КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Справа№ 910/15772/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Шипка В.В.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Прокоп'єв І.К. - довіреність б/н від 06.01.2015.

від відповідача: Собко О.В. - довіреність № 2-15д від 19.12.2014.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Укргазвидобування" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року

за заявою Публічного акціонерного товариства „Укргазвидобування"

про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року

у справі № 910/15772/14 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Сап Україна"

до Публічного акціонерного товариства „Укргазвидобування"

про стягнення 35 120 971,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „Укргазвидобування" про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі № 910/15772/14.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ „Укргазвидобування" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року та прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ „Укргазвидобування" про розстрочку виконання рішення задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу ПАТ „Укргазвидобування" у справі № 910/15772/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Шипка В.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Верховця А.А. на навчанні з підвищення кваліфікації у Національній школі суддів України та судді Шипка В.В. у відпустці для розгляду справи № 910/15772/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2015 року апеляційну скаргу ПАТ „Укргазвидобування" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.11.2015 року за участю повноважних представників сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно розпорядження Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці для розгляду справи № 910/15772/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ „Укргазвидобування" прийнято до провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.11.2015 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ „Укргазвидобування" про розстрочку виконання рішення задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог ПАТ „Укргазвидобування", викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року - без змін.

17.11.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ПАТ „Укргазвидобування" слід відмовити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі № 910/15772/14 позовні вимоги ТОВ „Сап Україна" до ПАТ „Укргазвидобування" про стягнення 35 120 971,33 грн. задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 24 680 172,91 грн. - заборгованості за надання ліцензій, 4 197 737,19 грн. - боргу за надані послуги, 2 618 090,57 грн. - пені, 465 549,62 грн. - 3% річних, 3 320 652,25 грн. - інфляційних витрат та 73 080,00 грн. - судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 10.09.2015 року рішення господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі № 910/15772/14 залишено без змін.

14.09.2015 року відповідач звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі № 910/15772/14, в якій просить суд розстрочити виконання судового акту строком на 60 місяців, а саме рівними платежами по 588 036,71 грн. щомісячно протягом жовтня 2015 року по липень 2021 року та 588 036,65 грн. в серпні 2018 року.

В обґрунтування поданої заяви, з урахуванням додаткових пояснень до неї, відповідач посилається на те, що на виконання Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу", відповідачем було укладено договір про закупівлю природного газу від 29.12.2014 року № УГВ9984/21-15 щодо продажу всього обсягу видобутого природного газу НАК „Нафтогаз України", проте через незадовільний рівень розрахунків споживачів за використаний природний газ, НАК „Нафтогаз України" систематично порушує строки оплати, які визначені договором про закупівлю природного газу за державні кошти, внаслідок чого за останньою утворилась заборгованість перед ПАТ „Укргазвидобування" за поставлений природний газ, яка на час розгляду справи в суді першої інстанції становить 7,2 млрд. гривень.

Таким чином, як стверджує відповідач, у нього відсутні реальні джерела фінансування для погашення в повному обсязі утвореної кредиторської заборгованості перед позивачем, а негайне виконання рішення у даній справі може спричинити погіршення фінансового стану підприємства, і, як наслідок, може призвести до його неплатоспроможності, що взагалі унеможливить виконання рішення в даній справі.

За наслідками розгляду вказаної заяви, ухвалою господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року відмовлено в її задоволенні.

Відповідач з даною ухвалою не погоджується та в апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції при наявності обґрунтованих підстав (виняткового випадку) ускладнення виконання рішення у даній справі безпідставно відмовив заявнику у розстрочці цього рішення строком на 60 місяців, чим порушив ст. 121 ГПК України.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Згідно статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України „Про виконавче провад6ження".

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Згідно п. 7.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 року № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо б було звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 12.01.2011 року у справі № 30/325.

За змістом ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Тобто, тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення.

Так, до заяви скаржником були надані копії актів звірки розрахунків за період з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року та станом на 21.09.2015 року за договором № УГВ9984/21-15, акти приймання-передачі природного газу, а також податкові вимоги органів ДФС про сплату податкового боргу.

При цьому, жодної довідки про відкриті рахунки та про залишки коштів на рахунках ПАТ „Укргазвидобування", які б свідчили про розмір залишків коштів на рахунках та підтверджували б їх недостатність для погашення кредиторської заборгованості ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції скаржником не надано. Також скаржником не надано бухгалтерських документів та документів податкової звітності, що підтверджували б його посилання.

Тобто, апелянтом для вирішення питання про можливість розстрочки виконання рішення в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виняткових обставин в розумінні ст. 121 ГПК України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для розстрочки виконання рішення суду, а відтак судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви ПАТ „Укргазвидобування" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року у справі № 910/15772/14.

Крім того, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні даної заяви про надання розстрочки виконання рішення, суд апеляційної інстанції враховує матеріальні інтереси позивача, оскільки при подальшому відтермінуванні оплати заборгованості останній понесе збитки, викликані, в свою чергу, відповідною заборгованістю перед материнською компанією „САП АГ" (SAP AG) згідно діючого договору про розповсюдження програмного забезпечення та може призвести до негативних наслідків для нього.

Враховуючи викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року у даній справі прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника щодо неправильного застосування норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-106, 121 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Укргазвидобування" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року у справі № 910/15772/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року у справі № 910/15772/14 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу № 910/15772/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 19.11.2015 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

В.В. Шипко