ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015р. Справа№ 914/1659/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі Білан О.Г., розглянувши матеріали справи за позовом: Спільного українсько-польського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Гермес-Україна, с. Чишки Пустомитівського району Львівської області

до відповідача: Державного підприємства Львівський державний завод ЛОРТА, м. Львів

до відповідача 2 - Державного концерну «Лорта», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Служби безпеки України у Львівській області, м. Львів

про заборону вчинення перешкод в користуванні власністю (майном).

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник;

від відповідача1: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 представники

від відповідача 2 не з»явився

від третьої особи: не з»явився

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням присутніх представників в судовому засіданні не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть позову: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Спільного українсько-польського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Гермес-Україна до Державного підприємства Львівський державний завод ЛОРТА за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Служби безпеки України у Львівській області про заборону вчинення перешкод в користуванні власністю (майном).

Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015р. касаційну скаргу Державного підприємства Львівський державний завод ЛОРТА на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.2014р. у справі №914/1659/14 задоволено частково, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.2014р. у справі №914/1659/14 та рішення господарського суду Львівської області від 04.08.2014р. у справі №914/1659/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 18.03.2015р. прийнято справу та призначено її до судового розгляду на 14.04.2015р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, враховуючи невиконання учасниками судового процесу в повному обсязі вимог попередньої ухвали суду та заявлене позивачем усне клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладався ухвалами суду від 14.04.2015р. та від 28.04.2015р. Ухвалою суду від 28.04.15р. продовжено строк розгляду справи.

З метою дослідження спеціального порядку надання доступу позивачу на територію підприємства відповідача, що проводить діяльність, повязану з державною таємницею, та інших обставин у справі які підлягають вивченню в їх сукупності, для зясування існуючих вимог та визначення документів, які необхідні для такого доступу (допуску), для забезпечення можливості їх подальшого витребування від сторін, щодо встановлення обставин підставності чи безпідставності не допуску представників позивача на територію підприємства службовими особами відповідача та безпосередньо в приміщення корпусу №2, яке є власністю позивача, у період з моменту його придбання та по час розгляду даного спору, на вимогу суду третьою особою та представником відповідача-1, надані пояснення, що дані вимоги регламентовані Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.13р. №939 та Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.03р. №1561-12, які містять грифи Для службового користування та гриф Таємно( письмові пояснення вх..22073/15 від 27.05.15р., довідка вих..27.05.15р. №562-1440). Відтак , з огляду на викладене, ні відповідачем ні третьою особою дані документи не можуть бути надані суду для вивчення та дослідження . Враховуючи дані обставини ухвалою господарського суду Львівської області від 27.05.2015р. матеріали справи №914/1659/14 направлено за виключною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. у справі №914/1659/14 вимоги апеляційної скарги Державного підприємства Львівський державний завод ЛОРТА Державного концерну Укроборонпром задоволено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.05.2015р. у справі №914/1659/14 скасовано, справу направлено на розгляд до господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 07.09.15р. призначено справу до судового розгляду. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, витребування доказів та дослідження усіх обставин справи які мають значення повного всебічного та обєктивного вирішення спору ухвалами суду від 06.10.15р., від 02.11.15р. розгляд справи відкладався, ухвалою суду від 05.11.15р. залучено до участі у справу іншого відповідача ОСОБА_4 концерн «Лорта» та відкладено розгляд справи на 13.11.15р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору для забезпечення принципу змагальності ухвалою суду від 13.11.2015р. розгляд справи відкладено до 19.11.2015р.

В судове засідання 19.11.15р. представник позивача явку забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.04.1998 р., ліквідаційна комісія від імені Головного заводу ЛОРТА передала у власність Спільного українсько-польського підприємства у формі ТзОВ "Гермес-Україна" нерухоме майно - частину промислового корпусу за адресою: м. Львів, вул. Патона, 1, загальною площею 2728, 5 кв.м. Спільне українсько-польське підприємство у формі ТзОВ ОСОБА_2 - Україна є власником приміщення промислового корпусу № 2, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 30.06.1998 р. № 001534, виданим Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. Спірне майно, загальною площею 2728, 5 кв.м., знаходиться на території відповідача ДП ЛДЗ ЛОРТА, за адресою: м. Львів, вул. Патона, 1. Позивач зазначає, що службовими особами відповідача чиняться перешкоди у реалізації ліквідаційній комісії позивача своїх повноважень, що виявляється у не допуску останніх на територію ДП ЛДЗ ЛОРТА де знаходиться приміщення, належне позивачу на праві власності. На неодноразові звернення представників позивача до відповідача з письмовими заявами про надання доступу до спірного приміщення, відповідачем відмовлено .

В судове засідання 19.11.15р.. представник відповідача -1 явку забезпечив, позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. У відзиві та додаткових поясненнях на позовну заяву відповідач -1 позовні вимоги заперечив зокрема з підстав, що відповідно до чинного законодавства, ОСОБА_4 підприємство Львівський державний завод ЛОРТА проводить діяльність, повязану з державною таємницею , а також що у позивача відсутні правові підстави для проходу, проїзду по земельній ділянці відповідача та для допуску на територію підприємства відповідача. Відповідач зазначає, що на підставі державної експертизи, Управління СБУ у Львівській області надано підприємству спеціальний дозвіл на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, відповідно до якого діє перша категорія режиму секретності. Відповідно до порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, в органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 р. № 939, доступ громадян, осіб без громадянства та іноземців на територію підприємства обмежений. Знаходження та господарська діяльність підприємств та фірм приватної власності іноземних держав на території режимного підприємства не допускається. В підтвердження даних обставин до матеріалів справи долучено копію спеціального дозволу управління Служби безпеки України у Львівській області ЛВ102001-810 від 25.06.11р. та ЛВ1-2014-36 від 10.06.14р. з терміном дії до 09.06.2017р., які видані ОСОБА_4 підприємству «Львівський державний завод «ЛОРТА» на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею. Окрім цього, як зазначає відповідач -1, ОСОБА_4 підприємство Львівський державний завод ЛОРТА створене згідно наказу Мінпромполітики України від 29.07.1998 р. № 261 Про створення підприємства Львівського державного заводу ЛОРТА. Тому, до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.04.1998 р., укладеного ліквідаційною комісією, що діяла від імені Головного заводу ЛОРТА та позивачем, відповідач не має жодного відношення, оскільки постановою Арбітражного суду Львівської області від 31.09.1996 р. у справі 2/243 Головний завод ЛОРТА визнано банкрутом, а ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.09.2002 р. Головний завод ЛОРТА ліквідовано без правонаступника.

В судове засідання 19.11.15р. представник відповідача - 2 явку не забезпечив, позовні вимоги не заперечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується реєстром поштових відправлень суду та внесенням до єдиного державного реєстру ухвал суду . Жодних заяв чи клопотань від відповідача 2 станом на 19.11.2015р. до суду не поступало.

В судове засідання 19.11.2015р. представник третьої особи явку не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується реєстром поштових відправлень суду, внесенням до єдиного державного реєстру ухвал суду. Жодних заяв чи клопотань станом на 19.11.2015р. до суду не поступало.

Правова позиція третьої особи, викладена у наданих раніше письмових поясненнях (вх..№22073/15 від 27.05.15р.), в яких зокрема зазначено, єдині вимоги до організації та забезпечення режиму секретності зокрема і на підприємствах в установах та організаціях незалежно від форм власності, що провадять діяльність повязану з державною таємницею та процедуру ведення обліку виготовлення, користування, зберігання, пересилання матеріальних носіїв секретної інформації визначені «Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях» , який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.13р. №939 та даний Порядок -939 і постанова, містять гриф «Для службового користування», а відтак копіювання для сторонніх організацій документів з грифом «Для службового користування» можливо виключно за погодженням з організаціями авторами цих документів. Окрім цього, представником третьої особи у даних поясненнях зазначено, що у спірний період, до прийняття Постанови ПКМУ №939-13, відповідний порядок організації та забезпечення режиму секретності регулювався Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.03р. №1561-12 та інформація, що міститься в даній постанові та Порядку, віднесена до державної таємниці та має гриф таємності «Секретно». Згідно із змісту письмових пояснень третьої особи (вх..№22020/15 від 27.05.15р.) організація охорони державної таємниці на теориторії відповідача, дотична до оспорюваних приміщень, покладена на його керівництво, а регіональний орган безпеки залучатиметься лише для контролю за організацією такої роботи.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 (із внесеними змінами і доповненнями) в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обовязок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, заявленні клопотань та здійсненні інших процесуальних прав. Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 ГПК України.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

02.04.1998 року між Головним заводом ЛОРТА в особі його ліквідаційної комісії та Спільним українсько-польським підприємством у формі ТзОВ "Гермес-Україна" укладено договір купівлі-продажу частини промислового корпусу № 2, загальною площею 2728, 5 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Патона, 1. Вказаний договір не оспорювався та на час розгляду справи є чинним.

Право власності позивача на вказане приміщення підтверджується реєстраційним посвідченням від 30.06.1998 р. № 001534. 22.02.2008 р. позивачу було видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, як дублікат на реєстраційне посвідчення від 30.06.1998 р. 18.06.2014 р. позивачем отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № ЕЕЕ 024960 про реєстрацію права власності на вказане приміщення.

Відповідно до п.1.8 даного договору купівлі-продажу від 02.04.1998р. покупець - Спільне українсько-польське підприємство у формі ТзОВ "Гермес-Україна" має право доступу до обєкту продажу, включаючи проїзд автотранспортом після передачі обєкту.

На виконання договору купівлі - продажу у травні 1998р. складено акти приймання передачі за яким ліквідаційна комісія ЛЗ «Лорта» передала, а СП ТзОВ «ОСОБА_2 - Україна» прийняла промислову будівлю,частину корпусу №2 площею 2728, 5 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Патона, 1

18.05.1998 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гермес-Україна» та Львівським державним концерном ЛОРТА було укладено договір № 01.05-98, згідно із абз. 2 п.3 якого ТзОВ «Гермес-Україна» користуватиметься проїзною частиною внутрішніх доріг ДП, прохідною для своїх працівників і КПП для транспорту, сплачуючи за це ДП згідно додаткової угоди.

Додаткових угод щодо порядку користування проїзною частиною внутрішніх доріг ДП, прохідною для своїх працівників і КПП для транспорту на виконання п.3 договору №01.05-98 від 18.05.1998р. не представлено та сторонами зазначається, що такі угоди не укладалися.

Пунктом 4 даного договору визначено, що ТзОВ зобовязується зберігати свої товари і матеріали виключно у приміщенні корпусу №2, не завозити, не зберігати екологічно небезпечні, вибухо- і пожежо- небезпечні товари і матеріали, зброю, боєприпаси, наркотики або прирівняні до них речовини.

За умовами п. п.5,7 договору №01.05-98 від 18.05.1998р. ТзОВ зобовязується виконувати вимоги законодавства України з пожежної безпеки, охорони навколишнього середовища, охорони праці і санітарно - епідеміологічні вимоги. Стоянка транспорту ТзОВ і який прибув під розвантаження і завантаження здійснюється лише на території, що відведена ТзОВ .

Згідно із п.п.8,13 договору №01.05-98 від 18.05.1998р. ТзОВ і ДП взаємно не будуть чинити дій, які б заважали доступу і проїзду по проїзній частині їх території до будівель і споруд ДП і ТзОВ. Служба охорони «ДП» здійснюватиме пропуск до приміщення «ТзОВ» через КПП «ДП» його працівників, транспорт «ТзОВ» згідно діючих правил на «ДП».

Пунктом 22 договору № 01.05-98 від 18.05.1998р. визначено, що термін дії угоди з моменту підписання до 2005р. і він може бути продовженим на наступні 10 років, якщо у сторін, що його уклали не виникнуть вимоги до його змін.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України), та згідно із ч. 1 ст. 254 зазначеного Кодексу строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку. Відтак, враховуючи положення ст..ст. 253 та 254 ЦК України та положення договору щодо терміну дії договору, то даний договір діяв до 31.12.2005р. та враховуючи те що представниками сторін не надано доказів в підтвердження виникнення вимог сторін договору про внесення змін до даного договору, то продовжений на 10 років, тобто до 31.12.2015р.

Сторонами даного спору не представлено доказів в підтвердження розірвання даного договору, внесення змін чи доповнень до даного договору, укладення додаткових угод, доказів щодо визнання даного договору недійсним також не надано доказів в підтвердження виникнення вимог сторін договору про внесення змін до даного договору, доказів укладення угод між відповідачем 1 та позивачем суду також не представлено.

09.07.98р. між Службою енергопостачання ДК Лорта (постачальник) та СП «ОСОБА_2 Україна» укладено договір №48, згідно до п.1 постачальник зобовязується постачати споживачеві теплову енергію до першої засувки в тепловому вузлі на період згідно акта розподілу границь, обслуговувати згідно актів розподілу границь електричні мережі та розподільчі пристрої, водопровід та дощову каналізацію. За умовами. П.17 даного договору, цей договір укладається до 31.12.1998р., вступає в силу з дня його підписання і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не буде заявки однієї з сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Доказів в підтвердження подання заявки однієї з сторін про відмову від цього договору №48 від 09.07.98р. або його перегляд суду не представлено.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо.

У листі Служби постачання Львівського державного заводу «Лорта» скерованому СП «ОСОБА_2 Україна» зазначено, що у звязку із реорганізацією ДК Лорта СЕП ДК «Лорта» перетворено в СЕП ЛДЗ Лорта .СЕП ЛДЗ Лорта є правонаступником СЕП ДК Лорта і приймає на себе всі обовязки і права «Постачальника» по договору №48 від 09.07.98р. у Довідці вказано реквізити відповідача та зазначено, що даний лист вважати невідємною частиною договору №48 від 09.07.97р.

Наказом Міністерства Машинобудування військово-промислово комплексу і конверсії №575 наказано погодитись з пропозиціями директорів підприємств головного заводу «Лорта» , Лорта-ТНВ», «Лорта-РЕА», комбінату громадського харчування «Лорта» про добровільне об»єднання підприємств у державний концерн «Лорта» та призначення президентом державного концерну «Лорта» ОСОБА_5

20.02.1996р. згідно із інформацією зазначеною у Свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 проведено державну реєстрацію Державного концерну «Лорта» .

Відповідно до наказу Міністерства промислової політики України №261 від 29.07.1998р. «Про створення підприємства «Львівського державного заводу Лорта» наказано створити підприємство «Львівський державний завод «Лорта» на базі майна госпрозрахункових структурних підрозділів: механічного, ремонтно - механічного, інструментального, пластмасового виробництва, виробництва друкованих плат, енергозабезпечення, дослідного інженерно-технічного, випробувального, лікувально-оздоровчого центрів, служби звязків, друкарні, проектувальних робіт державного концерну «Лорта» шляхом їх відокремлення та майна реорганізованого Львівського державного підприємства «Лорта-РЕА». Пунктом 5 даного наказу визначено президенту концерну «Лорта» передати а в. о. директора «Львівського державного заводу «Лорта» прийняти майно структурних підрозділів вказаних у п 1 цього наказу. Приймання майна, оформити актом приймання передачі, який в 10-денний термін подати до міністерства. На підставі акту приймання передачі скласти розподільчий баланс.

Згідно наказу №1231 від 29.09.98р. президента ДК Лорта ОСОБА_5 «Про реорганізацію Державного концерну Лорта» наказано реорганізувати структурні підрозділи ДК »Лорта»: Служба зв»язку, виробництво «Лорта-Інстрементмаш», Будівельно-ремонтний комплекс (БРК) Виробництво «Лорта»-Пластмас», Механо-заготівельний центр, Лікувально-оздоровчий центр, шляхом виділення для створення Львівського державного заводу «Лорта» Структурні підрозділи ДК Лорта зазначені в п.1 та завод «Лорта-Реа» вважати реорганізованими з 01.10.98р.

Відповідно до наказу Державного заводу Лорта від 08.10.1998р. №13 «Про реорганізацію служби енергопостачання» на виконання наказу №261 від 29.07.98р. Мінпромполітики України і наказу ДК Лорта за №123 від 29.09.98р. Реорганізувати в структурі Львівського державного заводу Лорта структурний підрозділ «Службу енергопостачання» на правах госпрозрахункового підрозділу з відкриття рахунку. Структурний підрозділ «Служба енергопостачання ЛДЗ Лорта є правонаступником даного підрозділу ДК «Лорта».

За умовами преамбули статуту державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29.07.1998р. №261, зареєстрованого за 2000713 від 31.01.11р. ОСОБА_4 підприємство «Львівський держаний завод «ЛОРТА» надалі «підприємство» засновано на базі майна госпрозрахункових структурних підрозділів державного концерну «ЛОРТА», механічного, ремонтно-механічного, інструментального, пластмасового виробництв, виробництва друкованих плат, енергозбереження, дослідно-інженерно-технічного, випробовувального, лікувально-оздоровчого центрів та майна, служби звязку, друкарні, проектувальних робіт шляхом їх відокремлення та майна, реорганізованого Львівського державного підприємства «Лорта-Реа» шляхом приєднання, створеного наказом Міністерства промислової політики України від 29.07.98р. №261 на державній власності і підпорядковано Міністерству промислової політики України та за умовами п.3.8 статуту підприємство виступає правонаступником державного підприємства «Лорта РЕА» та в частині переданого майна ДК «Лорта».

Змінами та доповненнями №5 до Статуту державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» затвердженого наказом Міністерства промислової політки України від 29.07.98р. №261 реєстраційний №510-36 преамбулу доповнено частиною 2 такого змісту: «до підприємства приєднано «ОСОБА_4 підприємство ВТЦ Лорта», підприємство є правонаступником всіх прав та обовязків державного підприємства «ВТЦ Лорта».

Відповідно до довідки про розподіл виробничих площ ДП «Лорта» по цехах в корпусі №2 (інв..6065) за адресою Патона1 у м. Львові, загальна площа корпусу №2-5618,5кв.м. в т.ч. А. цех 034 (ремонтно-механічний)- 2649м.2, Б. 007 (термічна дільниця) -207.м.кв.,В.044 (трансформаторна підстанція ТП-16)-34м.кв., Г. вільні площі-2728,5кв.м.

Статтею 80 ЦК України передбачено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

За умовами ч.2 ст.104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.11.2015р. ОСОБА_4 концерн ЛОРТА (79040, м.Львів, вул.Патона, 1, ) до єдиного державного реєстру не внесено запису про припинення даної юридичної особи.

Відповідач- 1 у відзиві №562/968 від 16.06.14р. вх..№ 26001/14 від 16.06.14р. зокрема зазначає, що ДП «ЛДЗ «Лорта» створене на базі майна кількох госпрозрахункових структурних підрозділів ДК «Лорта» та ДП»Лорта-РЕА». При створенні на баланс підприємства в числі іншого майна, передані будівлі та споруди, в тому числі промисловий корпус №2 як цілісна споруда. Підприємство відповідача у тому числі промисловий корпус №2 знаходиться на земельній ділянці площею 27,5 га землі, наданій в безстрокове користування згідно Державного акту на право користування землею серія Б№039412,та за користування землею відповідач-1 щороку сплачує відповідний земельний податок, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями податкових декларацій зі сплати за землю.

З інформації зазначеної у довідці з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями Відділення Держземагенства у м.Львові №40/01-15/957 від 08.04.13р. згідно земельно - кадастрових даних земельна ділянка на вул..Патона,1 у м.Львові (згідно представленого плану земельної ділянки) знаходиться в користуванні заводу «Лорта» .

За змістом статті 109 ЦК України після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов'язки особи за окремим зобов'язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов'язанням.

Статтею ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У постанові Вищого господарського суду України від 04.03.2015р. у справі №914/1659/14 зазначено, що суд не надав належної правової оцінки договору №01.05-98 від 18.05.1998р., який був укладений позивачем з Львівським державним концерном Лорта, не зясував чи є відповідач правонаступником цього концерну, а відповідно, чи породжує цей договір права та обовязки для відповідача у справі. За умовами ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.11.15р. від відповідачів 1 та 2 а також від Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції витребувано розподільчі баланси юридичних осіб ОСОБА_4 підприємство Львівський державний завод ЛОРТА (79040, м.Львів, вул.Патона, 1, ) та ОСОБА_4 концерн ЛОРТА (79040, м.Львів, вул.Патона, 1, ). На виконання ухвали суду від 05.11.2015р. представниками сторін не представлено суду розподільчий баланс. Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції із супровідним листом від 11.11.2015р. №05-19/2189 вх. № 48974/15 від 12.11.15р. представлено суду для огляду оригінал реєстраційної справи ДП «Львівський державний завод «Лорта» № №13717 та у даному листі також зазначено, що в архіві державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців , легалізації обєднань громадян та засобів масової інформації Львівського міського управління юстиції відсутні документи реєстраційної справи Державного концерну «Лорта» (). У матеріалах представленої справи ДП «Львівський державний завод «Лорта» №13717 відсутній розподільчий баланс підприємства. Відтак, за даних обставин є неможливо точно встановити обов'язки особи після виділу за окремим зобов'язанням, що існувало у юридичної особи до виділу.

Враховуючи вжиття судом заходів, щодо встановлення обсягу прав та обов»язків які перейшли від ДКЛОРТА (79040, м.Львів, вул.Патона, 1, ) до ДП Львівський державний завод ЛОРТА (79040, м.Львів, вул.Патона, 1, ) та не подання суду належних доказів в підтвердження даних обставин, зокрема розподільчого балансу, неможливістю точно встановити обов'язки ДП Львівський державний завод ЛОРТА (79040, м.Львів, вул.Патона, 1, ) після виділу, відтак за умовами ст. 109 ЦК України юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов'язанням.

Тому, враховуючи дані обставини, положення п.1.8 договору купівлі-продажу від 02.04.1998р., та положення пунктів 4,5,7,8,13 договору №01.05-98 від 18.05.1998р., якими передбачено, що Спільне українсько-польське підприємство у формі ТзОВ "Гермес-Україна" має право доступу до обєкту продажу, включаючи проїзд автотранспортом після передачі обєкту та що ТзОВ і ДП взаємно не будуть чинити дій, які б заважали доступу і проїзду по проїзній частині їх території до будівель і споруд ДП і ТзОВ, служба охорони «ДП» здійснюватиме пропуск до приміщення «ТзОВ» через КПП «ДП» його працівників, транспорт «ТзОВ» згідно діючих правил на «ДП» дані умови є обов»язковими для відповідачів один та два.

Управлінням Служби безпеки України у Львівській області (третя особа) у своїх письмових поясненнях по суті позовних вимог зазначено, що ДП Львівський державний завод ЛОРТА свою діяльність, пов'язану з державною таємницею, здійснює на підставі спеціального дозволу від 10.06.2014 ЛВ1-2014-36 (термін дії до 09.06.2017) наданого Управлінням СБУ у Львівській області в порядку, визначеному положеннями статті 20 ЗУ Про ОСОБА_4 таємницю та вимогами Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях, затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2013 №939 (надалі - Порядок). Згідно з вимогами Порядку, на підприємстві розроблено Перелік режимних приміщень (зон, територій) ДП ЛДЗ ЛОРТА (форми згідно з додатком 30 Порядку), який затверджено директором підприємства 30.10.2013 р. (обл. №177дск/р). Згідно з вказаним переліком на ДП ЛДЗ ЛОРТА для проведення робіт, пов'язаних з державною таємницею, передбачено 13 режимних приміщень, у 8 з яких матеріальні носії секретної інформації зберігаються цілодобово. На вказані режимні приміщення розроблені акти їх придатності для проведення конкретних видів секретних робіт, які в цілому відповідають вимогам пункту 211 Порядку. На підприємстві розроблене Положення про пропускний та внутрішньооб'єктовий режими, затверджене директором заводу 25.11.2011 р. та ведене в дію наказом по заводу від 25.01.2011 р. №15. Запровадження пропускного режиму на підприємстві, в установі, організації, в режимних приміщеннях (зонах, територіях) здійснюється з метою запобігання: проникненню на підприємство, в установу, організацію та режимні приміщення (зони, території) сторонніх осіб; відвіданню без службової потреби режимних приміщень (зон, територій) працівниками підприємства, установи, організації та відрядженими особами; викраденню матеріальних носіїв секретної інформації; несанкціонованому винесенню (вивезенню) за межі підприємства, установи, організації або режимних приміщень (зон, територій), а також внесенню (ввезенню) до них матеріальних носіїв секретної інформації; внесенню (ввезенню) на територію підприємства, установи, організації аудіо-відео-, радіо-, фотоапаратури, інших технічних засобів без відповідного дозволу. Пропускний режим передбачає: 1) організацію контрольно-пропускних пунктів, постів з пропускними функціями на входах (виходах) на підприємство, в установу, організацію або режимні приміщення (зони, території), а також бюро перепусток; 2) введення системи постійних, тимчасових і одноразових перепусток, а також перепусток на внесення (винесення), ввезення (вивезення) матеріальних цінностей; 3) застосування спеціальних шифрів, ідентифікаторів, кодів та електронних карток і вкладок до перепусток, що дають право входити до режимних приміщень (зон, територій); 4) спеціальний порядок пропуску іноземних делегацій, іноземців та осіб без громадянства; 5) визначення посадових осіб, які мають право надавати дозволи на видачу відповідного виду перепусток; 6) охорону підприємств, установ, організацій, режимних приміщень (зон, територій), сховищ матеріальних носіїв секретної інформації: 7) визначення переліку предметів, заборонених для внесення (ввезення) на підприємство, в установу, організацію; 8) обладнання у разі потреби на контрольно-пропускних пунктах та постах з пропускними функціями камер схову особистих речей працівників підприємств, установ, організацій та відвідувачів, а також кабін з телефонними апаратами внутрішнього зв'язку; 9) визначення переліку осіб, які мають доступ до режимного приміщення (зони, території). Пропуск транспортних засобів на режимну територію (зону) здійснюється відповідно до встановленого на підприємстві, в установі, організації пропускного і внутрішньооб'єктового режиму. Правила внутрішньооб'єктового режиму розробляються РСО і затверджуються керівником підприємства, установи, організації. Третя особа зазначає, що організація охорони державної таємниці на теориторії відповідача-1, дотична до оспорюваних приміщень, покладена на керівництво відповідача-1.

Таким чином, пропуск посадових осіб позивача на ДП ЛДЗЛОРТА можливий із врахуванням положень вищевказаних нормативно-правових актів з питань державної таємниці.

Позивач листами від 27.07.98р., від 17.09.1998р., від 20.09.1998р. від 22.07.1998р. , від 10.07.2014р. звертався до ДК»Лорта» та до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» із проханням дозволити доступ, вїзд на територію підприємства визначених у листах транспортних засобів, виготовити перепустки визначеним у листах працівникам позивача.

Листом №1693 від 21.08.98р. Державного концерну «Лорта» скерованому у відповідь на лист №17 від 12.08.98р. СП»Гермес-Україна» вказано, що відносиниДК Лорта і СП ТзОВ «Гермес-Україна", яке придбало будівлю, що знаходиться у середині території ДК і яка охороняється силами ВОХР концерну будуватимуться на діючих законах України, інструкціях та розпорядчих документах, що розповсюджуються на ДК Лорта. Оформлення перепусток штатним працівникам ТзОВ, громадянам України, які працюватимуть в купленій споруді, будуть оформлятися у встановленому на ДК Лорта порядку. Для цього слід направляти та на ім'я президента ДК ЛОРТА прізвища працівників, дві фотографії розміром 4,5 х 6, паспортні дані кожного працівника. А при отриманні перепустки, кожний Ваш працівник повинен особисто пред'явити в бюро перепусток свій паспорт і розписатись за його отримання. Всі перепустки мають зберігатись на прохідній в кабінах. Носити з собою перепустки категорично забороняється. Дозвіл на проїзд на територію автотранспорту, що належить «Гермес-Україна", буде здійснюватись по Вашому листу на ім'я президента концерну. Доповнення до договору №01.05.-98 від 18.05.1998р. про обслуговування службою охорони Ваших працівників і вантажів Вашої фірми буде додатково Вам направлені.

Факт не допуску представників позивача відповідачем- 1 до належного йому приміщення підтверджується актами від 09.07.2014 р., від 22.01.15р. складеними представниками позивача та листами від 16.07.2014 р. від 11.02.14, від 09.07.2014 р., від 22.01.15р. Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи рішенням реєстратора від 12.07.07р. відмовлено СП ТзОВ «Гермес-Україна» у видачі витягу з реєстру для відчуження так як не проведено обстеження будівлі у звязку з недопущенням техніка до місця обстеження за адресою м. Львів вул. Патона,1.

Зокрема листом №5621-231 від 11.02.14р. ДП «ЛДЗ»Лорта» повідомлено співзасновника СП ТзОВ «Гермес-Україна» п. Коника А., що ДП ЛДЗ Лорта» створено наказом Міністерства промислової політки України від 29.07.1998р. №261 «Про створення підприємства «Львівського державного заводу «Лорта» на державній власності. Відповідно до п.1 даного наказу все майно в тому числі промисловий корпус №2, що знаходиться на території ДП»ЛДЗ»Лорта» за адресою м. Львів, вул..Патона,1 передане Мінпромполітики України у віданні і підпорядкуванні якого перебувало підприємство. На ДП «ЛДЗ Лорта документи про відчуження частини промислового корпусу №2 на користь ТзОВ «Гермес-Україна» відсутні. ДП ЛДЗ «Лорта» режимне підприємство ,Згідно постанови КМУ від 23.12.2004р. №174 включено до переліку підприємств ,які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Доступ громадян на територію підприємства обмежений і регламентується «Порядком організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, в органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях «, затв. ПКМУ від 02.10.2003р. №1561-12.

Як вбачається із матеріалів справи, перешкоди щодо допуску до майна яке є у власності позивача створює саме відповідач 1, який є правонаступником в частині переданого йому майна ДК «Лорта», відтак заявлені позивачем вимоги до відповідача 1 є підставними. В задоволенні позовних вимог до відповідача 2, враховуючи встановлені вище обставини, належить відмовити .

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Держава згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до приписів статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право на захист особа здійснює на свій розсуд (частина перша статті 20 ЦК). Відповідно до положень норм ст. 16 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ст. 391 ЦК України.

Власник може звернутися з позовом про усунення будь-яких порушень свого права. Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об'єктивно порушували права власника.

За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Верховний суд України зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобовязань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача 1 є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. В задоволенні позову до відповідача- 2 належить відмовити.

Судові витрати необхідно віднести на відповідача -1 відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов до Державного підприємства Львівський державний завод ЛОРТА(79040, м.Львів, вул.Патона, 1, ) задоволити.

Заборонити ОСОБА_4 підприємству Львівський державний завод ЛОРТА (79040, м. Львів, вул. Патона, 1, ) та його представникам вчиняти перешкоди Спільному українсько-польському підприємству у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Гермес-Україна (81100, с. Чишки Пустомитівського району Львівської області, ) та його представникам у користуванні приміщенням промислового корпусу № 2, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Патона, 1, загальною площею 2 728, 5 кв.м.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод ЛОРТА (79040, м. Львів, вул. Патона, 1, ) на користь Спільного українсько-польського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Гермес-Україна (81100, с. Чишки Пустомитівського району Львівської області, ) 1 218, 00 грн. судового збору. Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

У задоволенні позову до Державного концерну «Лорта», м.Львів (79040 м.Львів, вул.Патона, 1, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Іванчук С.В.

Повний текст складено 23.11.2015р.