УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.11.2015Справа № 910/29405/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт-СМ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітт груп», м. Київ

про стягнення 42 267,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонт-СМ», 18 листопада року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 05/11 від 05 листопада 2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітт груп», про стягнення 42 267,00 грн.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт-СМ» позовна заява № 05/11 від 05 листопада 2015 року про стягнення 42 267,00 грн., не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 42 267,00 грн. В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на те, що « 14 травня 2015 року Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітт груп» укладає договір № 14/05-1 з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. В рамках вищевказаного договору 19 травня 2015 року між сторонами складено транспортне замовлення № 124, відповідно до якого Перевізник - ФОП ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання здійснити перевезення вантажу - замороженого м'яса вагою 21,5 тон за маршрутом Німеччина - Україна (м. Київ). В графі заявки марка/№ автомобіля/№. причепа зазначено держномер НОМЕР_1. Сума фрахту визначена сторонами у розмірі 26 000,00 грн. (абз. 1 стор. 1 позовної заяви)».

В абз. 2 стор. 1 позовної заяви позивач зазначає, що « 19 травня 2015 року ФОП ОСОБА_1 - Експедитор, укладає договір - заявку перевезення вантажу № 1241 з ФОП ОСОБА_2 - Перевізник. Відповідно до договору - заявки № 1241 автомобіль держномер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, повинен здійснити перевезення вантажу - замороженого мяса вагою 21,5 тон, за маршрутом Німеччина-Україна (м. Київ) Сума фрахту 25500,00 гривень».

Також в позовній заяві позивач вказує, що «В подальшому за даними Позивача ФОП ОСОБА_2 укладає договір з ТОВ «Ніко Квінта» (абз. 3 стор. 1 позовної заяви).

Крім того, в абз. 14 стор. 2 позовної заяви позивач зазначає, що «Ми знаємо, що частково розрахунки .між ТОВ «Мітт груп», ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 відбулись шляхом перерахування коштів на картковий рахунок НОМЕР_2, оформлений на ОСОБА_5 в КБ «Приватбанк».

Однак при цьому, всупереч вимогам щодо змісту позовної заяви, передбаченим ст. 54 ГПК України, позивач не надав доказів, на підставі яких позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги.

Разом з цим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем не подано обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставою для повернення позовної заяви є, зокрема, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, відсутність обгрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми.

За таких обставин, у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, відсутній обгрунтований розрахунок стягуваної суми, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. В пункті 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб).

Як визначено в ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відомості про місцезнаходження юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Згідно абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

В якості доказу направлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Мітт груп» позовної заяви з доданими до неї документами додано фіскальний чек № 3186 від 17.11.2015 року та опис вкладення у цінний лист від 17.11.2015 року.

Згідно поданого заявником фіскального чеку № 3186 від 17.11.2015 року та опису вкладення у цінний лист від 17.11.2015 року вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Мітт груп» направлено кореспонденцію за адресою: 03126, м. Київ, вул. Академіка Білецького, 34, яка вказана позивачем в позовній заяві.

В той же час, позивачем не вказано на жодне з джерел (відповідні довідки, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців тощо), з яких він отримав дані про належність відповідачу саме вказаної у позовній заяві адреси.

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається заявник та поданих ним доказів.

Отже, позовна заява з доданими до неї документами не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду для усунення допущених порушень.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 63 вказаного Кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст., 38, 44, 54, 57, 59, п.п. 3, 6 ч. 1 ст.63, ст.ст. 65, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву № 05/11 від 05 листопада 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт-СМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітт груп» про стягнення 42 267,00 грн. з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Горизонт-СМ», що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя О.С. Комарова