РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015Справа №910/26096/15

За позовом: приватного підприємства "КІННИЙ ЗАВОД "МІЛЛЕННІУМ"

до: державного підприємства "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ"

про стягнення 1.292.612,17 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Махсма Н.М. - за довіреністю від 05.01.2015 № 1;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне підприємство "КІННИЙ ЗАВОД "МІЛЛЕННІУМ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовною заявою до державного підприємства "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ" про повернення товару та стягнення 1.292.612,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 13.03.2014 № 1, відповідач вартість отриманого товару не оплатив, що призвело до звернення позивача до суду з вимогами про зобов'язання відповідача повернути неоплачений товар та стягнення заборгованості в сумі 1.292.612,17 грн, з яких: 543.439,84 грн - інфляційні втрати, 34.672,44 грн - 3 % річних, 238.166,63 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами та 476.333,26 грн - пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.10.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/26096/15.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надходило. Відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.11.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним підприємством "КІННИЙ ЗАВОД "МІЛЛЕННІУМ", як постачальником, (далі - позивач) та державним підприємством "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ", як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір поставки від 13.03.2014 № 1 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1, 1.2.1 якого позивач зобов'язується передати у власність відповідача сільськогосподарську техніку (далі - товар), а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами Договору, а саме: механічну сівалку точного висіву KINZE 3700 у кількості 1 шт.

Загальна вартість товару становить 972.000,00 грн (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору відповідач зобов'язується здійснити оплату товару у розмірі 100 % до 01.07.2014.

За порушення строків оплати товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов'язання (п. 4.2 Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 972.000,00 грн. Наведений факт підтверджується видатковою накладною від 13.03.2014 № 1 та актом приймання-передачі від 13.03.2014 які підписані сторонами та скріплені відбитками їх печаток (засвідчені копії вказаної накладної та акту приймання-передачі наявні в матеріалах справи).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок невиконання відповідачем обов'язку, встановленого пунктом 2.1 Договору. Станом на момент вирішення даного спору по суті, відповідачем грошове зобов'язання за Договором не виконане, що призвело до звернення позивача до суду з вимогами про зобов'язання відповідача повернути неоплачений товар та стягнення заборгованості в сумі 1.292.612,17 грн, з яких: 543.439,84 грн - інфляційні втрати, 34.672,44 грн - 3 % річних, 238.166,63 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами та 476.333,26 грн - пені.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

За приписами, встановленими частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо погашення відповідачем перед позивачем заборгованості в сумі 972.000,00 грн або повернення неоплаченого відповідачем товару позивачу сторонами спору до суду не подано.

Частиною 2 статті 697 Цивільного кодексу України визначено - якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов'язання відповідача повернути позивачу товар, визначений п. 1.2.1 Договору, а саме: механічну сівалку точного висіву KINZE 3700 у кількості 1 шт. підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 1.292.612,17 грн, з яких: 543.439,84 грн - інфляційні втрати, 34.672,44 грн - 3 % річних, 238.166,63 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами та 476.333,26 грн - пені суд зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2015 порушено провадження у справі № 910/21682/15 про банкрутство державного підприємства "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ".

За приписами частин 1, 2, 3 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

Враховуючи те, що офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство державного підприємства "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ" здійснене 19.10.2015 та приймаючи до уваги той факт, що позивач письмово не повідомив суд про звернення із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство суд дійшов висновку, щодо позовні вимоги про стягнення з відповідача 1.292.612,17 грн, з яких: 543.439,84 грн - інфляційні втрати, 34.672,44 грн - 3 % річних, 238.166,63 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами та 476.333,26 грн - пені підлягають розгляду в межах справи про банкрутство, тому суд залишає ці вимоги без розгляду.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 81 статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати державне підприємство "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1; ідентифікаційний код: 37404165) повернути приватному підприємству "КІННИЙ ЗАВОД "МІЛЛЕННІУМ" (87030, Донецька обл., Володарський район, с. Ключове, вул. Гагаріна, 62, ідентифікаційний код: 32898827) сівалку точного висіву KINZE 3700 у кількості 1 шт. за власний рахунок за адресою: 87030, Донецька обл., Володарський район, с. Ключове, вул. Гагаріна, 62.

3. Стягнути з державного підприємства "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1; ідентифікаційний код: 37404165, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного підприємства "КІННИЙ ЗАВОД "МІЛЛЕННІУМ" (87030, Донецька обл., Володарський район, с. Ключове, вул. Гагаріна, 62, ідентифікаційний код: 32898827, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) витрати по сплаті судового збору в сумі 14.580 (чотирнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят) 00 коп.

4. Решту вимог залишити без розгляду.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 листопада 2015 року

Суддя С.В. Балац