ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 листопада 2015 року Справа № 910/1293/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Полянського А.Г.
суддів:Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 року
у справі господарського суду№ 910/1293/15-г міста Києва
за позовомДержавної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби міста Києва
до треті особиФізичної особи-підприємця ОСОБА_4 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Росичі" 2. ОСОБА_5
провизнання недійсним договору купівлі-продажу

В С Т А Н О В И В :

Подана касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (зареєстровано ВГСУ за № 15270/2015 від 19.11.2015 р.) не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до п. 6 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно частини другої ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.09.2015 року касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 була повернута на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржником повторно подано касаційну скаргу, однак ним не усунуто обставин, які стали підставою для повернення касаційної скарги згідно п. 6 ч.1 ст. 1113 ГПК України, зокрема наголошується на невідповідності висновків суду обставинам справи, мотиви оскарження направлені на вирішення питання про достовірність та перевагу доказів.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 86, п. 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 року у справі № 910/1293/15-г господарського суду міста Києва повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.Г. Полянський

Судді Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський