної згоди за текстом пункту 3.2.5. Кредитного договору слова та цифри: «634 800,00 грн.» замінити словами та цифрами «424000,00грн».

Всі інші умови Кредитного договору залишено незмінними.

З метою забезпечення зобов'язань за Кредитним договором, 17.05.2015 між позивачем, як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слобожанщина", як іпотекодателем, укладено Іпотечний договір №09007/1 (далі за текстом - Іпотечний договір), за умовами якого у відповідності до Закону України «Про іпотеку» та інших нормативно-правових актів України іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором належний йому на праві власності об'єкт нерухомості, а саме: нежитлові приміщення №1-:-3, 5-:-14 в нежитловій будівлі літ.«А-1», що знаходиться в АДРЕСА_1, загальною площею 157,1кв.м. Заставна вартість предмету іпотеки становить 1058360,00грн.

Пунктом 5.1 Іпотечного договору сторони визначили, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, якщо на момент настання терміну виконання основного зобов'язання, воно не буде виконано повністю, у випадку порушення графіку погашення суми кредиту (частини кредиту) та/або у разі несплати процентів (частини процентів), комісій (частини комісій) відповідно до умов Кредитного договору. При цьому іпотекодержатель має право звернути стягнення на весь предмет іпотеки, за своїм розсудом, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки у повному обсязі усі вимоги, передбачені Кредитним договором.

Згідно пункту 5.7 Іпотечного договору звернення стягнення, на предмет іпотеки в разі набуття іпотекодержателем права на таке звернення за вибором іпотекодержателя відбувається: за згодою сторін договору; за виконавчим написом нотаріуса, який вчинюється за рахунок іпотекодавця; за рішенням суду; за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку згідно з умовами договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом: 1) переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця, з дотриманням вимог, установлених ст.37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності; 2) продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві та будь-яким, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку ст.38 Закону України "Про іпотеку".

Пунктом 5.8 Іпотечного договору сторони узгодили, що право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя серед перелічених у пункті 5.7 цього Договору належить іпотекодержателю.

За умовами пункту 3.4 Іпотечного договору іпотекодавець зобов'язався, зокрема, надавати іпотекодержателю щоквартально, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітнім кварталом - для 1-3 кварталів, та не пізніше «01» березня - для четвертого кварталу, фінансову звітність - баланс, звіт про фінансові результати, розшифровку статей балансу, за якими відображаються основні засоби, та іншу звітність за вимогою іпотекодержателя; застрахувати за свій власний кошт на користь іпотекодержателя предмет іпотеки на умовах, що визначені Кредитним договором від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування.

Згідно пункту 3.5 Іпотечного договору у разі порушення іпотекодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених пунктом 3.4 цього договору, він сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 10% від вартості предмету іпотеки.

02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк», як продавцем, та позивачем, як покупцем, укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги (далі за текстом - Договір купівлі-продажу), посвідчений 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №1539 (та який діє з усіма змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 2.1 Договору купівлі-продажу, продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцеві, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (28479032,48грн).

Згідно з пунктом 2.3 Договору купівлі-продажу права вимоги переходять від продавця до покупця з моменту підписання продавцем та покупцем Акту приймання-передачі прав вимоги.

Пунктом 1.1. сторони Договору купівлі-продажу визначили, що "права вимоги" означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за Кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за Договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких обов'язків за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.

Відповідно до пункту 7.7 Договору купівлі-продажу сторони домовились, що покупець зобов'язаний надіслати кожному позичальнику повідомлення про відступлення права вимоги, що стосується Кредитного договору, стороною якого є такий позичальник, в порядку, встановленому чинним законодавством та надіслати кожній особі, що надає забезпечення, повідомлення про відступлення права вимоги, в порядку встановленому чинним законодавством.

Згідно витягу з додатку до Акту приймання-передачі прав вимоги за Договором купівлі-продажу, до складу вимог, права на які набув позивач, було включено і право вимоги виконання ФОП ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором №09007 від 17.05.2012, укладеним між ПАТ «Астра Банк» та третьою особою, а також зобов'язань ТОВ "Слобожанщина" за Іпотечним договором №09007/1 від 17.05.2012, укладеним між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем.

Листом від 12.12.2013 №13563/АВ-КМ/6 позивач повідомив третю особу про відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу.

Таким чином, відбулася заміна сторони в зобов'язанні, в результаті якої Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора за Кредитним договором та іпотекодержателя за Іпотечним договором.

Посилаючись на те, що третя особа неналежним чином виконувала свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 177463,92грн., з яких 44083,04грн. заборгованості за простроченим кредитом, 9728,96грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 486,45грн. три проценти річних від суми простроченого кредиту, 16557,08грн. заборгованості за простроченими процентами, 735,61грн. пені за несвоєчасне повернення процентів, 36,78грн. три проценти річних від суми прострочених процентів, 105836,00грн. штрафу, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості ФОП ОСОБА_1 звернути стягнення за Іпотечним договором на предмет іпотеки, який належить відповідачу на праві власності, шляхом визнання за позивачем права власності на нежитлові приміщення № 1-:-3, 5-:-14 в нежитловій будівлі літ. "А1", що знаходиться в АДРЕСА_1, загальною площею 157,1кв.м.

Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість майна, витяг з якого наявний в матеріалах справи, вартість нерухомого майна, що є предметом Іпотечного договору, станом на 21.10.2015 складає 1376000,00грн.

Після порушення провадження у даній справі відповідач надав суду докази сплати третьою особою на користь позивача 44083,04грн. заборгованості за простроченим кредитом, 9728,96грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 16557,08грн. прострочених відсотків, 735,61грн. пені за несвоєчасне повернення процентів, про що свідчать квитанції від 06.11.2015 та від 11.11.2015, копії яких наявні в матеріалах справи, а оригінали оглянуті судом в судовому засіданні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 37 цього Закону встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до пункту 4.4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 №1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. У разі встановлення у договорі такого способу звернення стягнення, як набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того, вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, господарські суди мають враховувати приписи статті 35 Закону України "Про іпотеку", якими передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Проте ненадіслання іпотекодержателем іпотекодавцю відповідної вимоги не виключає права іпотекодержателя на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

Як встановлено судом, в пункті 5.7 Іпотечного договору сторони передбачили застереження щодо передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 4.4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 №1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

Господарським судам слід також враховувати, що виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Наявні у матеріалах справи банківські виписки по рахунках третьої особи підтверджують неналежне виконання ФОП ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Кредитним договором, у зв'язку з чим у нього станом на момент подачі позову виникла заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 44083,04грн. та за простроченими процентами у сумі 16557,08грн.

Враховуючи неналежне виконання ФОП ОСОБА_1 умов Кредитного договору, та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував третій особі за період з 11.03.2015 по 25.08.2015 пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 9728,96грн. та пеню за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 735,61грн.

Разом із тим, під час розгляду справи третьою особою погашено вищевказані суми заборгованості по кредиту, процентам та відповідних видах пені, що підтверджуються наявними у справі квитанціями від 06.11.2015 та від 11.11.2015.

Щодо іншої частини заборгованості, в рахунок задоволення якої позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, суд зазначає наступне.

Позивач додатково нарахував третій особі 486,45грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту, а також 36,78грн. - 3% річних від суми прострочених процентів.

Однак, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку пунктом 1.5.1 Кредитного договору було встановлено інший розмір процентів за користування кредитом - 21,9%.

Отже, позивач необґрунтовано додатково нарахував відповідачу три проценти річних, а тому дані вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач також вказує про обов'язок третьої особи сплатити штраф у розмірі 105836,00грн., який нараховано на підставі пункту 3.2.5 Кредитного договору та пункту 3.4 Іпотечного договору, у зв'язку із закінченням дії договору страхування предмету іпотеки 02.06.2014 та ненаданням звітності.

При цьому, позивач не звернув уваги, що наслідком невиконання третьою особою зобов'язання, передбаченого пунктом 3.2.5 Кредитного договору (щодо страхування майна) є лише підвищення розміру процентної ставки за користування кредитом до розміру 32,85% річних, про що прямо зазначено в пункті 3.2.7 Кредитного договору.

Позивач цим правом скористався, здійснивши підвищення процентної ставки з 21,9% до 32,85%, що підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості позичальника за простроченими процентами.

Відповідальність ФОП ОСОБА_1 у вигляді сплати будь-яких штрафів за невиконання ним пункту 3.2.5 Кредитного договору сторонами встановлена не була.

Посилання на умови Іпотечного договору, зокрема на пункт 3.4 (щодо страхування майна та подання звітності), є безпідставними, оскільки відповідно до пункту 3.5 Іпотечного договору відповідальність за невиконання положень пункту 3.4 Іпотечного договору у розмірі 10% від вартості предмету іпотеки несе саме іпотекодавець, тобто ТОВ "Слобожанщина", а не позичальник за Кредитним договором. Отже, вимоги про стягнення штрафу з іпотекодавця можуть бути предметом окремого позову.

У зв'язку з цим, суд вважає посилання позивача на наявність у третьої особи зобов'язання щодо сплати 105836,00грн. штрафу необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд наголошує, що на момент прийняття рішення у даній справі заборгованість третьої особи перед позивачем за Кредитним договором, яка підтверджена фактичними обставинами справи та визнана судом обґрунтованою (заборгованість за кредитом, процентами, та відповідними видами пені), була погашена позичальником шляхом добровільного виконання.

Відсутність заборгованості за основним зобов'язанням (Кредитним договором) виключає задоволення позовних вимог іпотекодержателя до іпотекодавця на підставі Іпотечного договору, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 16.11.2015 р.

Суддя М.В. Калантай