ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.2015 Справа № 905/1916/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Подколзіної Л.Д., при секретарі судового засідання Паніної Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Південкомбанк", м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглепром-Індастрі", м.Донецьк

про стягнення 162 390грн. 52коп., 2 554 495,93 доларів США та 5 049 120,80 Євро

за участі уповноважених сторін:

від позивача - Бойко Ю.М. - представник за довіреністю № 97 від 21.09.2015р.

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк", м. Донецьк, звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглепром-Індастрі", м. Донецьк, із позовом про стягнення: 162 390грн. 52коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом у сумі 56 538 145грн. 58коп., поточна заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 734 995грн. 89коп., прострочена заборгованість зі сплати процентів у сумі 12 918 966грн. 36коп. і пеня у сумі 92 198 664грн. 69коп.; про стягнення 2 554 495,93 доларів США, з яких прострочена заборгованість за кредитом у сумі 2 252 310,89 доларів США, поточна заборгованість зі сплати процентів у сумі 16 266,69 доларів США, прострочена заборгованість зі сплати процентів у сумі 285 918,35 доларів США та про стягнення 5 049 120,80 Євро, з яких прострочена заборгованість за кредитом у сумі 4 505 126,75 Євро, поточна заборгованість зі сплати процентів у сумі 29 283,32 Євро і прострочена заборгованість зі сплати процентів у сумі 514 710,73 Євро.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 114К-01Ю від 04.11.2013р.

На підтвердження своїх вимог позивачем представлено копію вказаного договору з додатковими угодами до нього, заяви відповідача про надання траншів та копії виписок по особовим рахункам.

Слухання справи відкладалось, у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання.

22 вересня 2015 року через канцелярію господарського суду від позивача надійшло клопотання (Вх. № 11947/15) про долучення до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів та банківських виписок по особовому рахунку. Суд долучає до матеріалів справи вказані документи.

Відповідач у судові засідання жодного разу не з'явився, витребувані судом документи та відзиву на позовну заяву не надав.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка без пояснення причин представників належним чином повідомлених сторін не перешкоджає вирішенню спору та не може вважатись підставою для відкладання розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши надані суду докази в порядку ст.43 ГПК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Південкомбанк" (надалі по тексту - кредитор або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вуглепром-Індастрі" (надалі по тексту - позичальник або відповідач) укладений кредитний договір про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 114К-01Ю (надалі по тексту - кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору, в редакції додаткової угоди №11 від 31.03.2014 до кредитного договору, кредитор зобов'язується надати позичальнику мультивалютну відновлювальну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти на наступних умовах: ліміт кредитування - 170 000 000 грн., або еквівалентна сума в доларах США, Євро за курсом НБУ на дату видачі траншу, кінцевий строк дії кредитної лінії - до 03.11.2014р., ціль використання коштів - поповнення обігових коштів, процентна ставка у гривні: змінювана розрахована за наступною формулою: процентна ставка = український індекс ставок з депозитами фізичних осіб по депозитах у гривні строком на 12 місяців + 0,65% річних. Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб по депозитах у гривні строком на 12 місяців становить 17,35% річних (станом на 01.11.2013); процентна ставка у доларах США: змінювана розрахована за наступною формулою: процентна ставка = український індекс ставок з депозитами фізичних осіб по депозитах у гривні строком на 12 місяців + 2,96% річних. Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб по депозитах у гривні строком на 12 місяців становить 7,04% річних (станом на 01.11.2013); процентна ставка у Євро: змінювана розрахована за наступною формулою: процентна ставка = український індекс ставок з депозитами фізичних осіб по депозитах у гривні строком на 12 місяців + 3,21% річних. Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб по депозитах у гривні строком на 12 місяців становить 5,79% річних (станом на 01.11.2013).

Згідно з п.2.1. кредитного договору, видача кредиту на цілі, визначені п.1.1 цього договору, проводиться шляхом зарахування на поточний рахунок на підставі письмової заяви позичальника.

З пункту 2.2. вбачається, що моментом (днем) надання кредиту вважається день зарахування кредиту на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п.2.3 кредитного договору, моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок кредитора грошових коштів на повну суму кредиту.

Кредитор нараховує проценти за фактичними залишками кредитної заборгованості позичальника перед кредитором. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з першого по останнє число місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі (п. 2.5 та 2.6 кредитного договору).

З пункту 2.7 кредитного договору вбачається, що нарахування щомісячної комісії здійснюється за методом "факт/360". При розрахунку комісії враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

У пункті 2.8. кредитного договору зазначається, сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно, по 05 число місяця (включно), наступного за звітним, а також в день повернення кредиту в повній сумі, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії на рахунок ПАТ КБ "Південкомбанк".

Згідно з 3.3.5. кредитного договору, кредитор зобов'язаний повернути кредитору в повному обсязі суму кредиту в строк, визначений п.1.1 договору.

Відповідно до п. 8.3. цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Кредитний договір №114К-01Ю від 04.11.2013р. та укладені в його межах додаткові угоди підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

Позивач, відповідно до заяв відповідача про надання траншу, свої зобов'язання за договором виконав, що підтверджується виписками по особовим рахункам позивача.

На час прийняття рішення у справі доказів про сплату відповідачем суми кредиту в розмірі 56 538 145грн. 58коп., поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 734 995грн. 89коп., простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 12 918 966грн. 36коп.; суми кредиту в розмірі 2 252 310,89 доларів США, поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 16 266,69 доларів США, простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 285 918,35 доларів США та суми кредиту в розмірі 4 505 126,75 Євро, поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 29 283,32 Євро і простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 514 710,73 Євро, до суду не надано.

Відповідач частково виконував умови договору кредиту та сплачував позивачу кредит та проценти за користування кредитом.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу першого цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (ч.2 ст.105 ЦК України).

Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі ст.526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В порушення зазначених вимог закону та договору, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, отримані кошти не повернув, плату за користування кредитними коштами в повному обсязі не сплатив.

Враховуючи вищезазначене та той факт, що відповідач не надав суду, до прийняття рішення у справі, доказів погашення суми заборгованості, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 56 538 145грн. 58коп., поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 734 995грн. 89коп., простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 12 918 966грн. 36коп.; суми кредиту в розмірі 2 252 310,89 доларів США, поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 16 266,69 доларів США, простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 285 918,35 доларів США та суми кредиту в розмірі 4 505 126,75 Євро, поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 29 283,32 Євро і простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 514 710,73 Євро доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доказами, що містяться у справі, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивачем нарахована відповідачу пеня за прострочення виконання зобов'язань в валюті - гривна, за період з 06.06.2015 по 26.08.2015 у сумі 92 198 664грн. 69коп.

Згідно п.4.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим договором. А також прострочення строків повернення кредитних коштів, невиконання позичальником умов, встановлених п.п.3.3.5 цього договору, кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від несвоєчасного сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в розумінні цього кодексу є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення їм прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

За містом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, юридичними особами, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до зазначено розпорядження, до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, включено м.Донецьк.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 №1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053», дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 №1053 зупинено.

Однак, враховуючи, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а Законом України «Про Кабінет Міністрів України» не передбачено повноважень Кабінету Міністрів України на зупинення своїх розпоряджень та, крім того, прийняття Кабінетом Міністрів України Розпорядження від 5 листопада 2014 №1079-р фактично призводить до зупинення дії положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання на території проведення антитерористичної операції, суд приходить до висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин положень Розпорядження від 5 листопада 2014 №1079-р.

Також, судом прийнято до уваги, що Наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Донецька область визначена як район проведення антитерористичної операції.

Виходячи з наведеного вище, а також, враховуючи припис ч.7 ст. 4 ГПК України, відповідно до якої забороняється відмова у розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача про стягненні пені з відповідача, у зв'язку із тим, що пеня нарахована після 14 квітня 2014 року, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення пені з відповідача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на підставі ст. 38 ГПК України, господарський суд витребовує докази за наявності відповідного клопотання, у разі неможливості самостійно надати докази сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню частково. повністю.

Господарські витрати розподілити відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк", м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглепром-Індастрі", м. Донецьк, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 114К-01Ю від 04.11.2013р. у сумі 162 390грн. 52коп., 2 554 495,93 доларів США та 5 049 120,80 Євро задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглепром-Індастрі" (83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд.117А-3, ) на корить Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" (83015, м.Донецьк, пр. Ватутіна, 33-А, ) заборгованість за кредитним договором №114К-01Ю від 04.11.2013р., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 56 538 145грн. 58коп., поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 734 995грн. 89коп., простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 12 918 966грн. 36коп.; заборгованості за кредитом в сумі 2 252 310,89 доларів США, поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 16 266,69 доларів США, простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 285 918,35 доларів США та заборгованості за кредитом в сумі 4 505 126,75 Євро, поточної заборгованості зі сплати процентів у сумі 29 283,32 Євро і простроченої заборгованості зі сплати процентів у сумі 514 710,73 Євро.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглепром-Індастрі" (83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд.117А-3, ) на користь Державного бюджету України 73 080грн. витрат з оплати судового збору.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 28.10.2015р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.11.2015р.

Суддя Л.Д. Подколзіна