ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" листопада 2015 р.Справа № 916/3768/15

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ";

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Л.А.Р.К."

про стягнення 39 992,29 грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1- довіреність №б/н від 11.02.2015р.;

Від відповідача: ОСОБА_2- довіреність №б/н від 06.07.2015р. ;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю " ПЕРША ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.А.Р.К." про стягнення заборгованості у розмірі 39 992,29 грн., а саме: основного боргу у розмірі 20934,62 грн., пені у розмірі 109,64 грн., індекс інфляції у розмірі 15658,84грн., 3% річних у розмірі 3289,19грн. та судового збору.

Ухвалою суду від 09.09.2015 року порушено провадження у справі № 916/3768/15 за зазначеним позовом.

Представник позивача неодноразово змінював позовні вимоги та 18.11.2015р. остаточно визначив позовні вимоги відповідно до яких просить суд стягнути з відповідача індекс інфляції у розмірі 15688,08грн., 3% річних у розмірі 2673,52грн. та судового збору.

Відповідач в судовому засіданні 23.11.2015р. позовні вимоги визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні 23.11.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

11.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ " (далі позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Л.А.Р.К." (далі відповідач, замовник) був укладений договір № 0311 (далі - Договір) відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобовязується здійснити поставку обладнання та виконати роботи по монтажу обладнання та території обєкту (п.1.1. договору) .

Відповідно до п. 1.2. замовник зобовязується прийняти від виконавця обладнання та матеріали, а також оплатити виконавцю обладнання, матеріали та вартість робіт.

Позивач свої зобовязання по договору виконав в повному обсязі, що підтверджується актами прийому-передачі обладнання, матеріалів та робіт на загальну суму 20934,62грн.

Відповідач свої зобовязання по договору виконав після порушення провадження у справі тому позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача індекс інфляції у розмірі 15688,08грн., 3% річних у розмірі 2673,52грн. та судового збору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено існування заборгованості відповідача до порушення провадження у справі тому відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції від простроченої суми.

Оскільки Відповідачем не належним чином виконані умови Договору щодо оплати поставки, тому він зобов'язаний сплатити на користь Позивача три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає 2673,52 грн. та індекс інфляції в розмірі 15688,08грн.

Отже, згідно розрахунку позивача, сума 3% річних складає 2673,52 грн. та індекс інфляції в розмірі 15688,08грн. які підлягають стягненню.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобовязань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум заявлених до стягнення, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.А.Р.К." (65044, м. Одеса, пр. Шевченко, 4А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ПЕРША ІНЖЕНЕРНА КОМПАНІЯ " (65006, м. Одеса, вул. Краснслобідська, 1/12, ) індекс інфляції у розмірі 15688,08грн., 3% річних у розмірі 2673,52грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26 листопада 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов