РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015Справа №910/897/15-г
За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю "Монарх"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна архітектурно-будівельна інспекція України

про розірвання договору та повернення земельної ділянки

Головуючий суддя: Головатюк Л.Д.

Суддя Ковтун С.А.

Суддя Стасюк С.В.

Представники :

Від прокуратури Кісловська Ю.С.(посв. № 016116 від 10.04.2013)

Від позивача Телицька В.А.(дов. від 01.10.2015)

Від відповідача не прибув

Від третьої особи Вільгельм А.Д.(дов. від 06.07.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про розірвання договору та повернення земельної ділянки, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору оренди земельної ділянки від 08.04.2005.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.01.2015 порушено провадження у справі №910/897/15-г та призначено до розгляду на 12.02.2015.

Представник позивача в судове засідання 12.02.2015 не з'явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 12.02.2015 прибули представник відповідача та прокуратури, дали пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 26.02.2015.

26.02.2015 розгляд справи не відбувся у зв"язку зі знаходженням судді Головатюка Л.Д. у відрядженні.

Ухвалою суду від 27.02.2015 розгляд справи призначено на 10.03.2015.

10.03.2015 в судовому засіданні оголошено перерву на 19.03.2015.

В судове засідання 19.03.2015 прибули представники позивача, відповідача та прокуратури, дали пояснення по справі.

Представник відповідача подав клопотання про залучення доказів. Суд задовольнив дане клопотання.

Також представник відповідача подав суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки господарським судом м. Києва вже розглядалась справа № 36/434-25/151 між тими ж сторонами, з тих же підстав та з того ж предмету спору. Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, оскільки встановив, що підстави позову по справах № 36/434-25/151 та №910/897/15-г є різними. Зокрема, підставою позову по справі № 36/434-25/151 є нецільове використання спірної земельної ділянки, а підставою позову по справі №910/897/15-г є невиконання відповідачем свого обов"язку щодо забудови спірної земельної ділянки. Отже, підстави позову по справах № 36/434-25/151 та №910/897/15-г не є однаковими, а відтак провадження у справі №910/897/15-г не підлягає припиненню з підстав зазначених відповідачем.

Представники позивача та прокуратури подали клопотання про продовження строку розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

Розгляд справи відкладено на 02.04.2015.

В судове засідання 02.04.2015 прибули представники позивача, відповідача та прокуратури, дали пояснення по справі.

Представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про залучення доказів до матеріалів справи. Суд дане клопотання задовольнив і долучив до матеріалів справи:

- Копію постанови від 12.03.2012 Київського апеляційного господарського суду у справі № 36/434-25/151 за позовом прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах Київської міської ради до ТОВ "Монарх" про розірвання договору оренди та зобов'язання передати земельну ділянку;

- Копію постанови від 29.05.2012 Вищого господарського суду України у справі № 36/434-25/151 за позовом прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах Київської міської ради до ТОВ "Монарх" про розірвання договору оренди та зобов'язання передати земельну ділянку.

Представник прокуратури подав клопотання, у якому просить залучити третьою особою без самостійних вимог на предмет спору до участі у справі на стороні позивача Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (01133, м. Київ, бульв. Л. Українки, 26).

Суд, дослідивши матеріали справи, вирішив, що дане клопотання достатньо мотивоване, належно обґрунтоване, а тому його слід задовольнити.

Ухвалою від 02.04.2015 залучено до участі у справі №910/897/15-г третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (01133, м. Київ, бульв. Л. Українки, 26).

Зобов"язано Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві:

- подати суду письмові пояснення з приводу обставин справи;

- провести перевірку дотримання ТОВ "Монарх" містобудівного законодавства щодо будівництва навчально-виховного закладу на земельній ділянці по вул. Уманській, 8-12 (кадастровий номер :72:005:0021) та скласти акт обстеження земельної ділянки, матеріали якої та акт обстеження направити до господарського суду м. Києва

Суд у зв`язку із складністю справи, необхідністю дослідження великої кількості доказів та встановлення фактів ухвалив здійснювати розгляд справи № 910/897/15-г колегіально у складі трьох суддів.

У відповідності до довідки про автоматичний розподіл справи між суддями(повторний розподіл) від 03.04.2015 для здійснення колегіального розгляду справи №910/897/15-г визначеного колегіальний склад суддів: Головатюк Л.Д. (головуючий), суддя Стасюк С.В., суддя Ковтун С.А.

Ухвалою суду від 03.04.2015 колегією суддів у складі:Головатюк Л.Д. (головуючий), суддя Стасюк С.В., суддя Ковтун С.А. прийнято до провадження справу №910/897/15-г за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Монарх" про розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Розгляд справи призначено на 23.04.2015.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 23.04.2015 не з'явилися, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судове засідання 23.04.2015 прибули представники відповідача та прокуратури, дали пояснення по справі.

Розгляд справи призначено на 19.05.2015.

19.05.2015 в судовому засіданні оголошено перерву на 26.05.2015 для подання додаткових доказів по справі.

Представники позивача в судове засідання 26.05.2015 не з'явилися, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судове засідання 26.05.2015 прибули представники третьої особи, відповідача та прокуратури, дали пояснення по справі.

Представник відповідача подав повторно суду клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України, оскільки господарським судом м. Києва вже розглядалась справа № 36/434-25/191 між тими ж сторонами, з тих же підстав та з того ж предмету спору.

Представник прокуратури категорично заперечував проти вказаної заяви, зазначивши, що предмети позову по даній справі та по справах № 36/434 та № 36/434-25/191 різні, а тому підстав для задоволення заяви відповідача немає.

Суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача.

Розгляд справи відкладено на 04.06.2015.

В судове засідання 04.06.2015 прибули представники позивача, третьої особи, відповідача та прокуратури, дали пояснення по справі.

Суд прийшов до висновку про витребування доказів.

Представники позивача та відповідача подали клопотання про продовження строку розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

Розгляд справи відкладено на 11.06.2015.

В судове засідання 11.06.2015 прибули представники позивача, третьої особи, відповідача та прокуратури, дали пояснення по справі.

Суд прийшов до висновку про призначення судової будівельної експертизи, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями для винесення законного та обґрунтованого рішення по даній справі, без проведення такої експертизи.

Представники прокуратури, позивача, відповідача та третьої особи проти проведення експертизи не заперечували.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.06.2015 призначено по справі № 910/897/15-г судову будівельну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз(вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03680).

Провадження по справі № 910/897/15-г зупинено до надання висновків судової експертизи.

19.10.2015 до господарського суду м. Києва повернулися матеріали справи № 910/897/15-г з експертної установи та висновок експерта про неможливість проведення експертизи у зв"язку з її неоплатою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

З огляду на викладене, суд поновив провадження у справі та призначив її розгляд у судовому засіданні з викликом представників сторін на 17.11.2015.

У судове засідання 17.11.2015 з"явилися представники прокуратури, позивача та третьої особи і дали пояснення по справі.

Представники відповідача в судове засідання 17.11.2015 не з"явилися, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01103, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДРАГОМИРОВА, будинок №1,"ЛІТ. А", на яку було відправлено ухвали суду, адреса підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Проте ухвала суду не була отримана відповідачем та повернулась до суду з наступної причини: "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Статтями 121 Конституції України, ст.ст. 35, 36-1 Закону України „Про прокуратуру", захист і представництво інтересів держави покладено на органи прокуратури.

Згідно з ст. 29 ГПК України, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про прокуратуру", при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право, крім інших заходів прокурорського реагування, звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Згідно із ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до Господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.99 про офіційне тлумачення ст. 2 ГПК України визначено, що прокурор або його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому полягає порушення матеріальних або інших інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, обгрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У вказаному рішенні судом зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій. Інтереси держави потребують здійснення загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону У країни, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

Стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Позивачем за вказаним позовом є Київська міська рада, яка відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України наділена державою повноваженнями щодо розпорядження землями на території міста Києва.

Невиконання відповідачем вимог земельного законодавства та умов договорів оренди земельних ділянок порушує інтереси держави в особі Київської міської ради, яка в даному випадку незаконно позбавлена можливості ефективно та виключно в інтересах територіальної громади міста розпоряджатися землями міста Києва, регулювати земельні відносини з метою створення умов для раціонального використання й охорони земель.

Таким чином, суд вважає правомірним звернення прокуратури з даним позовом до суду.

Пунктом 2 рішення Київської міської ради від 29.04.2004 № 238-2/1448-1 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» товариству з обмеженою відповідальністю «Монарх» (далі - ТОВ «Монарх») передано в довгострокову оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 2,09 га для будівництва, експлуатації та обслуговування навчально-виховного закладу на вул. Уманській, 8-12 у Солом'янському районі м. Києва.

На виконання вказаного рішення між Київською міською радою та ТОВ «Монарх» 08.04.2005 укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого товариству надано земельну ділянку площею 1,8757 га (кадастровий номер :72:005:0021) за адресою та з цільовим призначенням, вказаними у рішенні.

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 11.04.2005 за №72-6-00265 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Передача земельної ділянки здійснена шляхом підписання між сторонами 11.04.2005 акту приймання-передачі земельної ділянки, ТОВ «Монарх» сплачує орендну плату за її використання.

Відповідно до витягу з технічної документації Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становила 4 213 222 грн., з урахуванням коефіцієнтів індексації у 2014 році - 8 632 903,82 грн.

Пунктом 2.1 спірного договору оренди передбачено, що земельну ділянку на вул. Уманській, 8-12 у Солом'янському районі м. Києва передано ТОВ «Монарх» для будівництва, експлуатації та обслуговування навчально-виховного закладу.

Відповідно до п.8.4 указаного договору товариство зобов'язано завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору.

Виходячи із зазначених умов договору, ТОВ «Монарх» повинно було завершити будівництво навчально-виховного закладу до 11.04.2008.

Проте, як свідчать матеріали справи, ТОВ «Монарх» не вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зазначеного обов'язку щодо використання земельної ділянки під будівництво навчально-виховного закладу та завершення забудови у встановлений строк.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги прокуратури та позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відносини, пов'язані з орендою землі відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, зазначеним Законом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України є договори та інші правочини. Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим до виконання.

За приписами ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, відповідно до ст. 94 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 «Про оренду землі» договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

При цьому, ст. 15 указаного Закону передбачено істотні умови договору оренди земельної ділянки, зокрема, строк дії договору, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови її повернення, відповідальність сторін, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що невикористанням земельної ділянки, переданої під забудову, є порушення особою встановлених при передачі у власність або у користування земельної ділянки граничних термінів її забудови.

Пунктом 2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» передбачено, що якщо підставою розірвання договору оренди землі визначається невиконання або несвоєчасне виконання орендарем передбаченого договором обов'язку щодо здачі об'єкта будівництва в експлуатацію у встановлений граничний строк, то господарським судам слід виходити з положень Законів України "Про основи містобудування" та "Про регулювання містобудівної діяльності" і відповідних обставин, які впливають або могли б вплинути на порушення строків будівництва та введення в експлуатацію об'єкта.

Так, відповідно до ст. ст. 1,4 Закону України «Про архітектурну діяльність» створення об'єкту архітектури (будинків і споруд, об'єктів благоустрою, території ) передбачає проведення цілого комплексу робіт, як-то підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством, здійснення в необхідних випадках передпроектних робіт, пошук архітектурного рішення, розроблення, погодження у визначених законом випадках і затвердження проекту, виконання робочої документації для будівництва, будівництво.

Відповідний комплексний, поступовий порядок проектування та у наступному будівництва закріплені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та чинним до 17.02.2011 Законом України «Про планування і забудову територій».

Згідно з вимогами Закону України «Про планування і забудову територій» (діяв до 17.02.2011) послідовні та пов'язані між собою етапи забудови передбачають, що:

1) юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві користування, отримують вихідні дані на проектування (ст.27 цього Закону України);

2) згідно з вихідними даними на проектування розробляється проектна документація на будівництво об'єктів містобудування, яка має затверджуватися замовником ( ст.28 цього Закону України);

3) дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі, зокрема, проектної документації ( ст.29 цього Закону України).

Таким чином, не виконання замовником (забудовником) будь-якого з перелічених етапів не дає можливості перейти до виконання наступного етапу.

Крім того, ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (діє з 17.02.2011) проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно з п.п.2.2 ДБН А.2.2-3-2004 (чинні до 01.07.2012) до складу вихідних даних, на підставі яких здійснюється проектування об'єктів, належать: архітектурно-планувальне завдання (АПЗ); технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта (ТУ); завдання на проектування згідно з додатком „Д"; інші вихідні дані згідно з додатком Г.

Аналогічно у пп. 4.5 ДБН 2.2-3-2012, прийнятим на заміну п.п.2.2 ДБН А.2.2-3-2004, передбачено, що до складу вихідних даних належать: містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, завдання на проектування (додаток Б), інші вихідні дані (додаток А).

Отже, системний аналіз наведених норм законодавства надає підстави стверджувати, що однією з основних складових будівництва є обов'язкова наявність складеної та затвердженої замовником проектної документації, а для виконання будівельних робіт - дозволу на виконання будівельних робіт (до 17.02.2011), декларацій про початок виконання підготовчих, будівельних робіт.

Проте, відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.11.2014 №11188/0/12/27-14 проектна документація з будівництва навчально-виховного закладу по вул. Уманській, 8- 12 у Солом'янському районі м. Києва на розгляд та погодження на архітектурно-містобудівній раді замовником не надавалась. Товариство також не зверталось із заявою щодо отримання містобудівних умов та обмежень для будівництва навчально-виховного закладу.

Крім того, згідно з відповіддю Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 11.11.2014 №7126-46/1111/09 документи, які надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт ТОВ «Монарх» не видавались та не реєструвались.

Також, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві у листі від 02.06.2015 №10/26-25/0206/09 зазначив наступне:

Станом на 29.05.2015 Департамент не видавав дозволу та не реєстрував інших документів дозвільного характеру, які б давали право на виконання підготовчих або будівельних робіт та не приймав об'єкт до експлуатації за адресою: вул. Уманська, 8-12 у Солом'янському районі м. Києва.

Під час виїзду на місце 19.05.2015 встановлено, що за вказаною вище адресою розташована АЗС «Талісман», автостоянка та пункт прийому склотари. На час виїзду будівельні роботи не виконувались, будівельники та уповноважені особи ТОВ «МОНАРХ» відсутні.

Відповідно до ч. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» плановий чи позаплановий захід державного нагляду (контролю) повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

З огляду на вище викладене, Департамент листом від 21.05.2015 № 10/26-13/2105/02/5-Сл запросив уповноважених осіб - ТОВ «МОНАРХ» з'явитись 28.05.2015 з необхідними документами. У зазначений час уповноважені особи - ТОВ «МОНАРХ» до Департаменту не з'явились, від перевірки ухиляються.

Також, під час перевірки були направлені листи від 21.052015 № 10/26-11/2105/02/5-Сл до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо наявності у ТОВ «МОНАРХ» документів на земельну ділянку, лист від 21.05.2015 № 10/26-12/2105/05/5-Сл до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо отримання ТОВ «МОНАРХ» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Про відсутність наміру ТОВ «Монарх» належним чином виконати свій обов'язок щодо забудови вказаної земельної ділянки свідчить той факт, що архітектурно-планувальне завдання за №07-0066 на проектування будівництва навчально-виховного закладу товариство отримало лише 05.03.2007 терміном дії 2 роки та не вчиняло інших дій щодо розроблення проекту будівництва, отримання документів, які надають право на виконання підготовчих або будівельних робіт у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій».

Видані товариству висновки Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 12.09.2003 за №19-2055, Головного державного санітарного лікаря від 19.092003 за №6895, Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 02.10.2003 №6715/01, Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві від 18.12.2003 за №08-8-20/9324 та від 17.12.2003 за №10-10-12/9234, Головного управління охорони культурної спадщини та реставраційно-відновлюваних робіт від 12.09.2003 за №5328 не є погодженням проекту будівництва навчально-виховного закладу та надавались в ході розроблення саме проекту відведення земельної ділянки по вул. Уманській, 8-12 відповідно до вимог ст. 123 Земельного кодексу України.

Обстеженням земельної ділянки на вул. Уманській, 8-12 посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) згідно з вимогами Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель м. Києва, затвердженого рішенням сесії Київської міської ради від 25.09.2003 №16/890, установлено, що земельна ділянка для будівництва навчально-виховного закладу не використовується, ознак виконання будівельних робіт на земельній ділянці не виявлено (акт від 03.10.2014 №1281/09).

Відсутність факту виконання ТОВ «Монарх» будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці також підтверджено актом перевірки від 30.12.2010 Державної екологічної інспекції в місті Києві.

Згідно з п.п. 4 ч.1 ст. 416 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Внаслідок зазначених порушень Київська міська рада позбавляється можливості регулювання відносин у сфері розвитку мережі закладів освіти міста. Укладаючи зазначений договір земельної ділянки Київська міська рада розраховувала отримати результат у вигляді будівництва та подальшого використання навчально-виховного закладу.

Проте, на даний час Київська міська рада повністю позбавлена того, на що розраховувала, оскільки протягом більше дев'яти років земельна ділянка по вул. Уманській, 8-12 не використовується для цілей освіти та навчання.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Норми вказаного Закону кореспондуються з п.2.20 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

Крім того, п.11.5 спірного договору оренди земельної ділянки передбачено дострокове його розірвання у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем обов'язків, визначених п.8.4 Договору.

Таким чином, невиконання ТОВ «Монарх» обов'язку щодо забудови земельної ділянки на вул. Уманській, 8-12 у Солом'янському районі м. Києва свідчить про істотне порушення умов договору оренди від 08.04.2005, у зв'язку з чим цей договір підлягає розірванню у судовому порядку, а земельна ділянка - поверненню Київській міській раді.

Аналогічна позиція щодо суттєвого порушення умов договору оренди земельної ділянки у зв'язку з нездійсненням її забудови у встановлені в договорі оренди земельної ділянки строки, і як наслідок розірвання договору оренди земельної ділянки викладена у постанові Вищого господарського суду

України від 13.03.2012 у справі №5023/6629/11, рішеннях у даній справі попередніх судових інстанцій.

При цьому, справа щодо розірвання зазначеного договору оренди земельної ділянки розглядалась господарським судом міста Києва та судами апеляційної та касаційної інстанції саме з підстав нецільового використання земельної ділянки.

Предметом даного позову є вимога щодо розірвання договору оренди земельної у зв'язку з невиконанням ТОВ «Монарх» більше дев'яти років обов'язку, передбаченого п.8.4 указаного договору, щодо завершення забудови земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації договору.

Положеннями ст. 34 Закону України «Про оренду землі» та п.11.8 спірного договору передбачено обов'язок орендаря у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки повернути її орендодавцю, на умовах визначених договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 3 статтею 291 Господарського суду України встановлено, що договір оренди може бути розірвано на вимогу однієї із сторін достроково з підстав передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку встановленому статті 188 Господарського кодексу України.

Пунктом 11.4 спірного договору оренди земельної ділянки передбачено дострокове розірвання договору у випадках використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Таким чином, не вжиття ТОВ «Монарх» всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання обов'язку щодо використання земельної ділянки під будівництво навчально-виховного закладу та завершення забудови у встановлений строк є порушенням його істотних умов, у зв'язку з чим цей договір підлягає розірванню в судовому порядку, а земельна ділянка - поверненню орендодавцеві.

Положення ст. 34 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Обов'язком орендаря, згідно п. 8.4 спірного договору оренди, є повернення земельної ділянки орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача повернути Київській міській раді, обумовлену договором, земельну ділянку господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню з підстав вищезазначених.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені заступником прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача в дохід державного бюджету України стягуються витрати по сплаті судового збору.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 4, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1,8757 га, вартістю 8 632 903,82 грн., кадастровий номер 8000000 000:72:005:0021, на вул. Уманська, 8-12 у Солом'янському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) та товариством з обмеженою відповідальністю «Монарх» (вул. Драгомирова, 1, літ. «А», м. Київ, 01103, ), зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 11.04.2005 за №72-6-00265.

3. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Монарх» (вул. Драгомирова, 1, літ. «А», м. Київ, 01103, ) повернути Київській міській раді (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) земельну ділянку площею 1,8757 га, вартістю 8 632 903,82 грн., кадастровий номер 8000000 000:72:005:0021, яка розташована на вул. Уманська, 8-12 у Солом'янському районі м. Києва, у стані, придатному для її подальшого використання.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Монарх» (вул. Драгомирова, 1, літ. «А», м. Київ, 01103, ) в дохід державного бюджету України судовий збір в сумі 2436(дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

5. Видати накази.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

7. Копію рішення розіслати сторонам.

Головуючий суддя Головатюк Л.Д.

Суддя Ковтун С.А.

Суддя Стасюк С.В.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 23.11.2015