РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 918/733/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Тимошенко О.М. ,

суддя Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" на рішення господарського суду Рівненської області від 03.09.2015 року у справі № 918/733/15 (суддя Горплюк А.М.)

за позовом Державного підприємства "Радивилівський комбінат хлібопродуктів"

до Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю, ОСОБА_2, за довіреністю

відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю

В судовому засіданні від 17.11.2015 року оголошено перерву до 24.11.2015 року.

В судовому засіданні від 24.11.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 03.09.2015 року в задоволенні позову ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" до Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення № 6 від 14.05.2015 року відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов повністю. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення, на думку скаржника, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права., а також у даній справі має місце не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

У судовому засіданні представники скаржника підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та надали пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Просили скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 03.09.2015 року та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача заперечив доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Просив рішення господарського суду Рівненської області від 03.09.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, до початку судового засідання по справі, на адресу апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про залучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Клопотання скаржника мотивоване тим, що рішення суду апеляційної інстанції може вплинути на права та обов'язки споживачів послуг.

Згідно ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Враховуючи те, що скаржник не обґрунтував підстав залучення до участі у справі третіх осіб та той факт, яким чином рішення суду апеляційної інстанції може вплинути на права та обов'язки останніх, колегія суддів не вважає доцільним задоволення такого клопотання.

Головний інженер Державного підприємства "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" ОСОБА_7 в судовому засіданні надав пояснення щодо відсутності бар'єрів (технічних, фінансових) переходу споживачів від одного постачальника послуг централізованого водопостачання до іншого в м. Радивилові.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, заслухавши у судовому засіданні пояснення останнього, врахувавши заперечення відповідача, зазначені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Місцевим господарським судом, на підставі наявних матеріалів справи прийнято рішення про відмову в задоволенні позову Державного підприємства "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" про визнання недійсним рішення Рівненського територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафних санкцій" № 6 від 14.05.2015 року.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.05.2015 року адміністративною колегією Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення № 6 по справі №03-1/05-15, відповідно до якого:

1. визнано, що відповідно до ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" за результатами діяльності 2012 - 2014 роках, є суб'єктом господарювання, що займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого водопостачання в територіальних (географічних ) межах м. Радивилів Рівненської області де розташовані діючі водопровідні мережі, які знаходяться у володінні та користуванні державного підприємства з часткою що перевищує 35 %;

2. визнано дії ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів", які полягають у введенні з 01 вересня 2014 року в дію тарифів на послуги з централізованого водопостачання для мешканців м. Радивилів, встановлених рішенням виконкому Радивилівської міської ради № 51 від 27.08.2014 року з порушенням порядку їх введення, визначеного частиною 5 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченої пунктом 2 статті 50, частиною 1 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

3. визнано дії ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" щодо укладення договорів на надання населенню послуг з централізованого водопостачання, умови яких не відповідають вимогам нормативно-правових актів та можуть ущемлювати інтереси споживачів, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пунктом 1 частини 2 статті 13 цього Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого водопостачання шляхом встановлення таких умов реалізації товару (послуги), які були б неможливими за існування значної конкуренції на ринку.

4. зобовязано ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" провести перерахунок споживачам за 19 днів дії неправомірного введення тарифів за послуги з централізованого водопостачання, у двох місячний термін з дня отримання рішення;

5. зобовязано ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" привести договори на надання послуг з централізованого водопостачання у відповідність до вимог нормативно правових актів та законодавства про захист економічної конкуренції у двохмісячний строк з дня отримання рішення;

6. відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинене порушення, зазначене в пункті 2 даного рішення, накладено на ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" штраф 50000 гривень;

7. відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинене порушення, зазначене в пункті 3 даного рішення, накладено на ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" штраф 50000 гривень.

Не погодившись із таким рішенням ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" звернулось з позовом до господарського суду, в якому просить визнати недійсним відповідне рішення та скасувати його.

Господарський суд Рівненської області, рішенням від 03.09.2015 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія Рівненського господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Підставою для розгляду відповідачем справи №03-1/05-15, є результат дослідження у відповідності до вимог ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", щодо дій виконавчого комітету Рідивилівської міської ради та ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" на предмет дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції, під час постановлення рішення виконавчого комітету Радивилівської міської ради від 27.08.2014 року №51 "Про постановлення тарифів на водопостачання" та введенні їх в дію з боку ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів".

Рівненським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, в ході розгляду відповідної справи, було встановлено що Виконавчим комітетом Рідивилівської міської ради в 2014 році приймалися рішення про "Про встановлення тарифів на послуги водопостачання" для ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" та "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення та знешкодження твердих побутових відходів, вивіз нечистот, централізоване водопостачання та водовідведення" для КП "Комунальник".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, зокрема, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента.

Відповідно до п. 15.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 15 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" установлення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта (суб'єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем встановлено об'єкти аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища підприємства позивача, складено перелік товарів (послуг), складено перелік основних продавців (постачальників), покупців (споживачів) товарів, визначено товарні, територіальні (географічні), часові межі ринку, згідно правил Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням названого Комітету від 05.03.2002 № 49- року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про природні монополії" природна монополія - стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку є більш ефективним за умови відсутності конкуренції внаслідок технологічних особливостей виробництва (у зв'язку з істотним зменшенням витрат виробництва на одиницю товару в міру збільшення обсягів виробництва), а товари (послуги), що виробляються суб'єктами природних монополій, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами (послугами), у зв'язку з чим попит на цьому товарному ринку менше залежить від зміни цін на ці товари (послуги), ніж попит на інші товари (послуги).

Суб'єкт природної монополії - суб'єкт господарювання (юридична особа) будь-якої форми власності, який виробляє (реалізує) товари на ринку, що перебуває у стані природної монополії.

Згідно ст. 5 Закону України "Про природні монополії" ринок централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до сфери діяльності суб'єктів природних монополій.

Судом встановлено, що 28.11.2012 року Антимонопольним комітетом України було прийнято розпорядження № 874-р "Про затвердження Порядку складання та ведення зведеного переліку субєктів природних монополій", зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.12.2012 року за №2119/22431, яким визначається порядок складання та ведення Антимонопольним комітетом України зведеного переліку суб'єктів природних монополій з метою виконання положень Закону України "Про природні монополії".

До відповідного зведеного переліку включаються суб'єкти господарювання (юридичні особи), які виробляють (реалізують) товари на ринках, що перебувають у стані природної монополії та включені до реєстрів субєктів природних монополій у відповідних сферах органами, що здійснюють державне регулювання у сфері природних монополій. Складання та ведення такого зведеного переліку здійснюються Антимонопольним комітетом України на підставі реєстрів суб'єктів природних монополій у сфері житлово-комунального господарства, що формуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Згідно до зазначеного зведеного переліку субєктів природних монополій, ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" є субєктом природної монополії на ринку послуг з централізованого водопостачання в м. Радивилів Рівненської області. Відтак, позивача визначено субєктом природної монополії в сфері надання послуг з централізованого водопостачання в межах власних мереж у м. Радивилів. Віднесення позивача до субєктів природних монополій виключає необхідність визначення його частки на відповідному ринку.

Згідно ст.ст. 7, 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення здійснюють контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції. До повноважень органів Комітету належить проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), субєктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

В силу ст. 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

Розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

З огляду на таке, Законом України "Про Антимонопольний комітет України" органам комітету дозволено проводити дослідження відповідного ринку та приймати відповідні рішення без проведення планових або позапланових перевірок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" централізоване постачання холодної та гарячої води та централізоване опалення є різновидом комунальних послуг. Частиною 2 ст. 31 зазначеного Закону визначено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Судом встановлено, що 22.12.2011 року до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внесені зміни, відповідно до яких п. 5 ст. 32 Закону встановлено, що у разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 15 днів повідомляє про це споживачів з посиланням на погодження відповідних органів.

На виконання вищевказаних положень, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 року № 390 затверджено Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад (далі - Порядок).

Зазначеним Порядком встановлено, що протягом п'яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу місцевого самоврядування суб'єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами. Така інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті субєкта господарювання (за наявності) та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування, балансоутримувачів багатоквартирних будинків. Субєкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що на вимогу відповідача від 22.01.2015 року № 01/31-66-03 Радивилівська міська рада та ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" листами повідомили, що 27.08.2014 року виконавчим комітетом Радивилівської міської ради прийнято рішення № 51 "Про встановлення тарифів на водопостачання", відповідно до якого встановлено тариф: на послуги з централізованого водопостачання для населення 3,60 гривень з ПДВ; на послуги з централізованого водопостачання для інших споживачів 4,90 гривень з ПДВ. Пунктом 2 відповідного рішення встановлено, що останнє набирає чинності з моменту його опублікування.

Зазначене рішення опубліковане в газеті "Сурми Радивилів" № 35(144) від 05.09.2014 року, наявній в матеріалах справи.

Проте, судом встановлено, що нові тарифи на послуги з централізованого водопостачання введені з 01.09.2014 року, про що свідчить лист Державного підприємства "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" № 96/07/1-15 від 26.02.2015 року, а відтак, до офіційного опублікування в засобах масової інформації, а отже позивачем не дотримано вимог ч.5 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" стосовно строку повідомлення споживачів виконавцем/виробником про зміну вартості (зміну цін/тарифів) житлово-комунальних послуг та застосовано нові тарифи раніше строку, передбаченого зазначеною статтею.

Надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для споживачів регулюється Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (зі змінами). Відповідні правила регулюють відносини на ринку між споживачами та виконавцями послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, є обов'язковими для виконання всіма споживачами та виконавцями незалежно від форми власності і підпорядкованості.

Згідно ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги надаються споживачам на підставі договору, що оформляється на основі Типового договору, який затверджений цими ж Правилами.

21.07.2005 року Постановою Кабінету Міністрів України від №630 затверджено форму Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір), в якому передбачено права та обовязки споживача, права та обов'язки виконавця даних послуг, відповідальність сторін, порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг та розв'язання спорів.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" істотними умовами, які повинні міститись у договорах про надання житлово-комунальних послуг, зокрема, є порядок оплати за спожиті послуги, порядок перерахунків розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості, права та обовязки сторін, порядок контролю та звіту сторін, порядок вимірювання обсягів та визначення якості надання послуг тощо.

В ході розгляду справи № 03-1/05-15 були дослідженні укладені договори зі споживачами.

Під час відповідного дослідження було встановлено, що в зазначених договорах не враховані вимоги Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, зокрема у вказаних договорах пункти, які стосуються прав, обовязків, зобовязань та відповідальності сторін, порядок встановлення факту ненадання послуги, здійснення перерахунків розміру плати за послуги у разі їх ненадання, або надання не в повному обсязі, зниження їх якості, або взагалі не передбачені, або звужені суттєві вимоги, що стосуються прав споживачів та обовязків виконавців послуг.

В розділі 3 "Вартість послуг" пунктом 2 позивачем в даних договорах передбачено, що за наднормативне споживання води за рішенням місцевої влади застосовуються підвищенні тарифи на оплату: - за витоки води на 100% від існуючого тарифу.

До того ж, споживач терміново після надання припису усуває витікання води із санітарно-технічних трубопроводів і ліквідовує причини, що призвели до витікання води, протягом 2-х діб.

Крім того встановлено, що відповідним Типовим договором, згідно вимог законодавства, "Права споживачів" розписані 14 пунктами, а в договорах Підприємства 4 пунктами.

Зокрема, не було передбачено прав споживачів щодо:

- отримання своєчасно та належної якості послуг згідно із законодавством та умовами цього договору;

- отримання в установленому законодавством порядку інформації про перелік послуг, їх вартість, загальну суму місячного платежу, структуру тарифів, нормативів (норм) споживання, режиму надання послуг, їх споживчі властивості;

- зменшення розміру плати в разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання;

- несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання відповідних послуг шляхом зняття пломб за власний рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою;

- зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання);

- перевірку кількісних та/або якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому Правилами, іншими актами законодавства України та цим договором.

- витрати, пов'язані з перевіркою кількісних і якісних показників надання послуг, відшкодовуються виконавцем у разі обґрунтованості звернення споживача та споживачем - у разі необґрунтованості такого звернення;

- установлення квартирних засобів обліку води і теплової енергії та взяття їх на абонентський облік;

- періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж;

- ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних, послуг;

- внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги;

- звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;

- укладення з виконавцем договору про заміну або ремонт технічно несправних санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та квартирних засобів обліку.

Судом також встановлено, що в зазначеному розділі позивач передбачив пункт 3, що викладений в наступній редакції: "усунення виконавцем-виробником виявлених недоліків у наданні послуг протягом термінів установлених п. 16 цього договору". Проте, в даних договорах пункт 16 взагалі відсутній.

В розділі "Виконавець має право" пунктом 2 визначено право припинити надання послуг у разі прострочення оплати понад 1 місяць або порушення п. 22 даного договору. Проте, у відповідних договорах пункт 22 також взагалі відсутній, і таке право виконавця щодо припинення надання послуг у разі несплати, Типовим договором не передбачено.

Статтею 23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що підприємства питного водопостачання мають право, зокрема, у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання.

08.02.2006 року Постановою Кабінету Міністрів України від № 119 затверджено Порядок обмеження питного водопостачання до рівня екологічної броні.

Зазначений порядок передбачає механізм обмеження питного водопостачання для споживачів (крім населення), які не внесли в установлені строки або внесли не в повному обсязі плату за використану ними питну воду, до рівня екологічної броні - мінімального рівня використання питної води з метою запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Крім того, не передбачено зобовязань Виконавця щодо:

- своєчасного надання споживачу послуг в установлених обсягах, належної якості, безпечних для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, Правил та цього договору;

- інформування споживача про адресу та номер телефону диспетчерської, аварійної або аварійно-диспетчерської служби (зазначаються в договорі і рахунках на сплату послуг, а також розміщуються на дошках оголошень в усіх під'їздах багатоквартирного будинку, а також на дошках оголошень, розташованих поблизу житлового будинку);

- контролювання установлених міжповірочних інтервалів, проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж;

- проведення два рази на рік перевірки стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта;

- узгодження із споживачем не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині житлового приміщення час доступу до такого приміщення з наданням йому відповідного письмового повідомлення;

- повідомлення споживача про плановану перерву в наданні послуг через засоби масової інформації, а також письмово не пізніше ніж за 10 днів до її настання (крім перерви, що настає внаслідок аварії або дії непереборної сили) із зазначенням причини та часу перерви в наданні послуг;

- відновлення надання послуг за письмовою заявою споживача шляхом зняття протягом доби пломб із запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу);

- забезпечення за заявою споживача взяття у тижневий строк на абонентський облік квартирних засобів обліку;

- утримання внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснення їх технічного обслуговування та ремонту;

- інформування споживача протягом доби з дня виявлення недоліків у роботі внутрішньобудинкових інженерних систем та/або інженерного обладнання, що розташовані за межами багатоквартирного будинку або житлового будинку (у разі його особистого звернення - невідкладно), про причини та очікувану тривалість зупинення надання послуг або обмеження їх кількості, а також про причини порушення якісних показників надання послуг;

- усунення аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконання заявки споживачів у строк, установлений законодавством і цим договором;

- ведення обліку скарг (заяв, вимог, претензій) споживачів щодо кількості та якості надання послуг, а також облік їх виконання;

- зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання);

- звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та виплати компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;

- проведення перерахунку розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному цим договором;

- своєчасного проведення за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини;

- відшкодування збитків, завданих майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сімї, шкоди, що заподіяна його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральної шкоди в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і цього договору;

- сплати споживачу неустойки (штраф, пеню) у разі ненадання послуг або надання послуг неналежної якості у порядку та у випадках, передбачених законодавством і цим договором;

- виконання інших обов'язків відповідно до законодавства та цього договору.

В розділі 11 "Інші умови" договорів укладених позивачем з споживачами, пунктом 11.6 обумовлено, що при наявності заборгованості в цілому по житловому будинку, споживач зобовязується не предявляти претензій до Виконавця-виробника у судовому та іншому порядку у випадку відключення будинку, в якому мешкає споживач від мережі централізованого водопостачання. Застосувавши зазначений пункт в умовах договорів підприємство ущемлює права споживачів, які не мають заборгованості по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, однак вони не мають прав щодо предявлення претензій до виконавця.

Включення позивачем до договорів зі споживачами вищезазначених умов порушує їх права, що суперечить умовам Типового договору.

Крім того, наявна невідповідність у розділах "Зобовязання споживача", "Виконавець має право", "Відповідальність сторін", а розділ "Порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг та розвязання спорів" взагалі відсутній.

З огляду на те, що ДП "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" є суб'єктом природної монополії та займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого водопостачання в м. Радивилів, дії останнього, які полягають в укладанні зі споживачами договорів про надання послуг з водопостачання та укладанні зі споживачами договорів на надання послуг з водопостачання, зміст та умови яких порушують права споживачів та не відповідають вимогам нормативно-правових актів у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, є порушенням конкурентного законодавства у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

В силу ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що скаржник не надав доказів, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що його заперечення позбавлені фактичного та правового обґрунтування, не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, тому оскаржуване рішення винесене без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для його скасування.

Також, слід зазначити, що до компетенції господарського суду не віднесено повноважень щодо зменшення розміру штрафу, визначеного відповідачем.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 03.09.2015 року у справі № 918/733/15 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Демидюк О.О.