КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2015 р. Справа№ 910/12834/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: Власюк В.В. - представник, дов. № 42 від 26.06.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015

у справі № 910/12834/15 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 39 825,42 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2015 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/12834/15 відкладено на 02.11.2015.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі № 910/12834/15 позов задоволено повністю; підлягає стягненню з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 29 825,42 грн. та судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи; позивачем було направлено відповідачу заяву про виплату (страхового) відшкодування № УН3544Р від 18.11.2014; як вбачаться із матеріалів справи, відповідач вказану заяву отримав, проте, в порушення приписів статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповіді на неї не надав, відшкодування не здійснив; суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 39 825,42 грн. підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі № 910/12834/15 скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 35 986,27 грн.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник зазначає, що листом від 24.04.2015 № 3951 повідомив позивача, що претензії за вих. № УН3544Р від 18.11.2014 та № УН134Р від 17.01.2015 розглянуті та прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у сумі 35 986,27 грн. на користь позивача.

На думку скаржника, розмір відшкодування, який відповідач повинен виплатити позивачу, складає 35 986,27 грн., а не 39 825,42 грн., як зазначається в рішенні Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі № 910/12834/15, тому, що при розрахунку матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю "Рено" д.н. НОМЕР_1 потрібно було враховувати коефіцієнт фізичного зносу згідно із звітом з оцінки пошкодженого транспортного засобу № 3564 від 04.02.2015 та франшизу за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/8300903.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів скарги, вказує на те, що постановою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14 було визначено, що господарські суди обґрунтовано визнали, що законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки це звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Також позивач вказує на те, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу пошкоджений автомобіль 2011р. випуску, на момент ДТП строк його експлуатації складав 3 роки, отже, експлуатаційний знос не застосовується.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з відповідача матеріальних збитків в сумі 39 825,42 грн.; судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.07.2013 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" укладений генеральний договір № 3001/294/020026, відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля "Рено", державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 № 85/96-ВР (далі - Закон № 85/96-ВР) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Така ж норма закріплена і в ч. 1 ст. 979 ЦК України.

Згідно із ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відомості № 9402062 про дорожньо-транспортну пригоду, вказано, що сталась дорожньо-транспортна пригода (вид ДТП): зіткнення; місце скоєння ДТП: н/п Святошинський, м. Київ, Святошинський р-н, м. Київ, вул. Доброхотова; дата та час скоєння: 20.06.2014 в 14 год. 55 хв.; учасники дорожньо-транспортної пригоди: 1. Тип, марка транспортного засобу: легковий, Renault Логан номерний знак НОМЕР_1; належить: ТОВ "ОТП Лізинг", наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або іноземний сертифікат "Зелена картка": серія АІ6418083 з терміном дії до 06.03.2015, виданий ПАТ "СК "Універсальна"; зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: передня центральна частина; водій: ОСОБА_3; посвідчення водія: НОМЕР_3; 2. Тип, марка транспортного засобу: Легковий, Ssang Yong Кайрон, номерний знак НОМЕР_2; відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або іноземний сертифікат "Зелена картка": не застрахований; зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: передня центральна частина; водій: ОСОБА_4; дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення: ОСОБА_4: керування транспортним засобом у нетверезому стані; порушення правил маневрування.

Відповідно до висновку звіту № 74/07/14 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, здійсненого оцінювачем - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження КТЗ Renault Logan реєстраційний номер НОМЕР_1 - 43 432,82 грн.

До матеріалів справи надано ремонтну калькуляцію № 74/07/14 від 10.07.2014, складену на основі комп'ютерної програми Audatex, яка рекомендована в п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Відповідно до розрахунку до страхового акту сума страхового відшкодування склала 40 825,42 грн.

Згідно із рахунком № 714 від 03.07.2014, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю "Стольник", вартість транспортування автомобіля Renault Logan-VF1FSR1K547188153 складає суму у розмірі 430,00 грн., а згідно із рахунком № 667 від 24.06.2014 вартість запасних частин та матеріалів, за які сплачує замовник та виконаних робіт складає суму у розмірі 41 149,62 грн.

На підставі розрахунку суми страхового відшкодування, звіту № 74/07/14 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Стольник" №№ 667, 714, позивач, виконуючи свої зобов'язання за генеральним договором № 3001/294/020026, сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 40 825,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 67861 від 28.10.2014.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 08.07.2014 у справі ун. № 759/10880/14-п пр. № 3/759/3659/14 встановлено, що ОСОБА_4 20.06.2014 близько 14 год. 55 хв., керуючи технічно справним автомобілем "Сонг Йонг" д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Дороброхотова, в порушення вимог п.п. 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку і під час роз'їзду з автомобілем "Рено" д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби; ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, за якими накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 3 400,00 грн.

Згідно із інформацією, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України до матеріалів справи, вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_4, як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АС8300903, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль Ssang Yong Hyron, державний номер ТЗ НОМЕР_2, розмір франшизи 1 000,00 грн.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV із змінами та доповненнями (далі Закон № 1961).

Згідно із ст. 22 Закону № 1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961 у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України; якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4, є особою, зобов'язаною відшкодувати завдані спірною ДТП збитки відповідно до положень Закону № 1961, встановлених полісом № АС8300903.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про сплату страхового відшкодування в порядку регресу № УН3544Р від 18.11.2014.

Відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу не здійснив.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В ч. 1 ст. 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином у позивача у межах суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961, із змінами, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За правилами п. 12.1 ст. 12 Закону № 1961 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Зі змісту полісу № АС8300903 вбачається, що франшиза становить 1 000,00 грн.

Тому, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, про задоволення позову та стягнення 39 825,42 грн. - відшкодування шкоди в порядку регресу, адже після сплати страхового відшкодування, у позивача виникло право звернення до страховика винної у ДТП особи про виплату страхового відшкодування у порядку регресу, з огляду на те, що відповідач є особою, відповідальною за завдану шкоду, оскільки відповідно до полісу № АС8300903 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, відповідач взяв на себе відповідальність за свого страхувальника.

Апеляційний господарський суд не вбачає порушень господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що виплативши страхове відшкодування відповідно до договору позивач набув права зворотної вимоги до відповідача у сумі страхового відшкодування у межах фактичних витрат, із врахуванням ліміту відповідальності та вирахуванням франшизи, є обґрунтованим і законним.

Зазначена правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14.

В ч. 1 ст. 111-28 ГПК України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Скаржник в апеляційній скарзі не вказав на існування обставин, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції неправильного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі № 910/12834/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" без задоволення.

2. Справу № 910/12834/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 18.11.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

Н.Ф. Калатай