ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2015 р.Справа № 916/1512/14

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Волкова Р.В.,

судді Шаратова Ю.А. та Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області

до відповідача ОСОБА_2 організації "Самоохоронна автостоянка по вул. М. Говорова, 2"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 підприємства "Одестранспарксервіс", Підприємства "Альфа-ЮГ" благодійного фонду сприяння органам внутрішніх справ м. Одеси "Правопорядок"

про зобов'язання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення 3188,80 грн.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_5 (за посвідченням);

від позивача 1 ОСОБА_1 міської ради: ОСОБА_6 (за довіреністю);

від позивача 2 Державної інспекції сільського господарства в Одеській області: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_7 (керівник), ОСОБА_8 (за довіреністю);

від 3-ї особи ОСОБА_3 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_9 (за довіреністю);

від 3-ї особи ОСОБА_4 підприємства "Одестранспарксервіс":ОСОБА_10Ю (за довіреністю);

від 3-ї особи Підприємства "Альфа-ЮГ" благодійного фонду сприяння органам внутрішніх справ м. Одеси "Правопорядок" ОСОБА_11 (директор);

встановив:

Заступник прокурора Приморського району м. Одеси звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області із позовом до відповідача, ОСОБА_2 організації „Самоохоронна автостоянка по вулиці М. Говорова, 2 про зобовязання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що матеріалами перевірки Державної інспекції сільського господарства в Одеській області встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 1 використовується ГО „Самоохоронна автостоянка по вулиці м. Говорова, 2 без оформлення документів, які б підтверджували право власності або право користування вказаною ділянкою, що, на думку прокуратури, свідчить про її самовільний захват.

На підтвердження своєї позиції позивач посилається на Акт Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 06.06.2013 р., яким встановлена відсутність у відповідача документації на право користування земельною ділянкою; Акт перевірки ОСОБА_3 комунальної власності № 165 від 20.02.2014 р., приписи Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 26.06.2013 р. № 001192 та 12.08.2013 р. № 00753, протоколи про адміністративне правопорушення, Акти Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 26.06.2013 р. та 12.08.2013 р., якими встановлено факт самовільного захоплення земельної ділянки; лист державної інспекції сільського господарства в Одеській області № 04.2 11/09/1327 від 14.03.2014 р., постанови про накладання адміністративного стягнення № 698 від 27.06.2013 р. та № 831 від 12.08.2013 р., квитанції про сплату адміністративних стягнень; листи ОСОБА_3 комунальної власності ОМР № 01-19/1083-09-04 від 13.03.2014 р., згідно якого на зазначеній земельній ділянці встановлено автоматичний шлагбаум, де розташовуються автомобілі, та № 01-19/352 09 04 від 13.02.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_1 міською радою не приймалося рішення про надання вказаної земельної ділянки в користування або оренду, та на інші обставини, викладені в позовній заяві.

Спираючись на вищевказані докази, прокурор просив суд зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та стягнути шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянку у розмірі 3188,80 грн. на користь Державної інспекції сільського господарства в Одеській області.

Ухвалою від 12.05.2014 р. до участі у справі було залучено ОСОБА_3 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Ухвалою суду від 04.06.2014 р. було задоволено клопотання відповідача від 22.05.205 р. та залучено до участі у справі Комунальне підприємство „Одестранспарксервіс та Приватне підприємство „Альфа ЮГ благодійного фонду сприяння органам внутрішніх справ ОСОБА_11 „Правопорядок у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначив, що між ОСОБА_4 підприємством „Одестранспарксервіс та приватним підприємством „Альфа-Юг благодійного фонду сприяння органам внутрішніх справ м. Одеси „Правопорядок було укладено договір балансоутримання місць для паркування № 145/п-КР-2013/03-01 від 28.02.2013 р.

Відповідач зазначає, що на основі додаткової угоди від 08.01.2014 р. до вищевказаного договору, а також рішення ОСОБА_1 міської ради № 4274VI від 17.12.2013 р., між ним та КП „Одестранспарксервіс було укладено договір № 145/Пкр 2013/03-01 від 28.02.2013 р. про довгострокове та тимчасове зберігання транспортних засобів громадян.

При цьому, відповідач стверджує, що вищевказані договори надавались державному інспектору під час проведення перевірки. Щодо підпису актів перевірки без заперечень, відповідач зазначив, що такі акти були підписані керівником відповідача без попереднього ознайомлення з їх змістом.

Також відповідач зазначив, що ним дійсно сплачувались адміністративні штрафи згідно постанов про адміністративні стягнення, проте зі змістом таких постанов він також не знайомився з огляду на значний документообіг в організації.

Крім того, відповідач посилається на те, що зазначену автостоянку включено в Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та здійснення діяльності по паркуванню транспортних засобів на території м. Одеси (рішення № 520VI зі змінами), та на те, що відповідачем щомісячно перераховується збір за місця для паркування транспортних засобів до міського бюджету.

На підтвердження вищевказаних обставин відповідачем надано до суду копії відповідних документів.

Третьою особою, КП „Одестранспарксервіс, було надано до суду письмові пояснення по суті заявлених вимог, в яких зазначено, що рішенням ОСОБА_1 міської ради від 20.09.2011 р. № 1889VІ визнано КП „Одестранспарксервіс уповноваженою особою на експлуатацію майданчиків для платного паркування на території міста та укладення договорів балансоутримання місць для паркування транспортних засобів. Земельна ділянка, що стала предметом перевірки виділена ОСОБА_1 міською радою під організацію сільського господарства із забезпечення паркування транспортних засобів на території міста. КП „Одестранспарксервіс надав право ПП „Альфа ЮГ благодійного фонду сприяння органам внутрішніх справ м. Одеси „Правопорядок організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на спеціально відведеній стоянці, а останнє зобовязалось сплачувати збір за місця для паркування та заборгованості перед місцевим бюджетом не має.

Ухвалою від 23.07.2014 р. провадження по справі зупинялось у звязку із неможливістю розгляду справи до вирішення по суті адміністративним судом справи справи № 815/3072/14 за позовом ПП „Альфа ЮГ благодійного фонду сприяння органам внутрішніх справ м. Одеси „Правопорядок до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області в особі Головного спеціаліста відділу контролю за дотриманням вимог земельного законодавства ОСОБА_12 за участю третьої особи ГО „Самоохоронна автостоянка по вул. М. Говорова, 2 про визнання дій протиправними.

ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.06.2015 р. № 815/3072/14/15754/15 було повідомлено господарський суд про результати розгляду адміністративної справи № 815/3072/14. Зокрема зазначено, що постановою від 15.09.2014 р. визнано протиправним та скасовано приписи Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 26.05.2013 р. № 001192 та від 12.08.2013 р. № 00753. Зазначена постанова набрала законної сили 17.10.2014 р.

Ухвалою від 23.06.2015 р. провадження по справі було поновлено.

29.10.2015 р., ОСОБА_1 міською радою було надано пояснення по суті справи, в яких він посилається на преюдиціальне значення висновків ОСОБА_1 окружного адміністративного суду по справі № 815/3072/14 та зазначає, що земельна ділянка, яка стала обєктом перевірки має статус майданчика для платного паркування (спеціальна відведена автостоянка), а тому користувачі зазначеною земельної ділянки не є платниками земельного податку або плати за землю, у звязку з чим не мають обовязку оформляти правовстановлюючі документи у відповідності до ст.ст.125,126 Земельного кодексу України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст.1 Закону України „Про благоустрій населених пунктів вулично-дорожня мережа призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньо квартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху.

Згідно ст.15 Закону України „Про благоустрій населених пунктів органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання обєктів благоустрою державної та комунальної власності.

Відповідно до ст.18 Закону України „Про благоустрій населених пунктів, підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів зобовязані зокрема утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем обєкти благоустрою (їх частини).

Частиною 2 ст.24 цього ж закону передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть передавати обєкти благоустрою на баланс підприємствам, установам, організаціям відповідно до частини першої статті 15 цього Закону. Балансоутримувач обєкта благоустрою з метою належного його утримання та здійснення своєчасного ремонту може залучати для цього на умовах договору інші підприємства, установи, організації.

Так, 28.02.2013 р. між КП „Одестранспарксервіс та ПП „Альфа ЮГ благодійного фонду сприяння органам внутрішніх справ м. Одеси „Правопорядок укладено договір балансоутримання місць для паркування, предметом якого є передача повноважень стосовно організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на спеціально відведеному місці (майданчику) для паркування. Також між КП „Одестранспарксервіс та відповідачем було укладено договір № 145/Пкр 2013/03-01 від 28.02.2013 р. про довгострокове та тимчасове зберігання транспортних засобів громадян.

ОСОБА_1 окружним адміністративним судом вже було надано правову оцінку обставинам, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 15.09.2014 р. визнано протиправним та скасовано приписи Державної інспекції сільського господарства в Одеській області. В іншій частині позову відмовлено. Зазначена постанова набрала законної сили 17.10.2014 р.

Зазначеною постановою встановлено, що диференціація автомобільних стоянок та майданчиків для паркування знайшла своє відображення в податковому законодавстві.

Відповідно до п.14.1.229 ПК України, спеціально відведені автостоянки площа території (землі), що належить на правах власності територіальній громаді або державі, яка визначається органами місцевого самоврядування із встановленням правил щодо відповідальності за збереження транспортного засобу.

Крім того, статтею 268-1. ПК України передбачено, що юридичні особи, які згідно з рішенням сільської, селищної або міської ради організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках, сплачують збір за місця для паркування транспортних засобів.

Пунктом 268-1.1.2. ст.268 ПК України визначено, що перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів, затверджується рішенням сільської, селищної або міської ради про встановлення збору.

Адміністративним судом також встановлено, що обєктом перевірки сільгоспінспекції була земельна ділянка, яка має статус майданчика для платного паркування (спеціальна відведена автостоянка), яка належить на праві власності територіальній громаді м. Одеси. На якій відповідно рішення ОСОБА_1 міської ради здійснюється платне паркування транспортних засобів оператором та яке є обєктом оподаткування відповідно до статей Податкового кодексу України, тобто користувачі зазначених земельних ділянок не є платниками земельного податку або орендної плати за землю, у звязку з чим обовязок оформляти правовстановлюючі документи, у відповідності до положень ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, у таких користувачів відсутній.

Таким чином, адміністративний суд дійшов до висновку, що перевірка ОСОБА_2 організації була проведена в межах повноважень сільгоспінспекції, але висновки, зроблені за результатами перевірки не кореспондуються з чинним законодавством, оскільки відповідачем не враховано наявність локальних нормативних актів органу місцевого самоврядування, що врегульовують питання організації даного виду господарської діяльності, виходячи з його особливого режиму оподаткування.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області до ОСОБА_2 організації „Самоохоронна автостоянка по вулиці М. Говорова, 2 про зобовязання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та стягнення шкоди.

Судові витрати покладаються на сторони відповідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального Кодексу України.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, п. 14.1.229 ст.229, ст.268-1, п.268-1.1.2. ст.268 Податкового кодексу України, ст.ст.1,15,18,24 Закону України „Про благоустрій населених пунктів, ст.ст.33,35,43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області до ОСОБА_2 організації „Самоохоронна автостоянка по вулиці М. Говорова, 2 про зобовязання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та стягнення шкоди.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 20.11.2015 року.

Повний текст рішення складено 26 листопада 2015 р.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя Ю.А. Шаратов

Суддя Ю.О. Зайцев