КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Справа№ 910/14865/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Зеленіна В.О.

Мартюк А.І.

секретар: Горбунова М.Є.

за участю представників:

від позивача: Ткаченко С.В.;

від відповідача: не з'явився;

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з

обслуговування житлового фонду Шевченківського району

м. Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 04.08.2015р.

у справі №910/14865/15 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з

обслуговування житлового фонду Шевченківського району

м. Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехнік - ЛТД

і КО"

про стягнення 273 330,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехнік - ЛТД і КО" (далі - відповідач) 273 330,00 грн. безпідставно набутих коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на виконання умов договору підряду №256 від 13.09.2012р. відповідач мав виконати роботи по реконструкції зовнішніх теплових мереж, які були прийняті та оплачені позивачем. Однак за результатами перевірки вартості фактично виконаних відповідачем робіт, проведеної Комунальним підприємством «Київекспертиза», було виявлено завищення вартості підрядних робіт на загальну суму 273 330,00 грн. Виявлена сума завищення вартості робіт є безпідставно отриманими коштами, які мають бути повернуті відповідачем.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзиву на позов не надав, у зв'язку з чим справа розглядалася місцевим господарським судом на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/14865/15 від 04.08.2015р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/14865/15 від 04.08.2015р. та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права. Загалом, доводи апеляційної скарги ідентичні тим, які наводилися позивачем під час розгляду справи місцевим господарським судом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. (головуючий суддя Зубець Л.П., судді: Новіков М.М., Мартюк А.І.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.10.2015р.

В судове засідання 05.10.2015р. з'явився лише представник позивача. Представник відповідача не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

В судовому засіданні 05.10.2015р. представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду справи відповідно до ст. ст. 69, 102 Господарського процесуального кодексу України.

Вказане клопотання було задоволено судом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015р., на підставі ст. ст. 69, 77, 102 Господарського процесуального кодексу України, строк розгляду апеляційної скарги було продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 17.11.2015р.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. було змінено склад суду та передано справу для здійснення апеляційного провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Мартюк А.І., Зеленіна В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Мартюк А.І., Зеленіна В.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.11.2015р.

В судовому засіданні 17.11.2015р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/14865/15 від 04.08.2015р. та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання 17.11.2015р. не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін про місце, дату та час судового розгляду, колегія суддів визнала за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 17.11.2015р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

13.09.2012р. між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, було укладено договір №256 (далі - Договір) (том справи - 1, аркуші справи - 16-19).

За умовами Договору (розділ 1) замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання з використанням власних матеріалів та засобів виконати роботи по реконструкції зовнішніх теплових мереж (далі - роботи) згідно Додатку №1, який є невід'ємною частиною даного Договору, на об'єкті замовника: "Реконструкція теплових мереж по вул. Довженко, 14, 14/1 (перепідключення споживачів від котельні ВАТ "Поліграфкнига", до районної котельні "Довженко" ПАТ "Київенерго") у Шевченківському районі" (далі - об'єкт) на підставі проекту 06/12-3ТМ (далі - проект), та передати роботи замовникові на умовах даного Договору. Замовник бере на себе зобов'язання прийняти виконані роботи і оплатити їх вартість згідно умов цього Договору. В обсяг та вартість робіт, визначених в п.1.1 даного Договору, входить поставка, транспортування та монтаж матеріалів для зовнішніх теплових мереж на підставі проекту 06/12-3ТМ.

Вартість робіт та матеріалів погоджена сторонами в розділі 2 Договору, згідно з яким вартість робіт та матеріалів визначається на основі складеного кошторису, підписується сторонами та є невід'ємною частиною Договору, і складає 972 751,20 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 162 125,20 грн.

Термін виконання робіт на об'єкті становить два місяці з моменту підписання даного Договору (п.3.1 Договору).

Порядок оплати робіт та матеріалів наведений в розділі 4 Договору, згідно з яким фінансування робіт за даним Договором здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету. Розрахунки проводяться в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника на підставі оформлених належним чином актів прийому-передачі виконаних робіт протягом 5-ти робочих днів з дати підписання актів. Роботи, виконані підрядником з недоліками, не оплачуються до їх усунення підрядником. У разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, інших помилок, що вплинули на ціну (вартість) виконаних робіт, замовник має право скоригувати суму, що підлягає оплаті. У випадку залучення підрядником до виконання робіт субпідрядних організацій оплату здійснює підрядник.

В п.11.1 Договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2012р.

Сторонами було складено та підписано проектно-кошторисну документацію на виконання будівельних робіт.

На виконання умов Договору відповідач виконав підрядні роботи, про що сторонами було складено і підписано Акти приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в №1 від 14.09.2012р., №2 за грудень 2012р. на суму 957 177,44 грн. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3 від 13.09.2012р. та від 24.12.2012р. (том справи - 1, аркуші справи - 49-50, 56-126).

Позивач прийняв виконані роботи та повністю розрахувався з відповідачем, оплативши 957 177,44 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №4 від 14.09.2012р., №8 від 13.06.2013р., №9 від 24.06.2013р. (том справи - 1, аркуші справи - 47-48).

На виконання п.18 Плану роботи Управління внутрішнього фінансового контролю та аудиту департаменту фінансів на ІІ півріччя 2014 року, затвердженого Головою Київської міської державної адміністрації, а також згідно з дорученням Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №054-8-07/3872 від 29.08.2014р. та наказу по Комунальному підприємству "Київекспертиза" №62-КО від 04.09.2014р., Комунальним підприємством "Київекспертиза" було проведено перевірку відповідності обсягів виконаних підрядних робіт шляхом безпосередніх обмірів в натурі та документальної перевірки, про що було складено висновок №09/105-552 від 26.09.2014р. (том справи - 1, аркуші справи - 20-24).

В ході перевірки було виявлено, що вартість робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в, що підписані позивачем (замовником) та відповідачем (підрядником) за період виконання робіт з вересня 2012р. по червень 2013р. складає 957,177 тис. грн. Після проведення перевірки сума за актами приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в склала 683,847 тис. грн. Завищення вартості виконаних робіт за наданими актами форми № КБ-2в складає 273,330 тис. грн., в тому числі: завищення обсягів виконаних робіт - 228,548 тис. грн.; завищення вартості матеріалів - 14,135 тис. грн.; завищення кількості матеріалів - 18,698 тис. грн.; завищення вартості експлуатації машин та механізмів - 11,949 тис. грн.

З наведеного вбачається, що за результатами проведення перевірки Комунальне підприємство "Київекспертиза" дійшло висновку про завищення відповідачем вартості виконаних підрядних робіт за Договором №256 від 13.09.2012р. на загальну суму 273 330,00 грн.

Позивач вважає, що 273 330,00 грн. є безпідставно отриманими коштами, які мають бути повернуті позивачу.

Позивач звернувся до відповідача з листами №673/вих. від 23.10.2014р., №713/вих. від 07.11.2014р. та претензіями №13-юр від 20.01.2015р., №16-юр від 21.01.2015р. (том справи - 1, аркуші справи - 30-32, 34), в яких вимагав повернути зайво сплачені грошові кошти. Однак звернення позивача було залишено відповідачем без реагування.

Зважаючи на відмову відповідача в добровільному порядку відшкодувати безпідставно отримані кошти, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до Господарського суду міста Києва.

Місцевий господарський суд повністю відмовив в позові, визнавши позовні вимоги необґрунтованими та документально непідтвердженими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на висновок перевірки вартості фактично виконаних обсягів робіт №09/105-552 від 26.09.2014р., складений Комунальним підприємством "Київекспертиза", ст. ст. 193, 224 Господарського кодексу України, ст. 1214 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

В ст. 226 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний відшкодувати на вимогу суб'єкту завдані збитки у добровільному порядку в повному обсязі.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Окрім того, відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Як уже зазначалось вище, між сторонами було укладено Договір, за умовами якого відповідач зобов'язався за дорученням позивача виконати роботи по реконструкції зовнішніх теплових мереж на об'єкті замовника: "Реконструкція теплових мереж по вул. Довженко, 14, 14/1 (перепідключення споживачів від котельні ВАТ "Поліграфкнига", до районної котельні "Довженко" ПАТ "Київенерго") у Шевченківському районі" на підставі проекту 06/12-3ТМ, а позивач - прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно з положеннями ст. ст. 626-628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Тобто, укладаючи Договір, позивач та відповідач на власний розсуд погодили умови цього договору, зокрема, його ціну.

Спірний Договір не був визнаний недійсним у встановленому законодавством порядку і на даний час є чинним.

Зазначаючи про завищення відповідачем вартості виконаних підрядних робіт за Договором, позивач не приймає до уваги положення ст. 632 Цивільного кодексу України, згідно з якою ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору;

Як вірно зазначив у своєму рішенні місцевий господарський суд, позивач не надав доказів, які б свідчили про те, що відповідач завищив вартість спірних робіт понад встановлену кошторисом.

В ст. 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі;

Зібрані у справі матеріали свідчать про те, що сторони належним чином виконували свої договірні зобов'язання, будь-яких претензій з приводу якості робіт, строків їх виконання та/або оплати не надходило. Договір є виконаний сторонами.

Окрім того, в ч.2 ст. 845 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі, якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Натомість позивач не надав ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження існування вищевказаних обставин.

Єдиною підставою для відшкодування відповідачем 273 330,00 грн. зайво отриманих коштів є висновок перевірки вартості фактично виконаних обсягів робіт №09/105-552 від 26.09.2014р., складений Комунальним підприємством "Київекспертиза" щодо позивача. Вказана перевірка проводилась через два роки після укладання сторонами спірного Договору та його виконання.

Листи та претензії позивача про повернення грошових коштів на адресу відповідача були направлені позивачем вже після закінчення строку дії Договору та його виконання.

Відносно посилання позивача на те, що оспорювана сума є безпідставно отриманими коштами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В процесі судового розгляду у даній справі було встановлено, що спірні грошові кошти перераховані на підставі укладеного між сторонами Договору підряду та за виконані роботи. Позивач не надав ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що підрядні роботи не були прийняті позивачем або прийняті із зауваженнями. Тобто, в даному випадку відповідач отримав грошові кошти за Договором на відповідній правовій підставі, що в свою чергу виключає можливість повернення вказаних коштів, як безпідставно набутих, на підставі ст. 1214 Цивільного кодексу України та застосування норм цієї статті до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності заявлених ним вимог. Зокрема, позивач не довів, чим саме і яким чином відповідач порушив його права та охоронювані законом інтереси внаслідок укладання та виконання сторонами умов спірного Договору №256 від 13.09.2012р.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З урахуванням вищевикладених обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а також з повним і всебічним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, тоді як доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за її подання покладаються на позивача (апелянта).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 43, 49, 75, 77, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/14865/15 від 04.08.2015р. - без змін.

2. Матеріали справи №910/14865/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому законом порядку та строки.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді В.О. Зеленін

А.І. Мартюк