УХВАЛА

23.11.2015Справа № 910/8787/14
За скаргою Комунального підприємства "Галицьке Подільського району міста Києва" на дії (бездіяльність) державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі № 910/8787/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства "Галицьке Подільського району міста Києва"

про стягнення 4943301,00 грн. Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від скаржника: не з'явилися;

від боржника: не з'явилися;

від ВДВС: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2014 у справі № 910/8787/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства "Галицьке" Подільської районної у м. Києві ради (на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" 4603567,15 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 61719,29 грн. інфляційних втрат, 209020,45 грн. 3% річних, 68994,03 грн. витрат по сплаті судового збору. В частині стягнення 238565,19 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію провадження у справі припинено. В іншій частині позову відмовлено.

21.07.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2014 у справі № 910/8787/14 видано наказ.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 16.09.2015 ВП № 44734218 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 у справі № 910/8787/14.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.09.2015 ВП № 44734218 накладено арешт на кошти боржника.

05.10.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Галицьке" Подільської районної у м. Києві ради надійшла скарга на дії (бездіяльність) відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій скаржник (боржник) просить суд поновити строк на оскарження постанови про арешт коштів боржника, визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві неправомірними та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів боржника від 23.09.2015 ВП №44734218.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 скаргу Комунального підприємства "Галицьке" Подільської районної у м. Києві ради на дії (бездіяльність) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернуто без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не надано суду доказів (зокрема, опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку) відправлення стягувачу копії поданої до суду скарги та доданих до неї документів.

16.10.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Галицьке" Подільської районної у м. Києві ради надійшла скарга на дії (бездіяльність) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до якої скаржник просить суд визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Новак Г.М. неправомірними, скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.09.2015 ВП № 44734218 про арешт коштів боржника.

Звертаючись із скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві відповідач обґрунтовує її тим, що державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника в сумі 4943301,00 грн., не врахувавши при цьому, що розмір боргу відповідача перед позивачем становить 4459232,33 грн., що підтверджується Актом від 31.08.2015; наклавши арешт на кошти, що знаходяться на рахунках КП "Галицьке Подільського району м. Києва", відкритих в органах Державної казначейської служби України, головний державний виконавець порушив норми Порядку виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою КМУ від 09.08.2011 № 845; державним виконавцем накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках заявника, а саме: № 9447 та № 9447 є цільовими, що належать до рахунків за спеціальними режимами їх використання та не можуть бути спрямовані на стягнення на підставі виконавчих та інших документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 відновлено Комунальному підприємству "Галицьке" Подільської районної у м. Києві ради пропущений строк для подання скарги на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Новак Г.М., у справі № 910/8787/14; розгляд скарги Комунального підприємства "Галицьке" Подільської районної у м. Києві ради на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Новак Г.М., у справі № 910/8787/14 на 09.11.2015.

09.11.2015 через відділ діловодства суду від стягувача та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшли заперечення на подану скаргу.

В судовому засіданні 09.11.2015 судом в порядку ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 23.11.2015.

Представники скаржника, боржника, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання 23.11.2015 року не з'явилися, про причини нез'явлення на виклик суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи суду не направили.

При цьому судом враховано, що згідно з ч. 2 ст. 121 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу Комунального підприємства "Галицьке" Подільської районної у м. Києві ради на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Новак Г.М., у справі № 910/8787/14, суд дійшов висновку про часткове її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

12.09.2014 стягувач ПАТ «Київенерго» звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника КП «Галицьке Подільської районної у м. Києві ради» 4603567,15 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 61719,29 грн. інфляційних втрат, 209020,45 грн. 3% річних, 68994,03 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 4943300,92 грн.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що 16.09.2014 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44734218 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/8787/14 від 21.07.2014 про стягнення з КП «Галицьке Подільської районної у м. Києві ради» на користь ПАТ «Київенерго» 4943301,00 грн.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Однак, у встановлений законом термін боржник (скаржник) не виконав у добровільному порядку наказ Господарського суду міста Києва від 21.07.2014 у справі № 910/8787/14, тобто не сплатив стягувачу грошові кошти у розмірі 4943301,00 грн., у зв'язку з чим на підставі ст. ст. 11, 52 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Новак Г.М., 23.09.2015 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

При цьому, суд вважає безпідставними твердження скаржника що державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника в сумі 4943301,00 грн., не врахувавши при цьому, що розмір боргу відповідача перед позивачем становить 4459232,33 грн., що підтверджується Актом від 31.08.2015, оскільки з матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржником вчинялися дій щодо повідомлення державного виконавця про зменшення суми боргу.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 44734218, долученої до матеріалів справи державним виконавцем у судовому засіданні 09.11.2015, у зв'язку з надходженням інформації від Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями (належним чином засвідчена копія відповідей № , № від 17.09.2014 ДПСУ знаходиться в матеріалах виконавчого провадження ВП № 44734218), постановою про арешт коштів боржника від 23.09.2015 ВП №44734218 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. було накладено арешт на кошти, які містяться на наступних рахунках: 1) код фінансової установи: 820019, назва фінансової установи: ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку: 4726; 2) код фінансової установи: 322669, назва фінансової установи: Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", номер рахунку: 9447, номер рахунку: 9447, номер рахунку: 9447; 3) код фінансової установи: 899998, назва фінансової установи: Казначейство України, номер рахунку: 2504.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна; постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, а саме: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Конституцією України гарантовано право на своєчасне одержання винагороди за працю (стаття 43); право на соціальний захист, що включає право на забезпечення громадян у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46).

Частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України, статті 24 Закону України "Про оплату праці", кожен громадянин має право на заробітну плату, яка повинна виплачуватися регулярно у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим трудовим колективом органом. Отримання заробітної плати працівниками гарантовано Основним законом держави - Конституцією України.

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону України "Про оплату праці", оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку скаржник (боржник) повинен довести суду належними та допустимими доказами, що рахунки № 9447 та № 9447, відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України", мають спеціальний режим використання, а саме призначені, як стверджує скаржник, виключно для нарахування та виплати заробітної плати, страхових платежів та лікарняних.

У випадку встановлення судом факту, що рахунки № 9447 та № 9447 мають спеціальний режим використання, у суду є підстави для визнання недійсною постанови про арешт коштів боржника від 23.09.2015 ВП № 44734218, якою накладено арешт на вказані рахунки.

Згідно роз'яснень НБУ у листі від 14.12.2010 року № 25-111/2972-22535 "Щодо відкриття страхувальникам - роботодавцям окремих поточних рахунків" у відповідності до Закону банк відкриває страхувальнику - роботодавцю окремий рахунок за балансовим рахунком 2604 "Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання" (План рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджений Постановою НБУ від 17.06.2004 № 280).

Згідно з п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за N 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків також належать, зокрема, рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Статтею 55 Бюджетного кодексу України затверджено вичерпний перелік захищених видатків загального фонду Державного бюджету України.

Судом встановлено, що 08.04.2014 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та Комунальним підприємством «Галицьке Подільського району м. Києва» укладено додатковий договір № 1 до договору банківського рахунку (у національній валюті) № 27 від 23.07.2013, відповідно до якого банком відкрито клієнту поточні рахунки № 9447 в гривні України, № 9447 в гривні України з метою надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, які пов'язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього Клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійснення інших операцій, передбачених цим договором.

Також, судом встановлено, що 20.08.2014 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та Комунальним підприємством «Галицьке Подільського району м. Києва» укладено додатковий договір № 1 до договору банківського рахунку (у національній валюті) № 28 від 23.07.2013, відповідно до якого Банком, в силу вимог чинного законодавства України, в т.ч. Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» відкрито Клієнту поточний рахунок № 9447 в гривні України. При цьому, п. 1.1. вказаного договору визначено, що банк відкриває клієнту на балансовому рахунку 2604 «Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання» окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" № 956 від 18.11.2015, згідно з якою, у ТВБВ №10026/0104 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" відкрито рахунок зі спеціальним режимом використання у національній валюті: № 9447.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Представником позивача по справі належними та допустимими доказами не спростований факт здійснення відповідачем з рахунку № 9447 будь-яких інших відрахувань, крім тих, що пов`язані із страховими коштами.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, суд вважає, що постанова державного виконавця від 23.09.2015 в частині накладення арешту на рахунок № 9447 є неправомірною, а отже підлягає скасуванню.

Стосовно накладення арешту на рахунок № 9447, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що з вказаного рахунку здійснювалася не лише виплата заробітної плати і відрахування на заробітну плату, а й інші види виплат, таких як: повернення коштів згідно ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 25.05.2015 по справі № 756/10510/14-ц, повернення коштів згідно ухвали Подільського районного суду міста Києва від 31.10.2015 по справі № 758/10736/13-ц, від 24.12.2013 3758/14912/13-ц, оплата за послуги операційно-диспетчерського обслуговування і обігу даних диспетчерських систем згідно договору поруки від 01.09.2015, за утримання будинків та прибудинкових територій, що підтверджується наданими відповідачем копіями електронних банківських виписок.

Оскільки скаржником не надано доказів того, що рахунок № 4695, на який накладено арешт, відносяться до переліку захищених видатків загального фонду Державного бюджету України, встановленого статтею 55 Бюджетного кодексу України, підстави для визнання недійсною та скасування постанови органу виконання рішення в частині накладення арешту на вказаний рахунок відсутні.

Як зазначено в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, суд дійшов висновку, що дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного теритріального управління юстиції в м. Києві щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 23.09.2015 ВП № 44734218 саме на рахунок № 9447 не суперечать нормам Закону України "Про виконавче провадження", а отже в цій частині скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Що стосується скарги відповідача в частині того, що наклавши арешт на кошти, що знаходяться на рахунках КП "Галицьке Подільського району м. Києва", відкритих в органах Державної казначейської служби України, головний державний виконавець порушив норми Порядку виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою КМУ від 09.08.2011 № 845 суд вважє за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві постанова про арешт коштів боржника ВП № 44734218 від 23.09.2015 надсилалася до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві. Однак, листом №05-08/1989-12633 від 07.10.2015 Головним управлінням Державної казначейської служби України у м.Києві постанову про арешт коштів боржника № 44734218 від 23.09.2015 було повернуто Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві та роз'яснено, що виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або боржників здійснюється у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ» (далі - Порядок).

Даний Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі - державні органи).

Відповідно до ст.2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", даний закон поширюється на боржників, якими є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Таким чином, дія Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюється на комунальні підприємства яким є боржник Комунальне підприємство "Галицьке Подільського району міста Києва".

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства "Галицьке Подільського району міста Києва" на дії (бездіяльність) державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві в частині накладення арешту на рахунок Комунального підприємства "Галицьке Подільського району міста Києва" № 9447 неправомірними.

3. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві від 23.09.2015 у виконавчому провадженні № 44734218, в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку Комунального підприємства "Галицьке Подільського району міста Києва" № 9447.

4. В решті скарги - відмовити.

Суддя Грєхова О.А.