ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015р. Справа№ 914/653/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БТЛК-Групп Україна», м. Новий Розділ, Львівська область

до відповідача: Міжнародної комерційної компанії «WINSLOW CONSULTING LTD», м. Санкт-Петербург, Росія

про стягнення 588 345 доларів США

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Юрків М.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність від 25.02.2015 р.);

від відповідача: не зявився

Товариство з обмеженою відповідальністю «БТЛК-Групп Україна», м.Новий Розділ, Львівська область звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Міжнародної комерційної компанії «WINSLOW CONSULTING LTD», м. Санкт-Петербург, Росія про стягнення 588 345 доларів США.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 02.03.2015р. призначив розгляд справи на 23.03.2015 р.

Ухвалою від 23.03.2015 р. розгляд справи було відкладено на 06.04.2015 р. Ухвалою суду від 06.04.2015 р. розгляд справи №914/653/15 відкладено на 09.11.2015 р. у звязку із зверненням господарського суду через Головне управління юстиції у Львівській області до компетентного органу за місцем знаходження Міжнародної комерційної компанії «WINSLOW CONSULTING LTD» із судовим дорученням про вручення документів.

21.04.2015 р. суд направив Головному управлінню юстиції у Львівській області судове доручення про вручення документів з метою його скерування Міністерству юстиції України для подальшого надіслання Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

12.06.2015 р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшов супровідний лист, яким Головне управління юстиції у Львівській області направило вказане доручення для подальшого скерування через Міністерство закордонних справ України Департаменту міжнародного права, повернення активів та відшкодування втрат, завданих тимчасовою окупацією АР Крим, Міністерства юстиції України.

19.06.2015 р. Головне управління юстиції у Львівській області повернуло судове доручення без виконання для його оформлення відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 р.

27.07.2015 р. суд направив Головному управлінню юстиції у Львівській області прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, оформлене відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 р.

20.08.2015 р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшов супровідний лист, яким Головне управління юстиції у Львівській області направило доручення для подальшого скерування через Міністерство закордонних справ України Департаменту міжнародного права, повернення активів та відшкодування втрат, завданих тимчасовою окупацією АР Крим, Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 09.11.2015 р. розгляд справи було відкладено на 16.11.2015 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг по представленню рухомого складу. На виконання умов вказаного договору позивач надав відповідачу відповідні послуги. Однак, відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості послуг не виконав, станом на дату подання позову заборгованість становить 588 345 доларів США. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 588 345 доларів США боргу та судові витрати.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив.

Згідно ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 р., кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

15 листопада 2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «БТЛК-Групп Україна» (виконавець) та Міжнародною комерційною компанією «WINSLOW CONSULTING LTD» (замовник) було укладено договір про надання послуг по представленню рухомого складу №15/11/2013.

За цим договором виконавець (замовник) за заявками замовника (відповідача) зобовязувався надавати замовнику послуги по представленню власних і/або орендованих вагонів, для перевезення вантажів, вказаних в заявці замовника, а замовник зобовязувався приймати і оплачувати надані послуги виконавця.

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач надав послуги на загальну суму 588 345 доларів США, що підтверджується актом №106 виконаних робіт №17 від 30.10.2014 р.. Послуги були надані в повному обсязі, зауважень до виконання у відповідача не було, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на вищевказаних документах та скріпленням їх печаткою.

Згідно п. 3.3. договору, оплата послуг виконавця здійснюється замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку не пізніше 3 робочих днів з дати його виставлення.

Відповідно до п. 3.4. кінцевий розрахунок проводиться замовником на підставі рахунку-фактури. Підставою для виставлення виконавцем замовнику рахунку-фактури є підписаний замовником акт здачі-прийняття наданих послуг. Замовник здійснює кінцевий розрахунок в строк, не пізніше 3 робочих днів з дати отримання рахунку-фактури факсимільним звязком.

У звязку із несплатою відповідачем вартості послуг, позивач надіслав відповідачу претензію за вих. №105 від 20.11.2014 р., в якій вимагав оплатити заборгованість до 20.12.2014 р. Відповідачем вказана претензія залишена без розгляду та задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень представника сторони, відповідач свої зобовязання перед позивачем щодо оплати вартості наданих послуг не виконав, на дату розгляду справи розмір заборгованості становить 588345 доларів США.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні субєкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обовязки, що і субєкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_1 України.

Згідно ст. 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних субєктів господарювання визначається за цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_1 України.

Відповідно до п. 8.1. договору із змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 23.12.2013 р., усі спори і суперечності, які можуть виникнути з договору або у звязку з ним, сторони будуть вирішувати шляхом домовленостей. У випадку якщо сторони не досягнуть домовленостей, то спори будуть вирішуватися в Господарському суді Львівської області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Доказів наявності підстав, передбачених ст. 77 Закону «Про міжнародне приватне право», при яких Господарський суд Львівської області не може приймати до свого провадження і розглядати справу, суду не подано, під час розгляду справи судом не встановлено.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про міжнародне приватне право», при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 588345 доларів США.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 612, 625, 626 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 7, 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Міжнародної комерційної компанії «WINSLOW CONSULTING LTD», м. Санкт-Петербург, просп. Медиків, дім 5, літ. «В», приміщення 7-Н, каб. 225, Росія; юридична адреса: Беліз, Беліз-Сіті, Нью-Роуд №35 (реєстраційний №100.431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БТЛК-Групп Україна», м. Новий Розділ, вул. Ходорівська, 4, Львівська область (ідентифікаційний код 38246511) борг в розмірі 588345 доларів США, 73 080 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 16.11.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 23.11.2015 р.

Суддя Мазовіта А.Б.