КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Справа№ 44/256-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Гарник Л.Л.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

за участю представників:

від ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві: Тарантюк Ю.В. (дов. від 16.09.2015);

від ліквідатора: Карпунов І.О. (дов. від 19.01.2015);

від ПАТ "ПАТ КБ «Надра»: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві

на ухвалу господарського суду м. Києва від 09.06.2015

у справі № 44/256-б (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесай"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 по справі № 44/256-б затверджено звіт ліквідатора; затверджено ліквідаційний баланс станом на 09.06.2015; ліквідовано банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тесай", як юридичну особу у зв'язку з банкрутством; провадження у справі № 44/256-б припинено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 09.06.2015 у справі № 44/256-б про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю „Тесай".

В обґрунтування апеляційних скарг ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві з перегляду ухвали господарського суду м. Києва 09.06.2015 у справі № 44/256-б.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.10.2015 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві задоволено; ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 у справі № 44/256-б скасовано; справу передано на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, за розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2015, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 44/256-б у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Пантелієнко В.О., Гарник Л.Л. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу у новому складі суду та призначено її на 18.11.2015.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.11.2015 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. Представник ліквідатора заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються норми цього Закону в редакції, що діяла до 19.01.2013 (далі по тексту - Закон).

Відповідно до ст. 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 06.04.2010 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Тесай" (далі - ТОВ "Тесай") за процедурою, передбаченою ст.51 Закону.

Постановою господарського суду м. Києва від 27.04.2010 боржника визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута, зобов'язано ліквідатора провести ліквідаційну процедуру та надати суду звіт та ліквідаційний баланс у строк до 27.04.2011.

Ухвалами господарського суду м. Києва від 06.06.2011, 29.03.2012, 18.09.2012, 23.05.2013, 28.11.2013, 03.06.2014, 05.03.2015 за клопотанням ліквідатора банкрута продовжувався строк ліквідаційної процедури.

Ліквідатором ТОВ "Тесай" арбітражним керуючим Гусаром І.О. подано до господарського суду 13.03.2015 клопотання про затвердження звіту ліквідатора ТОВ "Тесай", звіт ліквідатора ТОВ "Тесай" від 13.03.2015.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.06.2015 затверджено звіт та ліквідаційний баланс банкрута станом на 09.06.2015, ТОВ "Тесей" ліквідовано, провадження у справі припинено.

Ухвала суду мотивована тим, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів не задоволені у зв'язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, врахувавши вказівки Вищого господарського суду України, дослідивши матеріали справи у повному обсязі та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на час відкриття ліквідаційної процедури боржник припинив свою господарську діяльність. Із заяви голови ліквідаційної комісії ТОВ "Тесай" Гершун Н.М. вбачається, що ліквідаційною комісією за результатами проведення ліквідаційної процедури виявлено, що майнові активи відсутні, заставленого майна немає, аудиторська перевірка не проводилася у зв'язку з відсутністю коштів, разом із тим, у відомостях про цінні папери наявна інформація, що ТОВ "Тесай" є власником іменних акцій ЗАТ "Транспортник" на суму 64 196 330,00 грн. та частки у статутному капіталі ТОВ "Добрана" на суму 52775,17 грн. Із заяви боржника вбачається, що ТОВ "Тесай" має кредиторську заборгованість в розмірі 64 287 378,87 грн., після публікації оголошення про прийняття учасниками рішення щодо припинення ТОВ "Тесай" ліквідаційна комісія отримала претензію від кредитора - ТОВ "Брейн Консалтинг" на суму 5500,00 грн. Зазначені вимоги були заявлені в подальшому ТОВ "Брейн Консалтинг" до суду (а.с. 62, т.1).

До заяви про порушення провадження додано, зокрема, відомість за підписом голови ліквідаційної комісії ТОВ "Тесай" Гершун Н.М. про відсутність заборгованості по податках і зборах станом на день подання заяви до господарського суду (а.с. 30, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, заявником повідомлено ДПІ у Шевченківському районі міста Києва про припинення ТОВ "Тесай" після порушення провадження у справі про банкрутство (а.с. 50, т.1).

В подальшому на запит ліквідатора ТОВ "Тесай" арбітражного керуючого Гусара І.О. ДПІ у Шевченківському районі м. Києва надала відповідь від 01.12.2012 №1923/10/24-202, в якій зазначалось, що остання податкова звітність подана 22.04.2011 по податку на прибуток та 18.01.2008 по податку на додану вартість, станом на 30.01.2012 податкова заборгованість відсутня (а.с. 163, т.2).

Втім, в матеріалах справи відсутні докази проведення ДПІ податкової перевірки, оскільки в матеріалах справи відсутні довідка за формою № 22-ОПП про відсутність заборгованості по податках і зборах (обов'язкових платежах), довідка про зняття з обліку платника податків за формою №12-ОПП. В апеляційній скарзі заявником зазначаються обставини порушення прав та інтересів податкового органу у зв'язку з винесенням ухвали суду про припинення ТОВ "Тесай".

Вищий господарський суд України у вищевказаній постанові від 22.10.2015 у даній справі зазначив про те, що ліквідаційна процедура банкрута триває понад 5 років, протягом яких щодо ТОВ "Тесай" не здійснено та не проведено перевірка органом державної податкової служби щодо достовірності та повноти ліквідаційного балансу боржника, проведення якої покладалось на ліквідаційну комісію товариства, а в подальшому на ліквідатора, та доводи ДПІ у Шевченківському районі м. Києва про порушення судом першої інстанції при винесенні оскаржуаної ухвали про припинення ТОВ "Тесай" їх прав та обов'язків, передбачених пп.78.1.7 п.78 ст.78 Податкового кодексу України, є законним та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Частиною 1 статті 51 Закону встановлено, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності в нього ліцензії.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 60 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку, з обов'язковою перевіркою органом державної податкової служби, в якому перебуває на обліку суб'єкт господарювання.

В даному випадку, необхідність проведення податкової перевірки ліквідаційного балансу боржника, як обов'язкової передумови затвердження ліквідаційного балансу банкрута з посиланням на ч. 5 ст. 60 ГК України, є обґрунтованими, оскільки зазначеною нормою права передбачено обов'язкову перевірку ліквідаційного балансу боржника при здійсненні ним самоліквідації органом державної податкової служби, в якому перебуває на обліку відповідний суб'єкт господарювання.

З поданого ліквідатором звіту вбачається, що з метою виявлення майна чи інших активів банкрута ліквідатором були направлені запити до компетентних органів, зокрема до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної митної служби України, Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва, Державної авіаційної служби України, Державної служби інтелектуальної власності, Філії "Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг"ДП "Український інститут промислової власності", Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Інспекції державного технічного нагляду Київської міської державної адміністрації, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна".

Одержані ліквідатором відповіді від зазначених органів свідчать про відсутність у банкрута майнових активів, які належать йому на праві власності або повного господарського відання та які можуть бути включенні до ліквідаційної маси.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані спеціалізовані державні податкові інспекції виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів.

Згідно пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право: проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України).

Судова колегія звертає увагу на те, що ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій ліквідатором по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, встановлення судом обставин неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, встановлення неможливості задоволення визначених за звітом ліквідатора вимог кредиторів та необхідності у зв'язку з цим ліквідації боржника, обґрунтування оплати послуг арбітражного керуючого (ліквідатора), якщо до звіту ліквідатора додається звіт про його витрати та оплату послуг), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві фактично була позбавлена права на здійснення такої перевірки, обов'язковість якої передбачена нормами чинного законодавства.

Тому відсутні підстави вважати, що ліквідатором вжиті всі необхідні заходи для завершення ліквідаційної процедури.

Колегія суддів відзначає, що місцевим господарським судом взагалі не з'ясовувалось питання того, чи було ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено перевірку ТОВ "Тесай", у тому числі на предмет достовірності та повноти ліквідаційного балансу ТОВ "Тесай".

При цьому, звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які мають підтверджувати належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури.

У відповідності до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, завершення ліквідаційної процедури ТОВ "Тесай" зроблені передчасно. За вказаних обставин відсутні законні підстави для затвердження звіту, ліквідаційного балансу банкрута та припинення провадження у даній справі.

Враховуючи вищевказане, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, як така, що прийнята передчасно, з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статями 4-1, 33, 34, 43, 99, 101- 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду м. Києва 44/256-б від 09.06.2015 по справі № 44/256-б задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2015 по справі № 44/256-б скасувати.

3. Направити справу № 44/256-б для подальшого розгляду до господарського суду м. Києва 44/256-б у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 23.11.2015.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

Л.Л. Гарник