ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Справа № 925/1748/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, (поштова адреса: м. Дніпропетровськ, а/с 1800, для листування: м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 40)

до приватного підприємства «Шполянський трансагроторг», АДРЕСА_1

про стягнення 9 894,65 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Шполянський трансагроторг» про стягнення 9 894,65 грн., у тому числі:

- 9 094,25 грн. боргу по кредиту;

- 437,81 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 362,59 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором;

- та відшкодування судових витрат.

В судове засідання 19.11.2015р. представник позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог. Заяву відповідно до положень ст. 22 ГПК України прийнято судом до розгляду. Позивач просить стягнути з відповідача 5 859,02 грн., у тому числі:

- 5 144,41 грн. боргу по кредиту;

- 368,11 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 300,20 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором;

- 46,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом;

- та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог, та просила позов задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалу суду від 02.11.2015р. про порушення провадження у справі вручено представнику відповідача 05.11.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві відповідає адресі, вказаній у витягу з ЄДР на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом зясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

Згідно заяви приватного підприємства «Шполянський трансагроторг» від 18.03.2014р. про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки приватне підприємство «Шполянський трансагроторг» погодилось з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, та 18.03.2014р. між публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (Банком Позивач по справі) та приватним підприємством «Шполянський трансагроторг» (Клієнтом Відповідач по справі), було укладено договір про обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку №9787.

Банк, що діє на підставі Ліцензії Національного банку України (НБУ) від 05.10.2011р. №22, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (надалі Умови).

За умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 45-52) та у зміненій редакції (а.с. 18-29) кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ОСОБА_3 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (система клієнт - банк, Інтернет клієнт банк, sms- повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ОСОБА_3 Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ОСОБА_3, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п. 3.2.1.1.1. Умов).

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №9787 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобовязання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Банк виконав договірні зобовязання у повному обсязі, надавши Клієнту кредит з лімітом у розмірі 50 000,00 грн. з 30.10.2014р.

Проте Клієнт (відповідач) свої зобовязання належним чином не виконав, прострочив повернення кредиту та сплату відсотків, що стало підставою для звернення Банку до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості за кредитом.

Відповідачем не подано пояснень, мотивів та підстав порушення ним зобовязання. Заяв, звернень до суду про обєктивну неможливість подання документів та доказів для суду - відповідач не надав.

Інших доказів та документів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Позивач та відповідач є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами з внесенням реєстраційних даних в ЄДР.

Суд враховує, що дії позивача і відповідача були направлені на укладення договору банківського кредиту та настання певних юридичних наслідків у звязку з отриманням кредиту відповідачем.

Суд вважає, що між сторонами виникли відносини кредитування та кредитного обслуговування відповідно до положень гл. 71 Цивільного кодексу України (та ст. 1054 Цивільного кодексу України). За кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору (угоди) від 18.03.2014р. Договір є чинним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину положення ст. 204 Цивільного кодексу України.

Відносини між сторонами суд розцінює як договірні кредитні відносини на підставі строкового оплатного письмового двостороннього консенсуального договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отримання Клієнтом кредитного ліміту підтверджується банківською довідкою від 01.10.2015р. №08.7.0.0.0/40 на суму 50 000,00 грн. з 30.10.2014р. (а.с. 33), що перераховані на поточний рахунок №9787, відкритий приватному підприємству «Шполянський трансагроторг» на виконання договору про обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку №9787 від 18.03.2014р.

Заперечень проти отримання кредитних коштів чи відмови у отриманні коштів Клієнт суду не надав.

За доводами, поданими доказами та мотивованими розрахунками Позивача, Клієнт (відповідач) розрахунок по кредиту не провів. Заборгованість по тілу кредиту станом на 18.11.2015р. становить 5 144,41 грн.

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4., яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуління»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню. Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24%, а з 01.07.2014р. - 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48%, а з 01.07.2014р. - 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов - Банк на свій розсуд має право при порушені Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами», змінити умови кредитування - зажадати від Клієнта достроково повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконанні інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На день розгляду спору відповідач (Клієнт) допустив прострочення сплати 368,11 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, які позивач розрахував за наростаючим підсумком з 06.02.2015р. по 18.11.2015р. Розрахунок процентів зроблено в залежності від існування прострочки їх сплати відповідачем за ставкою 36% та 56% річних, що відповідає умовам кредитування. Доказів про сплату процентів у повній сумі Клієнт суду не надав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до п. 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3. Умов, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 3.2.1.6.1. Умов зазначено, що цей Договір, а саме обслуговування кредитного ОСОБА_3 на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання ОСОБА_3 у межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим Договором.

На підставі вказаних положень позивач просить стягнути з відповідача 368,11 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 46,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 300,20 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідач не заперечив доводи позивача, не спростував встановлені судом та перевірені доказами факти, та не подав суду доказів проведення розрахунку із позивачем відповідно до умов Договору кредитування.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача 5 144,41 грн. боргу по кредиту, 368,11 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 46,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 300,20 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростована відповідачем належними доказами, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги банку.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 1 218,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Шполянський трансагроторг», АДРЕСА_2, ідентифікаційний код 36785170, номер рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , номер рахунку в банку невідомий

- 5 144,41 грн. боргу по кредиту;

- 368,11 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 300,20 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором;

- 46,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом;

- 1 218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 20.11.2015р.

Суддя Г.М. Скиба