КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Справа№ 911/3787/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря Чміль Я.Є.

та представників:

від заявника - не з'явились;

від боржника - не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області)

на ухвалу господарського суду Київської області від 28.08.2015

у справі № 911/3787/15 (суддя - Лопатін А.В.)

за заявою Державної податкової інспекції в Обухівському районі

Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторанна Гільдія ЛТД"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.08.2015 у справі № 911/3787/15 заяву Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 2558/10/10-16-10-027 від 25.08.2015 про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторанна Гільдія ЛТД" повернено заявнику без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 28.08.2015 у даній справі та передати справу на розгляд до господарського суду Київської області.

В обґрунтування апеляційної скарги, ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у даній справі прийнято до провадження апеляційну скаргу ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області та призначено її розгляд на 18.11.2015.

16.11.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника заявника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу заяви про порушення провадження у справі про банкрутство з додатками, які були повернуті заявнику судом першої інстанції за оскаржуваною ухвалою.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання 18.11.2015 представник заявника та представник боржника не з'явилися, причин неявки суду не повідомили. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до ст. 64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника заявника та представник боржника, за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діяла з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Частиною 3 статті 10 Закону передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до частини 2 статті 11 названого Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Згідно із частиною 7 згаданої статті, до заяви кредитора додаються також, зокрема, копія виконавчого документа;

до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 15 вказаного Закону господарський суд повертає заяву про порушення справи про банкрутство без розгляду, якщо, зокрема, заявник - кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Київської області надійшла заява ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області № 2558/10/10-16-10-027 від 25.08.2015 про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторанна Гільдія ЛТД" в порядку статей 10, 11, 12 Закону.

В підтвердження безспірності заявлених вимог заявник подав до суду засвідчені копії постанови Київського окружного адміністративного суду від 08.06.2015 по справі № 810/1418/15 та інкасового доручення від 25.06.2015 № 91 на суму 649826,07 грн., прийняте Управлінням державної казначейської служби в Обухівському районі Київської області 25.06.2015, з метою списання коштів з рахунків боржника в рахунок погашення податкового боргу, стягнутого з боржника на користь Державного бюджету України, в особі ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області за вищезазначеною постановою.

Повертаючи матеріали заяви ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області без розгляду, за оскаржуваною ухвалою, місцевий господарський суд керувався ст. 15 Закону та обґрунтував судове рішення тим, що в порушення вимог ст.ст. 10-11 Закону з моменту прийняття Державною казначейською службою інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу не пройшло три місяці (строк встановлений Законом про банкрутство) на виконання боржником грошового зобов'язання.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що ПАТ «КБ «Надра» обслуговує рахунки боржника та з огляду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» з 05.06.2015 згідно з листом ПАТ «КБ «Надра» від 09.07.2015 № 1-4-18088 подальше звернення до цього банку з відповідними інкасовими дорученнями на протязі 3 місяців є недоцільним .

Проте, як зазначено у п. 12 роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у інформаційному листі від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вказано, що статтею 15 Закону визначено підстави для повернення та відкликання заяви про порушення справи про банкрутство. Як одну з підстав повернення заяви передбачено неподання заявником-кредитором доказів неспроможності боржника виконати грошові зобов'язання у встановленому розмірі протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено Законом. У зв'язку з цим строк невиконання боржником грошового зобов'язання для визначення неплатоспроможності боржника починається з моменту відкриття виконавчого провадження, а невиконання податкового зобов'язання - з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, оскільки списання цих коштів здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, доводи ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області щодо недоцільності подальшого звернення до ПАТ «КБ «Надра» з інкасовими дорученнями не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки суперечать положенням, встановленим Законом. Як вбачається з матеріалів справи, вищевказані інкасові доручення від 25.06.2015, прийняті 25.06.2015 Управлінням Державної казначейської служби в Обухівському районі Київської області для примусового стягнення коштів та заява про порушення даної справи про банкрутство подана ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області до суду 26.08.2015, тобто в даному випадку заявником-кредитором не подано до суду разом із заявою доказів неспроможності боржника виконати відповідні грошові зобов'язання протягом трьох місяців з моменту прийняття Управлінням Державної казначейської служби в Обухівському районі Київської області інкасових доручень для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про повернення без розгляду поданої ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області заяви про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторанна Гільдія ЛТД", згідно зі ст. 15 Закону, оскільки ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області не подано з вказаною заявою належних доказів на підтвердження наявності безспірних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторанна Гільдія ЛТД", у розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про неможливість прийняття до розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та необхідність її повернення у зв'язку з наявністю підстав, передбачених Законом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 28.08.2015 у справі № 911/3787/15. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування вказаної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статями 4-1, 33, 34, 43, 99, 101- 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 28.08.2015 у справі № 911/3787/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/3787/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 23.11.2015.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко