ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" жовтня 2015 р. Справа № 921/756/15-г/5
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредитЛізинг»№б/н від 05.10.2015р. про забезпечення позову по справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредитЛізинг»,вул..Петра Сагайдачного, 22/1, м. Київ. 04070

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська», с.Постолівка, Гусятинського району, Тернопільської області, 48236

про стягнення 949 717,09грн.

За участю представників від:

Позивача: Букова Ю.В - представник ( довіреність №б/н від 20.09.2015р.)

Відповідача: Свірський Т.В. представник (довіреність б/н від 01.06.2015р.)

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» звернулося в господарський суд Тернопільської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська» про стягнення 949717,09грн. з яких 763781,79грн. основного боргу. 105521грн. 66 коп. пені за прострочення виконання грошових зобов'язань, 4587грн. 78коп. 3% річних та 75825грн. 86коп. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на неналежне виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська» умов Договору фінансового лізингу №3503L12/00-LD від 14.03.2012р. щодо сплати лізингових платежів, внаслідок чого станом на день звернення з позовом до суду (станом на 10.07.2015р.) виникла заборгованість в сумі 763 781 грн. 79 коп., в зв'язку з чим відповідачу за несвоєчасність виконання грошових зобов'язань за договором нарахована пеня в сумі 105521грн. 66коп., а також 4587грн. 78коп. 3% річних та 75825грн. 86 коп. інфляційних втрат, які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

14.09.2015 року позивач звернувся до суду із заявою (вхідний №19921 від 15.09.2015р.) про зменшення позовних вимог, в якій, посилаючись на те, що після звернення з даним позовом до суду відповідач в погашення заборгованості по лізингових платежах сплатив, як слідує із доданого до даної заяви розрахунку, 47060грн. 07коп., однак враховуючи, що за час розгляду даної справи настав термін сплати наступних за хронологією лізингових платежів за період 20.07.2015р., 20.08.2015р. на загальну суму 33214грн.30коп., які відповідач не сплатив у встановлений договором строк, а відтак заборгованість по сплаті лізингових платежів станом на час звернення з даною заявою ( станом на 15.09.2015р.) становить 749936грн. 02коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також нараховані пеню в сумі 105521грн. 66коп., 3% річних в сумі 4587грн. 78коп., інфляційні втрати в сумі 75825грн. 86коп., а всього 935871грн.32коп.

07.10.2015 року позивач звернувся до суду з заявою від 05.10.2015р. про забезпечення позову (вхідний №21369 від 07.10.2015р.), яку підтримав в судовому засіданні його уповноважений представник, та згідно якої просить суд, з метою забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКреит Лізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська» про стягнення заборгованості:

- накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська», які обліковуються на рахунку №0088 в Публічному акціонерному товаристві «Український інноваційний банк», на рахунку №3051 в Тернопільській філії Публічного акціонерного товариства й банку «Приватбанк», на рахунку № 0009 в Публічному акціонерному товаристві «Український інноваційний банк» у межах розміру позовних вимог, а саме 935871,32грн., а також суми судових витрат, що включають судовий збір за подання позову у розмірі 18994,34грн.та судовий збір за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 609,00грн., - а всього 955 474,66грн.;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Постолівська» у будь-який спосіб відчужувати (в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження) належне йому рухоме та нерухоме, у тому числі майнові права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська» за будь-якими договорами та іншими правочинами, стороною яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська», у межах розміру позовних вимог, а також судових витрат, що включають в себе судовий збір за подання позову та судовий збір за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову - а всього 955 474,66грн.

Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні проти поданої позивачем заяви про забезпечення позову заперечує, посилаючись на те, що відповідач не ухиляється від виконання своїх зобов'язань за договорами фінансового лізингу, та зазначає, що заборгованість по сплаті лізингових платежів, утворилась через важкий фінансовий стан товариства, разом з тим відповідач, по мірі поступлення коштів від реалізації сільськогосподарської продукції погашає заборгованість перед позивачем по сплаті лізингових платежах, що підтверджується і заявою позивача про зменшення позовних вимог.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття визначених ним заходів до забезпечення позову, господарський суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Слід зазначити, що така ж правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики забезпечення позову" від 12.12.2006 р. N 01-8/2776, згідно якого зазначається: "у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії".

Як слідує із поданої заяви, позивач посилається на необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, зважаючи на те, що відповідач не виконує свої грошові зобов'язання за договорами фінансового лізингу №3503L12/00-LD від 14.03.2012р., №3569L12/00-LD від 27.03.2012р., №3147L12/00-LD від 24.10.2011р., по двом з яких подано позов про стягнення боргу і штрафних санкцій на загальну суму 1834815,06грн., та не виконує вимог ухвал суду у справах за позовами ТОВ «УніКредит Лізинг», в судове засідання не з'являється, про причини неявки суд не повідомляє, а також те, що станом на час розгляду справи судом, відповідач має можливість вільного розпоряджання своїми коштами та може безперешкодно вчинити дії із зазначеними грошовими коштами, які в подальшому не просто утруднять, а безпосередньо унеможливлять виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

У відповідності до статті 67 ГПК України, поряд з іншим позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивачем до поданої суду заяви про вжиття заходів до забезпечення позову не надано жодних доказів на підтвердження викладених у ній обставин, доказів, які б підтверджували неможливість виконання рішення суду, чи про те, що існує реальна ймовірність утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, в разі невжиття визначених ним заходів по забезпеченню позову, самі лише посилання в заяві на невиконання відповідачем грошових зобов"язань за договорами фінансово лізингу та вимог ухвал суду, не з"явлення представника відповідача в судові засідання, не можуть бути достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову, а відтак дана заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» №б/н від 05.10.2015р. про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська», які обліковуються на рахунку №0088 в Публічному акціонерному товаристві «Український інноваційний банк», МФО 300142, на рахунку №3051, в Тернопільській філії Публічного акціонерного товариства й банку «Приватбанк», на рахунку № 0009 в Публічному акціонерному товаристві «Український інноваційний банк» МФО 300142 та шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Постолівська» у будь-який спосіб відчужувати (в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження) належне йому рухоме та нерухоме, у тому числі майнові права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська» за будь-якими договорами та іншими правочинами, стороною яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська», -

у межах розміру позовних вимог, а саме 935871,32грн., а також суми судових витрат, що включають судовий збір за подання позову у розмірі 18994,34грн. та судовий збір за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 609,00грн., - а всього 955 474,66грн. - відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

Суддя Г.З. Андрушків