ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 року Справа № 904/7573/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

При секретарі Ковзикові В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: Мірошнікова Р.І., представник, довіреність №01-12-5/2799 від 25.12.2014 року;

від третьої особи: Корнійчук А.В., представник, довіреність №15-72 від 06.08.2015 року;

від відповідача представник у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року у справі № 904/7573/15

за позовом Відділу освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5», м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення 37 644 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року (суддя Мілєва І.В.) у задоволенні позовних вимог Відділу освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Відділ освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності представника відповідача, не повідомленого належним чином; представнику третьої особи не було надано можливості висловитись по суті позову.

Крім того, суд не мотивував свій висновок про те, що заявлена позивачем сума не є збитками.

Всі ці обставини на думку позивача, є підставою для скасування рішення суду та задоволення позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 18 листопада 2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 13.11.2015 року, у зв'язку з виходом на роботу суддів Дарміна М.О., Чус О.В. - членів постійно діючої колегії суддів, справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Березкіна О.В. (доповідач), судді: Дармін М.О., Чус О.В..

В судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши письмовий відзив, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2015р. між Відділом освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" (виконавець) було укладено договір № 20/15 про закупівлю послуг харчування за державні кошти (далі - договір), за умовами якого Виконавець зобов'язується надати "Послуги їдалень" код ДК 56.29.2, зазначені в п. 1.2. даного договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Найменування послуг: 56.29.2 - послуги їдалень послуги їдалень (послуги з організації гарячого харчування учнів середніх загальноосвітніх шкіл та у пришкільних таборах). 56.29.20-00.00 - послуги їдалень. Виконавець зобов'язується надати послуги, зазначені в п.1.2. даного договору, у строки передбачені цим договором відповідно до потреб замовника: протягом 2015р. (п. 1.2. договору).

Загальна ціна договору складає 4460591,90 грн. без ПДВ, у т.ч. у літніх пришкільних таборах ЗО (дитячих закладах відпочинку з денним перебуванням) 277038,90 грн. без ПДВ (п. 3.1. договору).

Розрахунки за цим договором, при наявному фінансуванні здійснюється в національній валюті України (п. 4.1. договору).

Оплата здійснюється згідно актів виконаних робіт за надані послуги в тридцяти денний термін з дня надходження фінансування на розрахунковий рахунок замовника (п. 4.2. договору).

Термін надання послуг - протягом 2015р.(п. 5.1. договору).

Місце надання послуг: Середні загальноосвітні школи відділу освіти Індустріального району міста Дніпропетровськ (п. 5.2. договору).

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» із позовом, позивач - відділ освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради посилався на завищення вартості наданих послуг з організації харчування на суму 37 644,00 грн., що призвело до незаконного перерахування відділом освіти вказаних коштів ТОВ « Контракт Продрезерв 5», які позивач визначає як збитки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами було укладено договір про надання послуг, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, набуто за наявності правової підстави - договору, а тому вони не можуть вважатися збитками.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом першої інстанції, Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено перевірку державних закупівель відділу освіти Індустріальної районної у місті ради за період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р., за результатами якої складено акт № 31-22/3 від 22.05.2015р. (далі - акт перевірки).

Згідно акту встановлено, що мають місце факти включення для оплати до акту виконаних послуг за березень 2015 р. страви, вартість яких на загальну суму 2 621, 44 грн. (Без ПДВ) не відповідає вартості виходу готової продукції, що призвело до проведення зайвих виплат внаслідок завищення вартості наданих послуг за договором № 20/15 від 23.02.2015р. за березень 2015р. на 2 621,44 грн.

Відповідно до наданих первинних документів обліку доданих до товарних звітів матеріально відповідальних осіб - зав виробництвом харчоблоків шкіл встановлено, що мають місце факти включення в меню та видачі з харчоблоку страв на які для їх приготування сировина з комори Товариства не видавалася. Таким чином розбіжності у вартості харчування учнів за період з 23.02.2015 по 28.02.2015 становить 5555, 67 грн. Зазначене вище призвело до проведення зайвих виплат відділом освіти внаслідок завищення вартості наданих послуг за лютий 2015 на суму 5 555, 67 грн. (без ПДВ) (розділ 14 акту перевірки).

Крім того, актом встановлено, що мають місце факти включення до меню, які складені для подання на оплату відділу освіти, страв, які не виготовлялися та учням не надавалися, що призвело до проведення зайвих виплат відділом освіти внаслідок завищення вартості наданих послуг за березень 2015 на суму 29 466, 89 грн. (без ПДВ) (розділ 14 акту перевірки).

Позивач, звертаючись із позовом, визначив спірну суму як збитки.

Відповідно до ч. 1,2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до приписів статей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

У розумінні приписів наведених норм особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданими збитками; вини боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Позивачем не було доведено неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, наявності в діях відповідача складу господарського правопорушення, внаслідок вчинення якого позивачу були заподіяні збитки.

В той же час, як правильно встановлено судом першої інстанції, між сторонами було укладено договір про надання послуг, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, сплачені позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору, як оплату вартості наданих і прийнятих замовником послуг, тому колегія суддів погоджується з висновками господарського суду про те, що зазначена позивачем до стягнення сума не може вважатися збитками.

Доводи апелянта про порушення судом норм процесуального права в частині розгляду справи без участі відповідача, який не був належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи, є неспроможними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 5 жовтня 2015 року розгляд справи було відкладено на 13 жовтня 2015 року.

На л.с. 74 знаходиться заява відповідача про відкладення розгляду справи, призначеної на 13 жовтня 2015 року о 15.45 годині, що свідчить про обізнаність відповідача про дату слухання справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до абзацу 1 п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року N 18, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу без участі відповідача, який був належним чином повідомлений про дату розгляду справи.

Крім того, колегія суддів також вважає безпідставними доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм в частині не надання судом можливості висловитись по суті позову представнику третьої особи.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 13 жовтня 2015 року, представник третьої особи брав участь у судовому засіданні, та надавав пояснення.

Відповідно до статті 81-1 сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу.

Проте, третя особа не подавала зауваження на протокол, що спростовує доводи апелянта про ненадання третій особі можливості висловитись з приводу суті спору.

Більш того, матеріали справи містять письмові пояснення третьої особи по суті спору, які долучені до матеріалів справи.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділу освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року у справі № 904/7573/15 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.11.2015 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус