ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р.Справа № 922/5038/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Бринцев О.В.

судді: Лаврова Л.С. , Ємельянова О.О.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", м. Київ;
до Науково-технічного приватного підприємства "Дінас", м. Харків;
про стягнення 31.057.318,98 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 285 від 14.04.2015 р.;

відповідача - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

27.08.2015 р. Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний банк звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Науково-технічного приватного підприємства Дінас, у якому просить стягнути з відповідача заборгованіст за Кредитним договором № 124 від 15.06.2006 р. в сумі 31.057.318,98 грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором від 15.06.2006 р. № 124 в частині своєчасного повернення кредитних коштів, отриманих від позивача, а також повної та своєчасної сплати платежів, визначених кредитним договором; в якості правових підстав вказу на норми ст. ст. 173, 193, 220, 231 ГК України, ст. ст. 526, 1054 ЦК України.

В судовому засіданні оголошено перерву до 12 год. 15 хв. 12.11.2015 р., до 11 год. 30 хв. 16.11.2015 р. та до 10 год. 30 хв. 23.11.2015 р.

Представник позивача позов підтримує та наполягає на його задоволенні з підстав вказаних у позовній заяві, звернувся з клопотанням про долучення поданих позивачем доказів до матеріалів справи (вх. № 44604 від 05.11.2015 р., вх. № 45735 від 12.11.2015 р.), які судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання 23.11.2015 р. свого представника не направив, звернувся з клопотанням б/н (вх. № 46812), у якому просить провести судове засідання 23.11.2015 р. без участі представника відповідача, проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву від 13.10.2015 р. (т. ІІ а. с. 86-87), де вказуючи на норми ст. 11, ч. 4 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" та п. 7.6.4. договору іпотеки № 1249 від 15.06.2006 р. (укладеного для забезпечення кредитного договору від 15.06.2006 р. № 124), яким передбачено, що після завершення процедури позасудового врегулювання шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя або шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки, будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем зобов'язань по кредитному договору є недійсним, - зазначає про безпідставність даного позову, оскільки позивачем реалізоване право позасудового звернення на предмет іпотеки.

Також відповідачем надані докази для долучення до матеріалів справи (вх. № 44913 від 09.11.2015 р.), які судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв"язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_1 банк (кредитодавець, позивач) та Науково-технічним приватним підприємством «ДІНАС» (позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір від 15.06.2006 р. №124 (т. І а. с. 9-13), відповідно до умов якого, з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, що складають невідємну частину цього Договору (т. І а. с. 14-111), кредитодавець надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кредитні кошти в сумі - 2 000 000,00 (два мільйона) доларів США, з терміном користування до 14 червня 2014 року включно та процентною ставкою за користування кредитом, що діяла на дату подання цієї позовної заяви - 11 % (одинадцять) відсотків річних.

Згідно до п.1.2. Кредитного Договору, цільовим використанням кредиту було будівництво торгового комплексу, мотелю та автостоянки за адресою місто Харків, вул. Ак. Павлова, буд. 120.

Надання Кредиту, відповідно до умов Кредитного Договору з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, здійснювалося траншами шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк» на поточний рахунок позичальника відкритий у цьому ж банку.

Позивач, на виконання своїх зобовязань за кредитним договором, надав відповідачу транші кредиту в загальній сумі 2.000.000,00 дол. США, перерахувавши кошти згідно меморіальних ордерів, які надані до позовної заяви (т. І а.с. 118-237, т. ІІ а. с. 1-68).

Повернення кредиту, згідно до умов Кредитного договору з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, визначені у п.2.2., відповідно до наведеного в ньому графіку (т. І а.с. 111).

Сторонами у п.4.6. Кредитного договору визначено, що у разі прострочення позичальником виконання грошового зобовязання за цим Договором, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та подвійну процентну ставку за цим Договором на суму боргу.

За користування Кредитом позичальнику, банком, відповідно до умов п.2.7.2 Кредитного договору, щомісячно нараховувались проценти у валюті Кредиту за поточний календарний місяць, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно цього Договору на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за траншем.

Умовами Кредитного договору визначено, що позичальник зобовязаний щомісяця, не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані сплачувати на свій поточний рахунок відкритий в ПАТ «ВіЕйБі Банк» проценти за користування кредитом/траншем, що нараховані йому за місяць відповідно до пункту 2.7. цього Договору.

Відповідно до п.4.3. Кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення Кредиту, сплати процентів, визначених цим Договором, позичальник повинен сплатити Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в умовами цього Договору, за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 4.4. Кредитного Договору визначено, що у разі порушення позичальником вимог п. п. 3.3.3. - 3.3.18. цього Договору (в т.ч. зобовязань щодо своєчасного повернення часток кредиту та зобовязань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом), позичальник зобов'язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 5 (п'ять) процентів від суми Кредиту, визначеної в п. 1.1.1. цього Договору, за кожний випадок порушення за реквізитами, вказаними Кредитодавцем.

Сторонами у п.4.5. Кредитного договору встановлено, що за згодою сторін, Кредитодавець має право у разі невиконання Позичальником будь-якого із зобовязань, визначених цим Договором, вимагати повного погашення Кредиту, сплати процентів за фактичний час користування Кредитом, штрафних санкцій.

Як слідує з позовної заяви, внаслідок порушення відповідачем умов Кредитного договору та чинного законодавства України, а саме невиконання зобовязань по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами, у строки та у розмірі передбаченими кредитним договором (погашення заборгованості за кредитним договором від 15.06.2006 р. № 124 відбулося в сумі 16.948.212,62 грн., що по курсу НБУ станом на 08.10.2014 р. становить 1.308.721,57 дол. США, меморіальні ордери т. ІІ а. с. 184-230, т. ІІІ а. с. 1-124), станом на 12.08.2015 р. заборгованість останнього перед позивачем за кредитним договором і іноземній валюті становить 1.453.208,54 дол. США (за офіційним курсом НБУ 21,371550 грн. за 1 дол. США, всього 31.057.318,98 грн., розрахунок - т. І а. с. 112-117), і складається з наступного:

- прострочена заборгованість за кредитом - 1.000.913,63 дол. США;

- заборгованість за процентами 98.767,77 дол. США;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 291.933,14 дол. США;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 16.867,03 дол. США;

- заборгованість по 3% річних 44.726,97 дол. США.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 та ст. 193 ГК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами, а зобов"язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів погашення заборгованості за кредитним договором, свого контррозрахунку суми заборгованості суду не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву від 13.10.2015 р., мотивовані посиланням на норми ст. 11, ч. 4 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" та п. 7.6.4. договору іпотеки №1249 від 15.06.2006 р. та фактом звернення стягнення позивачем на частину предмету іпотеки (нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 574,7 кв.м. по Гвардійців-Широнінців, 106, вартістю 689 640,00 доларів США; нежитлову будівля літ. «А-1» загальною площею 802,2 кв.м. по вул. Гв. Широнінців, буд. 86, вартістю 1 028 829,00 доларів США).

Так, пунктом 7.6.4 Договору іпотеки № 1249 від 15.06.2006р. передбачено, що після завершення процедури позасудового врегулювання шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя або шляхом продажу Іпотекодержателем предмета Іпотеки, будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя щодо виконання Іпотекодавцем зобовязань по Кредитному договору є недійсним.

Проте, суд зауважує, що наразі відбулося звернення стягнення не на весь предмет іпотеки, а лише на його частину. По за межами стягнення залишилась частина предмета іпотеки -- нежитлові приміщення літ. «Ш-3», що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 120 у м. Харкові, які також виступали забезпеченням зобов"язаннь відповідача перед позивачем за спірним кредитним договором.

За таких обставин підстав, для застосування ст. 11, ч. 4 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" та п. 7.6.4 Договору іпотеки № 1249 від 15.06.2006р., на які посилається відповідач, немає.

Крім того, суд враховує, що згідно ч.2 п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Отже, оскільки відповідачем всупереч вимог ст.ст.32, 33 ГПК України не доведено ні переходу до Іпотекодержателя права власності на весь предмет іпотеки, у відповідності до 7.6.4 Договору іпотеки № 1249 від 15.06.2006р., ні факту погашення заборгованості за кредитним договором, заперечення викладені у відзиві на позов, судом не відхиляються.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для визнання позовних вимог законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно п. 22 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення із даним позовом) позивач був звільнений від сплати судового збору, і тому у відповідності до ст. 49 ГПК України, суд стягує з відповідача в доход бюджету судовий збір, за звернення із позовом майнового характеру, у розмірі 73.080,00 грн. (обмежений 60 розмірами мінімальної заробітної плати, у відповідності до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ Закону "Про судовий збір", в редакції, що діяла на момент звернення із даним позовом).

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 509, 526, 530, 549-552, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України , статтями ст. 175, 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Науково-технічного приватного підприємства "ДІНАС" (61054, місто Харків, вул. Ак. Павлова, буд. 120, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ) заборгованість за Кредитним договором №124 від 15.06.2006р. в сумі - 31 057 318,98 (тридцять один мільйон пятдесят сім тисяч триста вісімнадцять) гривень 98 копійок.

2.1. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Науково-технічного приватного підприємства "ДІНАС" (61054, місто Харків, вул. Ак. Павлова, буд. 120, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 73.080,00 грн. судового збору.

3.1. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.11.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

/Справа № 922/5038/15/