УХВАЛА

23.11.2015Справа № 910/18723/15
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар"

про зміну способу та порядку виконання рішення суду

у справі № 910/18723/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про стягнення 300000,00 грн. Суддя: Грєхова О.А.

Представники:

Від заявника: Більдій А.Г. (дов. № 1 від 21.09.2015);

Від боржника: не з'явилися

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів в сумі 300 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі № 910/18723/15 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" 300000 грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів та 6000 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом міста Києва 21.09.2015 видано наказ.

12.11.2015 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" надійшла заява про зміну порядку та способу виконання рішення суду від 07.09.2015 № 910/18723/15.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що повернути грошові кошти шляхом стягнення заборгованості з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не має можливості, оскільки згідно з постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 612 Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. На період дії тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку. Таким чином, в період запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року, всі повноваження органів управління банком покладені на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який діє через свою уповноважену особу. У зв'язку з наведеним, заявник вважає, що належним чином виконати рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 року по справі № 910/18723/15 можливо лише шляхом зобов'язання АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, здійснити повернення грошових коштів у розмірі 300000,00 грн. ТОВ «ТД «Агродар».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2015 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" про зміну способу виконання рішення призначено на 23.11.2015.

Представник стягувача наполягав на задоволенні вказаної заяви та просив суд змінити спосіб виконання рішення по справі № 910/18723/15.

Представник боржника в судове засідання не з'явився.

Дослідивши доводи поданої заяви, заслухавши пояснення представника стягувача, господарський суд м. Києва вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 07.09.2015 у справі № 910/18723/15 не підлягає задоволенню.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди повинні мати на увазі таке: під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Як зазначається у п. 7.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

Тож, виходячи з аналізу наведених норм, підставою для зміни способу виконання рішення є засвідчена державним виконавцем неможливість його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Водночас, стягувачем не доведено неможливості виконання рішення у справі у порядку і способом, встановленими у судовому акті, а лише стверджується про наявність певних ускладнень, що в свою чергу, не підтверджено жодними доказами.

Згідно із п. 7.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання. Оскільки ухвали місцевого господарського суду, які виносяться під час виконання судового рішення, неможливо оскаржити одночасно з оскарженням рішення господарського суду, такі ухвали, в тому числі й про відмову у вчиненні процесуальних дій, зазначених у пунктах 17, 18, 20 частини першої статті 106 Господарського процесуального кодексу України можуть бути переглянуті в апеляційному та в касаційному порядку.

Враховуючи викладене та те, що заявником не надані докази, які підтверджують обставини, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання даним способом, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви про зміну порядку виконання рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 86, ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 910/18723/15 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасниками процесу.

Суддя О.А.Грєхова