ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 листопада 2015 року Справа № 46/155-б
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого-доповідача),
Коваленка В.М.,
Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргуДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві
на постанову та ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 року господарського суду міста Києва від 17.06.2015 року
у справі господарського суду№ 46/155-б міста Києва
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Ізобуд"
доПриватного підприємства "Фірма "Адметас"
про визнання банкрутом
ліквідаторШпак В.І.
В С Т А Н О В И В :

подана ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - скаржником) касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 17.06.2015 року у справі №46/155-б не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 111 ГПК України, касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити перелік доданих до скарги документів.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, яким встановлено ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення та ухвали господарського суду.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 року, який набрав чинності 01.09.2015 року, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" №80-VIII від 28.12.2014 року, розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 року становив 1 218 грн.

Отже, за подання скаржником у жовтні 2015 року касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 17.06.2015 року про затвердження мирової угоди у даній справі та постанову апеляційного суду від 01.10.2015 року, прийняту за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1 218 грн., що узгоджується з роз'ясненнями згідно з абзацом 3 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/2093/15 від 12.11.2015 року "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VIII).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Отже, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги податкової інспекції, скаржником не додано належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 01.10.2015 року та ухвалу суду першої інстанції від 17.06.2015 року у встановленому порядку та розмірі, при цьому, заявлено клопотання від 21.10.2015 року про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що скаржник є фіскальним органом, який фінансується виключно в межах бюджетних асигнувань, а в його кошторисі на 2015 рік не передбачено видатків на оплату судового збору.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування поважності підстав для його звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення судів попередніх інстанцій про затвердження мирової угоди у даній справі, колегія суддів касаційного суду не знаходить правових підстав для задоволення клопотання податкової інспекції про звільнення від сплати судового збору, оскільки зазначення органом державної фіскальної служби про його фінансування з Державного бюджету України та відсутність в його кошторисі на поточний бюджетний рік статті видатків "на оплату судового збору" не є безумовною підставою для звільнення податкової інспекції від сплати судового збору за звернення до суду касаційної інстанції після набрання чинності 01.09.2015 року змінами до Закону України "Про судовий збір", внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 року. При цьому, інших доказів на підтвердження складного фінансового становища станом на момент подання касаційної скарги скаржником не наведено.

З огляду на таке, колегія суддів касаційного суду відмовляє ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві у задоволенні клопотання від 21.10.2015 року про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 17.06.2015 року у справі №46/155-б.

За таких обставин, касаційна скарга органу державної фіскальної служби не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України. При цьому, виходячи з положень частини 3 статті 1113 ГПК України, скаржник вправі повторно звернутися до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В :

1. Відмовити ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві у задоволенні клопотання від 21.10.2015 року про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 17.06.2015 року у справі №46/155-б.

2. Касаційну скаргу ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 17.06.2015 року у справі №46/155-б повернути скаржнику.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.М. Коваленко

С.В. Куровський