ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015 р. Справа № 917/2071/15

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а, м.Полтава, 36008

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 38744

про стягнення 3 772,12 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Данілова Н.Н. довіреність №29-14/20 від 05.01.2015р.

від відповідача: не з"явився.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 3 772,12 грн., з яких 1808,30грн. основний борг за Договором № 3623 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 30.09.2013р., 1808,30 грн. - пеня, 17,08 грн. 3% річних та 138,44 грн. інфляційних.

Представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 3623 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 30.09.2013р.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (теплопостачальна організація за Договором; позивач по справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач за Договором; відповідач по справі) 30.09.2013р. був укладений Договір № 3623 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір) (а.с.6-7).

Відповідно до умов Договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача до межі розподілу балансової належності теплової мережі будівлі по АДРЕСА_2 - нежитлове приміщення.

Даний договір укладений на період з 01.01.2013 р. по 31.12.2018 р. (п. 30 Договору).

За умовами Договору відповідач зобов'язався сплачувати за одержану теплову енергію за встановленими тарифами та в строк, передбачений договором.

Додатковою угодою № 1 від 24.10.2014 р. сторонами було внесено зміни до п. 17 Договору № 3623 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 30.09.2013р. та зроблений розрахунок обсягу теплової енергії, Додаток №1 в редакції додаткової угоди № 1 від 24.10.2014 р.

Пунктом 22 Договору визначено, що оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в Додатку № 1, проводиться споживачем плановим платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії, визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться споживачем до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виписаного рахунку.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Однак відповідач, порушив взяті на себе зобов'язання за договором, в частині розрахунків за спожиту теплову енергію, у зв"язку з чим у нього виникла заборгованість за період з 01.02.2015р. по 30.04.2015р. у розмірі 1808,30 грн.

Станом на момент розгляду справи заборгованість в сумі 1808,30грн. відповідачем не була сплачена, що підтверджується наданою до матеріалів справи Довідкою №29-17/2071 від 16.11.2015р.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Факт отримання теплової енергії відповідачем та порушення ним своїх договірних зобов"язань в частині оплати, підтверджений матеріалами справи, а тому позовні вимоги в частині стягнення 1808,30грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В зв"язку з порушенням взятих на себе зобов"язань позивачем на підставі п. 25 Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 1808,30 грн. пені та 17.08грн. 3% річних за період з 15.03.2015р. по 30.07.2015р. (розрахунок по кожному платежу окремо в матеріалах справи, а.с. 15-16) та 138,44грн. інфляційних за січень 2015р. - червень 2015р.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 25 Договору передбачено, що у випадку несплати у вказані строки вводиться пеня у розмірі 1,0 % за кожен день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб"єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги", а також стягуються 3% річних та інфляційні витрати з простроченої суми згідно зі ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку за допомогою калькулятора ІПС "Ліга:Еліт 9.1.3"наданих позивачем розрахунків в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1808,30 грн. пені, 17,08грн. 3% річних за період з 15.03.2015р. по 30.07.2015р. та 138,44грн. інфляційних за січень 2015р. - червень 2015р. (включно), суд прийшов до висновку, що заявлені суми відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань".

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 32-33, 43, 44, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 38744; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008; ; р/р № АК "Полтава-банк"; МФО 331489) - 1808,30грн. основного боргу, 1808,30грн. пені, 17,08грн. - 3% річних та 138,44 грн. інфляційних втрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.11.2015 року.

Суддя Погрібна С.В.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути

оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.