ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" листопада 2015 р. Справа № 922/341/15

Вх. номер 44659

Суддя господарського суду Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши матеріали заяви (вх.№44659) про розстрочку виконання рішення по справі за позовом: Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків

до Управління освіти Фрунзенської райради, м. Харкова

3-я особа , яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача, Харківська міська рада, м.Харків

про стягнення 32387747,03 гривень

за участю представників:

стягувача - ОСОБА_2 (дов. №38-656/19 від 23.02.2015 року);

боржника - ОСОБА_1 (начальник).

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/341/15.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2015 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 24988315,94 гривень основної заборгованості, 223019,26 гривень суми нарахованої пені, 731984,82 гривень суми 3% річних, 4437253,58 гривень суми інфляційних втрат та 73080,00 гривень судового збору.

На виконання рішення 17.04.2015 р. видано відповідні накази.

05.11.2015 року боржник надав заяву (вх.№44659) про розстрочку виконання рішення, в порядку ст.121 ГПК України, за наступним графіком:

- з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. - 4000000,00 грн.;

- з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. - 4000000,00 грн.;

- з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. - 4000000,00 грн.;

- з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. - 8000000,00 грн.;

- з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. - 10453653,60 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.11.2015 р. було прийнято до розгляду заяву боржника (вх.№44659) про розстрочку виконання рішення від 21.03.2015 р. по справі № 922/341/15 та призначено її розгляд на 19.11.2015 р.

19.11.2015 р. стягувач надав заяву (вх.№46635), в якій проти розстрочки виконання рішення згідно наданого боржником графіку не заперечує.

Представник стягувача у судовому засіданні 19.11.2015 р. не заперечував проти заяви боржника про розстрочку виконання рішення.

Представник боржника у судовому засіданні 19.11.2015 р. заяву про розстрочку виконання рішення підтримував.

Розглянувши заяву боржника про розстрочку виконання рішення по даній справі, дослідивши докази, що є у справі, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Управління освіти адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради за період утворення боргу не отримало фінансову підтримку із бюджету в повному обсязі, та не має можливості сплатити суму боргу одноразово за власні кошти. За таких обставин, можливе настання вкрай негативних для боржника наслідків наявної загрози банкрутства, ліквідації божника.

Так, відповідно до ЗУ "Про освіту" №1060-ХІІ фінансування державних закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюються за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Відповідно до ст. 32 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 14 ЗУ "Про освіту" місцеві органи державної виконавчої влади та органів місцевого самоврядування здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх компетенції встановлюють, не нижче визначених мінімальних нормативів, обсяги бюджетного фінансування навчальних закладів, що є комунальною власністю, та забезпечують фінансування витрат на їх утримання.

Судом встановлено, що боржник є некомерційною організацією, отже прибуток не отримує, а відповідно до п.1.10 положення про відповідача фінансування здійснюється за рахунок коштів бюджету міста, виділених на його утримання.

Так згідно з ст. 78 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 р. №2456-VI (далі-БКУ) виконання місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням здійснюється відповідно до ст.ст. 46-51 цього кодексу.

Відповідно до ст. 47 БКУ розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування. При цьому, згідно з ч.1 ст. 48 БКУ, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобовязань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Згідно з ч.3 ст. 48 БКУ, розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Згідно з ч.4 ст. 48 БКУ, зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснено у відповідності до асигнувань згідно до лімітованих довідок, які є у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що боржник як організація, що отримує асигнування з бюджету, не може самостійно вплинути на оплату заборгованості перед стягувачем.

Пунктом 6 ч.1 ст.83 ГПК України господарському суду надано право при прийнятті рішення відстрочити або розстрочити його виконання. При цьому слід враховувати приписи ст.121 ГПК України, згідно з якими, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

В пункті 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Конституційний суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року у справі №5-рп/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України „Про виконавче провадження наголошує, що за судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Проаналізувавши вищезазначені положення Господарського процесуального кодексу України, рекомендації Конституційний суду України та Вищого господарського суду України, суд дійшов висновку, що суд має право розстрочити виконання будь-якого рішення суду, яке не виконано, розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, заходи по примусовому виконанню рішення суду по даній справі повністю паралізують діяльність боржника, що може призвести останнього до банкрутства, а відтак і невиконання зобовязань покладених на нього державою як освітнього закладу, так й перед позивачем у повному обсязі.

Суд також враховує, що заявник звертається до господарського суду із заявою про надання розстрочки виконання рішення, обумовлюючи її зокрема тим, що у випадку виконання рішення суду сьогодні створена реальна загроза повного припинення діяльності управління освіти, його банкрутства, звільнення працівників, неможливості погашення податкового боргу. Боржник зауважує, що на сьогодні присутня фактична можливість зберегти підприємство, існує реальна можливість його розвитку, що надасть реальну можливість як погасити заборгованість перед стягувачем у грошовому еквіваленті, що не суперечить, а повністю узгоджується із діючим законодавством, так і зберегти робочі місця, тощо, які за умови реалізації всіх основних фондів підприємства, якими є обєкти, на які за рішенням суду у даній справі звернуто стягнення, виконати буде не можливо. Наслідком такої реалізації наразі стане повна неплатоспроможність підприємства. Натомість розстрочення виконання рішення суду надасть можливість продовжити діяльність боржника, сукупність активів якого буде забезпечувати окрему господарську діяльність на постійній основі, забезпечить погашення боргу на користь стягувача.

Суд, розглянувши заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду, враховуючи те, що при наданні розстрочки, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення суду та не допустити їх настання, приймаючи до уваги те, що установа відповідача має істотну заборгованість перед позивачем, проте не має реальної можливості єдиним платежем погасити наявну заборгованість перед позивачем, що призведе до ліквідації. Крім того, суд бере до уваги згоду стягувача на розстрочку виконання рішення згідно графіку.

Таким чином, враховуючи інтереси сторін, згоду стягувача, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви боржника про розстрочку виконання рішення у повному обсязі. Розстрочка виконання рішення дозволить як зберегти підприємство боржника, так й забезпечити погашення боргу на користь стягувача.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю заяву боржника (вх.№44659) про розстрочку виконання рішення від 21.03.2015 р. по справі №922/341/15.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2015 р. по справі №922/341/15 за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м.Харків, вул.Доброхотова, 11, , р/р №2313 у ФХОУ ПАТ "Держаний ощадний банк України", МФО 351823; р/р №13 у ФХОУ ПАТ "Держаний ощадний банк України", МФО 351823) до Управління освіти Фрунзенської райради (61091, м.Харків, вул.Танкопія, 15/2, код 02146340, р/р №1828 у ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011) про стягнення 24988315,94 гривень основної заборгованості, 223019,26 гривень суми нарахованої пені, 731984,82 гривень суми 3% річних, 44437253,58 гривень суми інфляційних втрат та 73080,00 гривень судового збору, за наступним графіком:

- з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. - 4000000,00 грн.;

- з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. - 4000000,00 грн.;

- з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. - 4000000,00 грн.;

- з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. - 8000000,00 грн.;

- з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. - 10453653,60 грн.

Суддя Аріт К.В.