ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.11.15р. Справа № 904/8894/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРАГРО НПК", м. Жашків, Черкаська область

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця",м. Дніпропетровськ

про стягнення шкоди у сумі 22 050, 00 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

Від позивача: Крутовських С.В. представник - дов. № 144-15 від 02.11.2015р.

Від відповідача: Федишин Р.В. представник - дов. № 898 від 01.09.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "УКРАГРО НПК" звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про стягнення шкоди внаслідок нестачі вантажу в розмірі 22 050,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.06.2015 року на станцію Мечетна Придніпровської залізниці прибув вагон № 66567165 за залізничною накладною № 43756246 з вантажем «Добриво хімічне та мінеральне різне, не пойменоване в алфавіті» NP 10-40. Відповідно до залізничної накладної, відправник ПАТ «Сумихімпром» здав до перевезення 70 вантажних місць, загальною вагою нетто 59 500 кг.

22.06.2015 року на станції Мечетна Придніпровської залізниці був складений комерційний акт АА №063482, яким засвідчена недостача маси вантажу - 2 100 кг у вагоні № 66567165, що надійшов за залізничною накладною № 43756246.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що вантаж перевозився в упаковці (СП.КОНТУ (ско. Спеціалізована контейнерна упаковка), біг-бег). Даний вид упаковки складається з двох шарів: основного - поліпропіленового та додаткового - поліетиленового вкладиша, та за своїми властивостями унеможливлює як втрату (розсип, просочування) вантажу так і проникнення вологи (опадів тощо) зовні. Постановою Держкомпостачу СССР №15 від 20.03.1989р. "Про затвердження норм природного убутку мінеральних добрив під час зберігання та перевезення автомобільним та залізничним транспортом" встановлено, що для "Мінеральних добрив в упакованому вигляді", які перевозяться залізничним транспортом, встановлюється норма природного убутку в розмірі 0,07% від маси вантажу, що перевозиться. Якщо враховувати норму природного убутку передбачену Постановою № 15 нестача вантажу становить 2 050 кг - (59 500 кг х 0,07%) = 2 050 кг - 41,65 + 2 008,35 кг. Що з врахуванням вартості втраченого вантажу, зазначеної в позовній заяві становить - 2,00835 т х 10 500 грн. = 21 087,67 грн.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позов зазначив, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пункт 27 Правил видачі вантажу визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та грошового розходження визначення маси нетто) становить: для мінеральних добрив 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах.

Маса нетто у вагоні № 66567165 складає 59 500 кг, тому норма природної втрати і граничного розходження становить 892,50 кг або 0,8925 тн. Розмір недостачі згідно з даними комерційного акту становить 2 100 кг. Таким чином, різниця між масою при відправленні та масою, визначеною при видачі вантажу на станції призначення, тобто відповідальна нестача вантажу, складає 1 207,5 кг (2100 кг - 892,5 кг). Відповідно до цього вартість вантажу за який залізниця повинна нести відповідальність складає 12 678,75 грн. (1 207,5 кг х 10 500 грн.).

26.10.2015р. у судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.11.2015р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні 17.11.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2015р. по залізничній накладній №43756246 (а.с. 22) на адресу Публічного акціонерного товариства "УКРАГРО НПК" (далі - позивач) зі станції відправлення Баси Південної залізниці на станцію Мечетна Придніпровської залізниці прибув вагон №66567165 з вантажем «Добриво хімічне та мінеральне різне, не пойменоване в алфавіті». Відповідно до зазначеної залізничної накладної вантажовідправником є ПАТ «Сумихімпром».

У зв'язку з виявленою недостачею у вагоні №66567165, був складений комерційний акт АА №063482 від 22.06.2015р. (а.с. 23-26), в якому зазначено, що на підставі акта загальної форми станції Чаплино № 758 від 20.06.2015р. та станції Мечетна № 106 від 21.06.2015р. в присутності комісії у складі директора станції Мечетна Дибончик Н.Л. ДСП Тараненко А.В., представника АПМ Чаплино Пересада В.Л., представника отримувача ПАТ «УКИРАГРО НПК» Кривошей В.А. проведена комплексна видача вантажу з одночасним перерахуванням кількості місця та з звіркою з перевізним докумен6том. Згідно накладної є вантаж - добрива хімічні та мінеральні, не пойменований в алфавіті, кількість листів - 70 СП котли, маса вантажу - 59 500; спосіб визначення маси вантажу по стандарту (брутто 852 кг, нетто 850 кг, в розділі 7 накладної зазначено верхній ярус 34, нижній 36). Перевезення на відкритому рухомому составі з покупцем узгоджено.

Фактично виявилось: погрузка біг-бег нижче бортів на 30-40 см в два яруси, з дотриманням рядності, без ув'язки між собою. У верхньому ярусі завантаження від торцевих дверей над 1,2,3 люками п'ять рядів по 3 біг-бега в кожному, над 4 та 5 люками завантажено уздовж продольних стін вагону 3 ряди по 2 біг-бега, посередині є вільні місця довжиною 3,0 м, шириною та глибиною по 1,0 м, над 6 та 7 люками 3 ряда по 3 біг-бега, біля торцевих дверей 1 ряд 2 біг-бега. Над 4-м люком на 2 -х біг-бегах відсутня пломба заводу - виробника. На горловині - зав'язка від руки не стандартним способом, є доступ до вантажу шляхом відкриття горловини, кожен биг-бег заповнений на Ѕ місткості. Біг-беги складаються з двох слоїв: внутрішній - щільний поліетилен, верхній поліпропілен. Горловина щільно ув'язана тканинною зав'язкою та опломбована пластмасовими пломбами заводу-виробника. На кожному біг-бегу є трафарет: Добриво складне мінеральне NP10:40+5S. Збагачене сіркою. ТУ У 24.1-5-2002. Масова частка загального азоту (амонійного), % 10+1. Масова частка загальних фосфатів в перерахунку на Р202,%-40+-1. Масова частка сульфатів в перерахунку на сірку (S) %, не менше -5, Термін придатності - необмежений. Гарантійний термін зберігання 2 роки від дати виготовлення. Партія № 181. Дата виготовлення 16.06.2015р. Маса нетто, кг 850, Виготовлено в Україні вул. Харківська, п/в 12, Суми, 40003. тел. +17, тел./факс +38.

При вивантаженні та перерахуванні кількості міста виявилось: у верхньому ярусі 32, з них 2 біг-беги з відсутністю пломб заводу-виробника, у нижньому -36. Разом 68 біг-бегів, що менше на 2 біг-беги вказаних в накладній. У зв'язку з відсутністю товарних ваг на станції Мечетна та у вантажоотримувача перевірка маси 2-х біг-бегів з порушеними пломбами проводилась шляхом зважування на справних 150 тонних вантажних вагах станції Мечетна (заводський № 2201, інвентарний № 0461540, повірка 20.04.2015р.). При переважуванні брутто 2-х біг-бегів з тарою вагону склало 25 700 кг, тара вагону перевірена 24 400 кг, нетто добрива 1 304 кг, маса контейнера - 4 кг, недостача - 400 кг. Загальна нестача по вагону склала 2 100 кг. При повторному перерахунку та переважуванню результат не змінився. Вантаж, який не достає у вагоні поститись міг.

Комерційний акт складений згідно з Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334 (зареєстр. в МЮ України 08.07.2002 р. за № 567/6855).

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу та просить стягнути її з відповідача, мотивуючи це тим, що оскільки вагон з вантажем був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справному вагоні, враховуючи дані, наведені в комерційному акті, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу у спірних правовідносинах в силу ст. 110 Статуту залізниць покладається на залізницю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажу залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України (далі - Статут), який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 року № 457 та визначає обов'язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Згідно зі ст. 31 Статуту залізниць України, яка передбачає, що залізниця зобов'язана надавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а в необхідних випадках - продезінфіковані вагони і контейнери.

Відповідно до вимог ст. 105 Статуту залізниць України визначено, що залізниці, вантажовідправники несуть матеріальну відповідальність за перевезення.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (ст. 110 Статуту залізниць України).

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (стаття 115 Статуту).

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо) приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, а під час приймання зазначених вагонів зауважень, щодо неповноти навантаження продукції не було заявлено представниками Придніпровської залізниці, тобто недостача виникла під час перевезення залізницею товару внаслідок чого наявна вина Відповідача.

Згідно з довідкою відправника від 03.07.2015 року № 03.07.2015р., вартість 1 тони вантажу складає 10 500,00 грн. з ПДВ (а.с. 27).

Факт нестачі за спірним перевезенням у вагоні № 66567165, підтверджується матеріалами справи, зокрема комерційним актом АА № 063482 від 22.06.2015 року.

Як вбачається з комерційного акту, при прийнятті вантажу була виявлена нестача вантажу у кількості 2 100 кг.

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу до стягнення у сумі 22 050,00 грн. з урахуванням того, що вартість 1 тони вантажу становить 10 500,00 грн. з ПДВ.

Однак, у роз'ясненнях Президії ВГСУ від 29.05.2002 р. № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» зазначено, що відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує завдану недостачею, псуванням або пошкодженням вантажу шкоду у розмірі дійсної його вартості або у розмірі тієї суми, на яку знижено вартість вантажу. Пункт 27 Правил видачі вантажів визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто. Відповідно до статті 114 Статуту недостача маси вантажу, з огляду на яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вантажу під час перевезення, оскільки навіть у разі розкрадання вантажу під час перевезення недостача в межах граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати не пов'язана із розкраданням (п. 3.13)

Згідно з приписами п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1.5% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральні добрива. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці.

Виходячи з цього, у разі виявлення недостачі чи надлишку маси, які не перевищують норми, станція на вимогу одержувача зобов'язана зробити в накладній відмітку, передбачену пунктом 31 названих Правил. Значення норм недостачі (суми норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) передбачено пунктом 27 Правил видачі вантажів. Таким чином, якщо недостача маси вантажу знаходиться у межах норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, у одержувача відсутні підстави вважати, що він одержав вантаж з недостачею та вимагати від залізниці складання комерційного акта (п. 3.17).

Отже, враховуючи, що маса нетто у вагоні № 66567165 складає 59 500 кг, норма природної втрати і граничного розходження становить: 59 500 / 1,5% х100 = 892,50 кг

Розмір недостачі згідно з даними комерційного акту становить 2 100 кг.

Таким чином, різниця між масою при відправленні та масою, визначеною при видачі вантажу на станції призначення становить: 2 100 кг - 892, 50 кг = 1 207, 50 кг

Відповідно до цього, та з врахуванням того, що 1 т вантажу становить 10 500,00 грн., вартість вантажу за який відповідач повинен нести відповідальність становить: 1 207, 50 кг х 10 500 грн. = 12 678,75 грн.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача збитків, заподіяних несхоронним перевезенням вантажу підлягають частковому задоволенню у розмірі 12 678,75 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "УКРАГРО НПЗ" (19200, Черкаська область, м. Жашків, вул. Промислова, 1, ) 12 678,75 грн. (дванадцять тисяч шістсот сімдесят вісім грн. 75 коп.) - збитків, 700,35 грн. (сімсот грн. 35 коп.) - витрат по судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 19.11.2015р.

Суддя Н.Г. Назаренко