ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.11.2015р. Справа № 908/2826/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання Табачнікові В.Г.

Розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) матеріали справи та скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль

про:

- визнання противправними дій виконуючого обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2 з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.09.2015р. (ВП №48775001) за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015 року;

- скасування постанови ВП №48775001 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015р.;

- зобовязання виконуючого обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку ОСОБА_2 здійснити усі передбачені законодавством дії, направлені на фактичне виконання наказу господарського суду Донецької області від 27.07.2015р. по справі №908/2826/15,у тому числі відкрити виконавче провадження, по справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів Астор, м. Донецьк, Донецької області

про стягнення заборгованості за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 012/01-03-3/1169 від 2.10.2013 року в сумі 2 851 978,43 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача(скаржника): ОСОБА_4 за дов. №442/12 від 11.10.2012р.;

Від відповідача: не зявився;

Від ВДВС: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.07.2015р. по справі №905/2826/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль, м. Київ задоволені частково.

За змістом рішення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів Астор на корить Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль стягнута заборгованість за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 012/01-03-3/1169 від 2.10.2013 року, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2 284 101,07 грн, заборгованості за відсотками в сумі 35 562,52 грн., нарахованої пені за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 1 000 грн., штрафів за невиконання п.п. 5.2, 7.1 Кредитного договору (за невиконання зобовязань по страхуванню майна , що є предметом застави , ненадання фінансової звітності за 3 та 4 квартал 2014 року, ненадання довідок про рух коштів за 3 та 4 квартал 2014 року) згідно з п. 13.3.4 в розмірі 15 000,00 грн., судовій збір в сумі 50 044,61 грн.

27 липня 2015р. на виконання вищевказаного рішення був виданий відповідний наказ.

09 жовтня 2015р. через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль надійшла скарга №140-9-1-00/12-1516 від 02.10.2015р. про: - визнання противправними дій виконуючого обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку ОСОБА_2 з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.09.2015р. (ВП №48775001) за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015 року; - скасування постанови ВП №48775001 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015р.; - зобовязання виконуючого обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку ОСОБА_2 здійснити усі передбачені законодавством дії, направлені на фактичне виконання наказу господарського суду Донецької області від 27.07.2015р. по справі №908/2826/15, у тому числі відкрити виконавче провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.10.2015р. скаргу прийнято до розгляду.

27.10.2015 року від відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку (далі УДВС) надішли заперечення на скаргу та заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника УДВС. Згідно заперечень ДВС додатково пояснює застосування п. 8 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» неможливість направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження.

12.11.2015 року від представника скаржника надійшло клопотання №140-9-0-00/2-1715 від 09.11.2015р. про розгляд скарги в режимі відеоконференції.

Клопотання №140-9-0-00/2-1715 від 09.11.2015р. судом розглянуте та задоволене.

23.11.2015 року в судове засідання представник скаржника зявився, в режимі відеоконференції наполягав на задоволенні скарги.

Представники відповідача(боржника) та УДВС у судове засідання 23.11.2015р. не зявились, проте вони були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином .

Судом встановлено, що місцем реєстрації відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів Астор є місто Донецьк. Згідно з інформації з офіційного сайту Українського Державного підприємства поштового звязку Укрпошта (www.ukrposhta.com) та згідно листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта № 7-14-197 від 06.05.2015р. припинено приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №908/2826/15.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність призначеної до розгляду скарги № 908/2826/15 та судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарським судом встановлено наступне:

02.09.2015 року ПАТ ОСОБА_1 Аваль (далі Банк) звернувся до УДВС із заявою про примусове виконання наказу за рішення господарського суду по справі 908/2826/15 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Донецький завод будівельних матеріалів Астор .

04.09.2015 року в.о. начальника ВДВС Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу №908/2826/15 від 27.07.2015р.

Постанова мотивована тим, що боржник розташований на території міста Донецьк. За позицією УДВС, згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з чим, державним виконавцем, з посиланням на п.8 ч.1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу №908/2826/15 від 27.07.2015р.

28.09.2015 року ОСОБА_1 отримав постанову про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу №908/2826/15 від 27.07.2015р., в межах встановленого законом строку для оскарження дій державного виконавця, звернувся до господарського суду із скаргою.

Скаржник не погоджується з позицію виконавчої служби та посилається на відсутність підстав, передбачених законом щодо відмови у відкритті виконавчого провадження.

Згідно ст. 1, 2 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон) та ст. 115 ГПК України виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці,визначені Законом України "Про державну виконавчу службу". У відповідності до ст. 1 зазначеного Закону завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

На підставі ст. 25 Закону України Про виконавче провадження та з урахуванням приписів наведених норм, на державного виконавця покладено обовязок прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання,він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Проте, ст. 26 закону встановлено вичерпний перелік підстав за яких державний виконавець вправі відмовити у відкритті провадження, серед яких - наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (п.8 ч.1 ст. 25 Закону), на яке посилається державний виконавець як на законну підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Але суд наголошує, що за змістом п.8 ч.1 ст. 25 Закону Про виконавче провадження обставини, які зумовлюють відмову у прийнятті виконавчого документу до виконання повинні бути встановлені законом.

В оскаржуваній постанові державного виконавця не вказано, а судом в результаті аналізу приписів Законів України Про виконавче провадження, Про державну виконавчу службу в Україні, Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, Про боротьбу з тероризмом не встановлено передбаченої законом таких підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, як тимчасове нездійснення органами державної влади або здійснення не в повному обсязі своїх повноважень в межах території України, а також таких, як неможливість пересилення поштової кореспонденції в населені пункти, на території яких тимчасово не здійснюють повноваження органи влади або проводиться антитерористична операція.

Суд, погоджується з позицією державного виконавця про те, що територія міста Донецьк входить до зони проведення антитерористичної операції, застосовуючи до спірних відносин Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, проте при вирішенні питання про законність дій державного виконавця суд виходить с наступного.

У відповідності до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України. На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, приписів Закону України Про боротьбу з тероризмом, керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014 № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 7.04.2014 року. Але, всі без виключення населені пункти, які увійшли в зону проведення АТО, є територією України.

Жодний законодавчий акт, яким регулюються правовідносини та особливості застосування законодавства в зоні проведення антитерористичної операції не містять заборони, щодо виконання рішень судів по відношенню до боржників, які мають реєстрацію на території, яка наразі знаходиться в зони проведення АТО. Законодавець запровадив мораторій на примусову реалізацію предметів іпотеки, розташованих на території проведення АТО (ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»), проте інших заборон, повязаних із виконанням зобовязань та проведенням дій направлених на виконання рішення суду не встановлено.

За контекстним змістом ст.ст. 20, 21 та п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» подання виконавчого документу до органу державної виконавчої служби територіальна юрисдикція якого розповсюджується на пункт, в якому розташований боржник є підставою для відкриття.

За змістом ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» первісними заходами щодо примусового виконання рішення зі стягнення заборгованості полягає у зверненні стягнення на кошти та майно боржника. При цьому, згідно ст. 52 зазначеного Закону , стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У відповідності до ст. 20 Закону, якої врегульовані питання міста проведення виконавчих дій встановлено, що державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Враховуючи структуру банківської системи, встановлене Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про виконавче провадження» право державного виконавця до доступу до банківської таємниці та право накладати арешт на кошти, які акумульовані на рахунках в банківських установах України (незалежно від міста їх розташування) та звертати стягнення на арештовані кошти в рахунок виконання відповідних рішень, суд зазначає про реальну можливість проведення виконавчих дій, направлених на виявлення інформації щодо наявності грошових коштів боржника на рахунках в банківських установах та наявності іншого майна, за рахунок яких можливе виконати рішення суду по справі 908/2826/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Держава, за змістом ч.4 ст. 13 Конституції України, прийняла на себе зобовязання, через свої органи, забезпечити захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, встановивши рівність всіх субєктів власності перед законом.

Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду . Статтею 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів визначено поняття обовязковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Аналогічні за змістом висновки містяться в інших рішеннях Європейського суду з прав людини , а саме у справі "Голдер проти Сполученого Королівства ( від 21 лютого 1975 року), Шмалько проти України .

Враховуючи викладене, суд не може погодитися також із твердженням державного виконавця про те, що відкриття виконавчого провадження неможливе, внаслідок тимчасового нездійснення органами державної влади або здійснення не в повному обсязі своїх повноважень на території проведення АТО та неможливості надсилання боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Суд вважає, що данні обставини утруднюють виконання рішення, неможливості надіслання боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Суд вважає, що дана обставина може утруднити виконання рішення , але не унеможливлює його виконання.

За змістом ст. 36 Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Проте, таке звернення можливе тільки після порушення виконавчого провадження.

Суд також вважає за необхідне зазначити , що наразі суди також опинилися в умовах, які утруднюють надсилання кореспонденції сторонам, розташованим у населених пунктах, на територію яких не здійснюється пересилення кореспонденції, проте, суди, керуючись зазначеними вище приписами Конституції України щодо доступу до правосуддя, приймають всі можливі заходи щодо повідомлення сторін про порушення провадження у справах та забезпечують реалізацію державних гарантій щодо права на справедливий суд.

За змістом ст. 31 Закону допускається повідомлення учасників виконавчого провадження засобами факсимільного звязку або електронною поштою. До того, державний виконавець не позбавлений права вимагати авансування витрат на проведення виконавчих дій в порядку ст. 41 Закону, з метою забезпечення курєрської (комерційної) доставки пошти на адресу боржників. У звязку з чим, суд вважає, що державний виконавець заздалегідь ухилився від намагань забезпечити виконання судового рішення.

Також суд наголошує, що за змістом Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції проведення реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження юридичних осіб та місця проживання фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням/місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, здійснюється щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державними реєстраторами реєстраційних служб територіальних органів Міністерства юстиції України в областях та місті Києві. Проте, боржник не скористався своїм правом щодо зміни місця реєстрації протягом всього часу проведення АТО з 14.04.2014 року по 23.11.2015 року. У звязку з чим суд не може погодитися з тим, що захист інтересів боржника, який маючи боргові зобовязання на загальну суму 2 335 663,59 грн., не приймає жодних дій щодо виконання зобовязань за договором на здійснення кредитних операцій № 012/01-03-3/1169, строк по яким настав 15.09.2014 року, ухиляється від виконання судового рішення по справі № 905/2826/15, має пререгативне становище по відношенню до інтересів добросовісного стягувача.

За таких обставин, та враховуючи конституційний принцип доступність до правосуддя всіх осіб, незалежно від міста їх реєстрації (знаходження), застосовану у цій справі практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення адміністративних органів від виконання судових рішень, яка є обовязковою для національних судів згідно Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, враховуючи також справедливий баланс інтересів стягувача та боржника, суд приходить до висновку про визнання дій державного виконавця протиправними.

Разом з цим, скаржник просить суд скасувати постанову ВП №48775001 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015р.

Враховуючи приписи ГПК України, Закону України Про виконавче провадження, пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів заявника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною. Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010 Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України, вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним.

Враховуючи попередній висновок суду про незаконність дій відділу виконавчої служби, повязаних з відмовою у відкритті виконавчого провадження із виконання наказу господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015р., суд визнає недійсною постанову ВП №48775001 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015р.

Щодо вимоги про зобовязання виконуючого обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку ОСОБА_2 здійснити усі передбачені законодавством дії, направлені на фактичне виконання наказу господарського суду Донецької області від 27.07.2015р. по справі №908/2826/15,у тому числі відкрити виконавче провадження, суд зазначає про часткове її задоволенню в частині зобовязання відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015р.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязанням державного виконавця є вжиття передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вимога скаржника про зобовязання здійснити усі передбачені законодавством дії, направлені на фактичне виконання наказу господарського суду Донецької області від 27.07.2015р. , в умовах відсутності відкритого виконавчого провадження, є передчасною.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, Конституцією України, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини,Законом України Про виконавче провадження, ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль №140-9-1-00/12-1516 від 02.10.2015р. про: визнання противправними дій виконуючого обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку ОСОБА_2 з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.09.2015р. (ВП №48775001) за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015 року; скасування постанови ВП №48775001 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15 виданим 27.07.2015р.; зобовязання виконуючого обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку ОСОБА_2 здійснити усі передбачені законодавством дії, направлені на фактичне виконання наказу господарського суду Донецької області від 27.07.2015р. по справі №908/2826/15,у тому числі відкрити виконавче провадження, по справі задовольнити частково

Визнати противправними дії виконуючого обовязків начальника відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_2 з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.09.2015р. (ВП №48775001) за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15, виданим 27.07.2015 року.

Визнати недійсною постанову ВП №48775001 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15, виданим 27.07.2015р.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку відкрити виконавче провадження за наказом господарського суду Донецької області №908/2826/15, виданим 27.07.2015р.

В задоволенні решти вимог скаржника відмовити.

Ухвала господарського суду набирає чинності в день її винесення судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Суддя П.В. Демідова