РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015Справа №910/22638/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/22638/15

за позовом приватного акціонерного товариства «АХА Страхування»;

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс»;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача - ОСОБА_1

про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 6859,85 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Карпенко Ю.С., довіреність б/н від 01.12.2014р.

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось приватне акціонерне товариство «АХА Страхування» (надалі - позивач) до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 6859,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Договору № 291-а/13корп добровільного страхування наземного транспорту від 31.05.2013р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки «Ford», державний номер НОМЕР_1, а тому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993, п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач направив останньому заяву про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідач заяву позивача про задоволення регресних вимог не задовольнив, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2015р. порушено провадження у справі № 910/22638/15 та призначено її розгляд на 01.10.2015р.

При цьому, в порядку ст. 65 ГПК України, суд витребував у Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію по полісу № АС/9915228 якою страховою компанією виданий даний поліс; строк його дії; тип полісу; який автомобіль застраховано; розміри лімітів відповідальності, розмір франшизи; по відношенню до якої особи його укладено.

11.09.2015р. на адресу суду надійшла відповідь Моторного (транспортного) страхового бюро України, з якої вбачається, що бланк полісу № АС/9915228, виданий ПрАТ «СК «Інтер-Поліс», вважається втраченим, у зв'язку з чим інформація щодо строку дії полісу; тип полісу; який автомобіль було застраховано; розміри лімітів відповідальності, розмір франшизи та по відношенню до якої особи поліс було видано відсутня.

Присутній у судовому засіданні 01.10.2015р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2015р. розгляд справи відкладений на 29.10.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неподанням витребуваних судом доказів. Також даною ухвалою залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 29.10.2015р., суд, на підставі ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжив строк розгляду спору, та відклав розгляд справи на 12.11.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача, неподанням витребуваних доказів та необхідністю витребувати нові докази у справі.

11.11.2015р. через відділ діловодства суду від відповідача отримано документи на вимогу ухвали суду та відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання 12.11.2015р. не з'явився, при цьому 12.11.2015р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, на підставі ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 12.11.2015р. представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду, в зв'язку з необґрунтованістю, оскільки відповідачем подано суду витребувані докази, які є достатніми для розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника позивача та третьої особи, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З постанови Оболонського районного суду міста Києва від 02.07.2014р. у справі №756/7801/14-п вбачається, що 25.05.2014р. о 19 год. 00 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_2, по вул. Героїв Дніпра, 1/6 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.

Даною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Ford», державний номер НОМЕР_1.

Пошкоджений автомобіль застрахований у приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» на підставі Договору № 291-а/13корп добровільного страхування наземного транспорту від 31.05.2013р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено автомобіль марки «Ford», державний номер НОМЕР_1, та власнику автомобіля завдано шкоду.

Позивачем було складено страховий акт № 1.001.14.09066/VESKO17601 від 16.06.2014р., згідно якого подію визнано страховою та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 6859,85 грн.

Кошти в розмірі 6859,85 грн. були перераховані позивачем згідно платіжного доручення № 114 453 від 17.06.2014р. на рахунок ФОП ОСОБА_4, який здійснював ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 6859,85 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право регресу до винної у ДТП особи, оскільки відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як зазначив позивач у позові, цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю марки «Ford», державний номер НОМЕР_1, застрахована відповідачем, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9915228. А тому, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу, покладається на відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регрес у розмірі 6859,85 грн.

Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що позивачем не надано доказів, що автомобіль марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_2 застрахований відповідачем згідно полісу № АС/9915228, натомість бланк вказаного полісу втрачений приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інтер-Поліс», що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Крім того, відповідач зазначає, що не отримував жодного примірника укладеного на бланку під № АС/9915228 страхового полісу, а також страхового платежу за таким полісом.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наявної в матеріалах справи відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що бланк полісу № АС/9915228, виданий ПрАТ «СК «Інтер-Поліс», вважається втраченим, у зв'язку з чим інформація щодо строку дії полісу; тип полісу; який автомобіль було застраховано; розміри лімітів відповідальності, розмір франшизи та по відношенню до якої особи поліс було видано відсутня.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи - ОСОБА_1, станом на день настання страхової події, була застрахована у відповідача - приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс».

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог саме до відповідача - приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс», а відтак визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на встановлені вище обставини.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 17.11

Суддя А.І. Привалов