УХВАЛА

17.11.2015Справа № 910/2450/13

За скаргою №94/21/6658 від 30.09.2015р. Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на бездіяльність державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві по справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Київенерго», м.Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м.Київ

про стягнення 1 579 370,66 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники:

від позивача: Плахотнюк Я.В. - по дов.

від відповідача: Гринчук Г.Я. - по дов.

від відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві: не з'явився

Рішенням від 13.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго», м.Київ до Дочірнього підприємства "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м.Київ задоволено повністю: стягнуто з Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» основний борг в сумі 1490160,51 грн., 3% річних в розмірі 19339,47 грн., пеню в сумі 69870,68 грн., а також судовий збір - 31587,41 грн.

На виконання зазначеного рішення 29.03.2013р. господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

30.09.2015р. до господарського суду м.Києва надійшла скарга №94/21/6658 від 30.09.2015р. Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про:

- визнання неправомірною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо ненакладення арешту на нововиявлений рахунок №6401 боржника в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк»;

- визнання неправомірною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо невжиття заходів для реалізації транспортного засобу Skoda Octavia A5, державний номер АА 9979 НХ;

- зобов'язання відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві накласти арешт на поточний рахунок боржника та виставити платіжні вимоги про списання грошових коштів на всі рахунки боржника;

- зобов'язання відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві вчинити дії щодо проведення реалізації транспортного засобу Skoda Octavia A5, державний номер АА 9979 НХ.

29.10.2015р. до господарського суду міста Києва надійшла заява №94/21/7432 від 29.10.2015р. Публічного акціонерного товариства «Київенерго», в якій останній просив:

- визнати неправомірною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо ненакладення арешту на нововиявлений рахунок №6401 боржника в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» по примусовому виконанню наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13;

- визнати неправомірною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо невжиття заходів для реалізації транспортного засобу Skoda Octavia A5, державний номер АА 9979 НХ для погашення заборгованості відповідно до наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві накласти арешт на поточний рахунок №6401 боржника в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» шляхом винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника та направлення її на адресу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» рекомендованим або цінним листом;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві виставити платіжні вимоги про списання грошових коштів на всі рахунки боржника по примусовому виконанню наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві провести передбачені законодавством України заходи для реалізації транспортного засобу Skoda Octavia A5, державний номер АА 9979 НХ.

У п.9.9 Постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, зокрема, ст.22 вказаного нормативно-правового акту.

Згідно зі ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що заява №94/21/7432 від 29.10.2015р. Публічного акціонерного товариства «Київенерго» відповідає приписам ст.ст.22, 1212 Господарського процесуального кодексу України остання прийнята господарським судом до розгляду.

В обґрунтування означеної скарги заявник посилався на те, що державним виконавцем всупереч приписів Закону України «Про виконавче провадження» не вчинено всіх необхідних для виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 виконавчий дій, зокрема, не накладено арешт на рахунок №6401 Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», відкритий в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», та не здійснено дій, необхідних для звернення стягнення на майно боржника, а саме транспортний засіб Skoda Octavia A5, державний номер АА 9979 НХ.

Дочірнім підприємством «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ґрунтовних заперечень з приводу скарги позивача не надано. Одночасно, у судовому засіданні 17.11.2015р. вказаним учасником судового процесу наголошено, що державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві вчиняються дії по списанню грошових коштів з рахунку відповідача на виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13, а на грошові кошти боржника, які обліковуються на рахунку №6401, відкритому в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», вже накладено арешт постановою від 13.08.2015р.

Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві пояснень по суті скарги не представив, у судове засідання 17.11.2015р. не з'явився, проте, був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням №477.

Наразі, з огляду на неявку державного виконавця господарський суд зазначає, що відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Разом з цим, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно з ч.2 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення скарги, внаслідок чого скарга може бути розглянута за наявними у справі документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга №94/21/6658 від 30.09.2015р. Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на бездіяльність державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві підлягає частковому задоволенню. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби у процедурі виконання рішення господарського суду передбачено ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Приймаючи до уваги наведене вище, керуючись приписами ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, скаргу позивача було призначено до розгляду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до даного Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 вказаного Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як свідчать матеріали справи, 16.05.2013р. Публічним акціонерним товариством «Київенерго» було подано до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві заяву №93/24-3517 від 13.05.2013р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13.

На підставі означеної заяви державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Мироненко Н.М. було відкрито виконавче провадження №38032223, про що винесено постанову від 21.05.2013р.

За приписами ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п.п.5, 6 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, 21.05.2013р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Мироненко Н.М. було направлено запит до Держтехнагляду, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, УДАІ ГУ МВС України у місті Києві, Державної податкової інспекції України та до Департаменту земельних ресурсів про надання інформації про відкриті розрахункові рахунки у фінансових установах, наявність цінних паперів, зареєстрованих транспортних засобів, нерухомого майна, земельних ділянок, належних Дочірньому підприємству «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на праві власності.

30.05.2013р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Мироненко Н.М. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 161 095,80 грн.

Листом №10/1712/10 від 05.06.2013р. УДАІ ГУ МВС України у місті Києві було повідомлено державного виконавця про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

27.06.2013р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Мироненко Н.М. накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках №101, №101 в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк», №471, №8471 в Головному управлінні по місту Києву Акціонерного товариства Ощадбанк, №3734 в Публічному акціонерному товаристві «Промінвестбанк», №61, № в Дніпровському відділенні Акціонерного товариства Ощадбанк міста Київ, №4431 в Публічному акціонерному товаристві «АКБ банк», №74 в Публічному акціонерному товаристві «АКБ банк», №5276 в Центральній філії Публічного акціонерного товариства «ПІБ в місті Київ», про що винесено відповідну постанову.

07.08.2013р. державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на транспортні засоби марки ГАЗ , 1992 року випуску, державний номер 09821 КА, КАМАЗ, 1989 року випуску, державний номер 07025 КА, ПС, 1990 року випуску, державний номер 1522 УЧ, ВАЗ, 2000 року випуску, державний номер 24926 КА, SKODA OCTAVIA А5,1.6, 2008 року випуску, державний номер АА 9979 НХ.

Одночасно, 07.08.2013р. державним виконавцем оголошено розшук майна боржника, а саме транспортних засобів: ГАЗ, 1992 року випуску, державний номер 09821 КА, КАМАЗ, 1989 року випуску, державний номер 07025 КА, ПС, 1990 року випуску, державний номер 1522 УЧ, ВАЗ, 2000 року випуску, державний номер 24926 КА, SKODA OCTAVIA А5,1.6, 2008 року випуску, державний номер АА 9979 НХ, про що винесено постанову від 07.08.2013р.

17.10.2013р. державним виконавцем знято з розшуку автотранспортний засіб SKODA OCTAVIA А5,1.6, 2008 року випуску, державний номер АА 9979 НХ.

Постановою від 21.03.2014р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Мироненко Н.М. накладено арешт на рахунок боржника № 3582 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Перший».

30.10.2014р. виконавче провадження №38032223 з примусового виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі № 910/2450/13 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №45408147, яке веде відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про що винесено відповідну постанову.

Постановами від 22.04.2015р., від 26.05.2015р. державним виконавцем накладено арешт на рахунки Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», що містяться на рахунках в Печерській філії Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» №6848, №8652, №1864, №7883; в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» №101, №101; в Головному управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» №471, №8471; в Дніпровській філії Публічного акціонерного товариства «ПІБ» в місті Києві №1573, №1573; в Публічному акціонерному товаристві «БГ Банк» №3582; в Печерській філії Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» №6848, №8652, №1864, №7883; в Державному казначействі України №5891.

Одночасно, у відповідності до змісту відповіді № від 11.08.2015р. Державної податкової служби України у боржника наявний ще один рахунок №6401 в Публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк».

Наразі, за твердженнями заявника, всупереч приписів Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було накладено арешту на грошові кошти боржника, розміщені на вказаному рахунку, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваною скаргою.

Виходячи з принципів повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що твердження позивача про бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо ненакладення арешту на нововиявлений рахунок №6401 боржника в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» по примусовому виконанню наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи документами. При цьому, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Пунктом 13 Інструкції про проведення виконавчих дій, яку затверджено Наказом №74/5 від 15.12.1999о. Міністерства юстиції України, передбачено, що дані стосовно виконавчих документів, що надійшли до органу державної виконавчої служби, та подальшого виконання відкритих виконавчих проваджень підлягають обов'язковому занесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відповідно до вимог Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. Дані вносять з моменту впровадження автоматизованої системи «Реєстр виконавчих проваджень».

Процедура формування та ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень визначена Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим Наказом №43/5 від 20.05.2013р. Міністерства юстиції України.

Відповідно до п.1.1 вказаного Положення Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

Пунктами 6.1, 6.2 Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень визначено, що інформація з Єдиного реєстру про наявність виконавчих проваджень (у тому числі завершених) відносно боржників - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців надається у вигляді скорочених витягів у паперовій або електронній формі на запити будь-яких фізичних та юридичних осіб. Повні витяги з Єдиного реєстру надаються на запити сторін виконавчого провадженння. Витяги в паперовій формі надаються Адміністратором Єдиного реєстру на підставі письмової заяви, форма якої наведена в додатку до Положення. Витяги в електронній формі фізичні та юридичні особи можуть отримувати через веб-сайт Адміністратора Єдиного реєстру з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет.

Наразі, з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що постановою від 13.08.2015р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Урбан Д.Д. було накладено арешт на грошові кошти Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця, які обліковуються на рахунку №6401 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк».

До того ж, з представленої до суду відповідачем довідки б/н від 29.09.2015р. про виконавче провадження також вбачається вчинення 13.08.2015р. державним виконавцем наведеної вище виконавчої дії, направленої на примусове виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13.

Таким чином, зазначеним вище спростовуються твердження позивача про бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо накладення арешту на нововиявлений рахунок №6401 боржника в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» при примусовому виконанні наказу від 29.03.2013р., що свідчить про відсутність підстав для повторного накладення арешту на грошові кошти боржника, які розміщені на означеному рахунку.

При цьому, суд зауважує, що посилання позивача на відсутність в матеріалах справи виконавчого провадження доказів направлення вказаної вище постанови до установи банку з метою її виконання не свідчить про наявність підстав для повторного накладення арешту, а може бути лише окремим предметом скарги на дії відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що нормами чинного законодавства України, зокрема, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця накладати арешт саме на грошові кошти боржника, а не на рахунки, на яких такі кошти розміщені. Тобто, вимоги заявника про накладення арешту на рахунки боржника не відповідають передбаченим нормами права заходам примусового виконання рішень.

За таких обставин, з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги №94/21/6658 від 30.09.2015р. Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в частині визнання неправомірною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо ненакладення арешту на нововиявлений рахунок №6401 боржника в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» при примусовому виконанні наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 та зобов'язання державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві накласти арешт на поточний рахунок боржника №6401 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» шляхом винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника.

До того ж, суд також вважає за необхідне зауважити, що з огляду на висновки суду стосовно відсутності підстав для повторного накладення арешту на рахунок боржника, вимоги про направлення такої постанови банку також є безпідставними.

З приводу вимог позивача про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві виставити платіжні вимоги про списання грошових коштів на всі рахунки боржника по примусовому виконанню наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» суд зазначає наступне.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Частиною 3 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

За приписами ст.1071 Цивільного кодексу України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Примусове списання - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом (п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено постановою №22 від 21.01.2004р. Правління Національного банку України).

Пунктом 5.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено, що примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі (орган державної виконавчої служби) на підставі виконавчих документів, установлених законами України.

Для примусового списання коштів стягувач оформляє не менше ніж у трьох примірниках платіжну вимогу за формою, наведеною в додатку 4, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції та цій главі. У реквізиті «Призначення платежу» платіжної вимоги стягувач зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) виконавчого документа. Якщо в реквізиті «Призначення платежу» платіжної вимоги зазначено характер сум, що підлягають списанню згідно з виконавчим документом, то платіжна вимога виконується відповідно до пункту 2.22 глави 2 цієї Інструкції. Виконавчий документ, на підставі якого оформлено платіжну вимогу, банку не подається (п.5.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено постановою №22 від 21.01.2004р. Правління Національного банку України).

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, ухвалами від 05.10.2015р., від 21.10.2015р., від 04.11.2015р. та від 11.11.2015р. судом було зобов'язано відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві надати матеріали виконавчого провадження ВП №38032223 з примусового виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13.

Проте, всупереч приписів ст.124 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких рішення, ухвали, постанови, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, витребуваних судом документів державним виконавцем представлено не було.

Тобто, на теперішній час в матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розмінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України докази того, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві було виставлено до всіх установ банку, в яких у відповідності до матеріалів справи у Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» відкрито розрахункові рахунки та обліковуються грошові кошти.

Одночасно, з наявної в матеріалах справи довідки б/н від 29.09.2015р. про виконавче провадження, що була надана відповідачем, вбачається, що на теперішній час виконавче провадження з виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 не закінчене, грошові кошти в повному обсязі позивачу не сплачені. Вказані обставини було підтверджено представниками позивача та відповідача у судовому засіданні 17.11.2015р.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про порушення прав стягувача у виконавчому провадженні внаслідок недотримання державним виконавцем вимог закону щодо примусового списання грошових коштів з рахунків боржника для примусового виконання наказу.

Згідно з п.9.13 Постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до п.32 Інформаційного листа №01-08/369 від 29.06.2010р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним. Господарський же суд, приймаючи судове рішення по суті скарги, має в будь-якому разі враховувати положення, викладене в названому роз'ясненні президії Вищого господарського суду України.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів звернення відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві із платіжними вимогами в порядку, що передбачений п.5.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено постановою №22 від 21.01.2004р. Правління Національного банку України, до всіх банківських установ, на рахунках в яких обліковуються кошти відповідача, суд дійшов висновку, що скарга №94/21/6658 від 30.09.2015р. Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в частині зобов'язання державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві виставити платіжні вимоги про списання грошових коштів на всі рахунки боржника по примусовому виконанню наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання неправомірною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо невжиття заходів для реалізації транспортного засобу Skoda Octavia A5, державний номер АА 9979 НХ для погашення заборгованості відповідно до наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 та зобов'язання відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві провести передбачені законодавством України заходи для реалізації транспортного засобу Skoda Octavia A5, державний номер АА 9979 НХ суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

За приписами ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» одним з заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника.

Як зазначалось вище, ч.2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У ч.5, 6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Тобто, з наведеного вбачається, що нормами чинного законодавства України передбачено, що умовою для задоволення вимог стягувача шляхом звернення стягнення на майно боржника, яким є, в тому числі, транспортні засоби, є саме недостатність грошових коштів для примусового виконання рішення.

Наразі, суд зауважує, що у відповідності ст.129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте, всупереч означеним приписам чинного законодавства заявником не доведено належними та допустимими у розмінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами обставин щодо недостатності на рахунках Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» грошових коштів для примусового виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13.

До того ж, з наявної в матеріалах справи довідки б/н від 29.09.2015р. про виконавче провадження вбачається часткове періодичне списання з рахунків Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» грошових коштів для примусового виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13, що фактично вказує на наявність грошових коштів у боржника.

При цьому, з огляду на задоволення судом вимог позивача про зобов'язання державного виконавця виставити платіжні вимоги про списання грошових коштів на всі рахунки боржника по примусовому виконанню наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13, суд зауважує, що фактичне вчинення таких дій може призвести до повного задоволення майнових вимог позивача, а отже, і відсутності необхідності для звернення стягнення на майно відповідача.

Одночасно, суд звертає увагу позивача, що у разі невиконання в повному обсязі наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 після виставлення державним виконавцем платіжних вимог про списання грошових коштів на всі рахунки боржника, заявник не позбавлений права та можливості звернутись з вимогами про примусове виконання судового наказу шляхом звернення стягнення на майно Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», в тому числі, і транспортні засоби.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, виходячи з наявних в матеріалах справи документів, у суду відсутні підстави вважати, що у Дочірнього підприємства «Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» недостатньо коштів для примусового виконання наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13, а отже, і задоволення вимог стягувача за рахунок іншого майна боржника.

Тобто, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про передчасність вимог Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання неправомірною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві щодо невжиття заходів для реалізації транспортного засобу Skoda Octavia A5, державний номер АА 9979 НХ для погашення заборгованості відповідно до наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 та зобов'язання відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві провести передбачені законодавством України заходи для реалізації транспортного засобу Skoda Octavia A5 та відсутність підстав для їх задоволення.

За таких обставин, керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити скаргу №94/21/6658 від 30.09.2015р. Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на бездіяльність державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві виставити платіжні вимоги про списання грошових коштів на всі рахунки боржника по примусовому виконанню наказу від 29.03.2013р. господарського суду міста Києва по справі №910/2450/13 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволенні решти вимог Публічного акціонерного товариства «Київенерго» відмовити.

Суддя Любченко М.О.