ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року Справа № 904/3467/15

Д ніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 15.05.15;

від відповідача-1: ОСОБА_2, представник, довіреність №898 від 21.09.15;

від відповідача-1: ОСОБА_3, представник, довіреність №71 від 01.01.15;

від відповідача-2: представник не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015р. у справі № 904/3467/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод", м.Київ

до відповідача-1: Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь

про стягнення 191 880 грн. 61 коп.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015р. у справі № 904/3467/15 (суддя Золотарьова Я.С.) у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод" про стягнення з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" та Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" збитків (недоотриманого позивачем товару) в розмірі 191 880 грн. 61 коп. відмовлено повністю.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову стосовно відповідача-1, оскільки, відповідно до п. 111 Статуту залізниць України, вагон був у технічно справному стані та не було ознак втрати вантажу, що підтверджується актом АА № 018070/1 від 27.08.2014. Місцевий господарський суд визнав акт експертизи № ВК-60Э неналежним доказом на підтвердження факту втрати вантажу у на піввагоні № 56739477, оскільки остання проведена з порушенням ст. 53 Статуту залізниць України та п. 30 Правил видачі вантажі, дійшовши висновку, що позивач не довів, що ним були понесені збитки. Господарський суд дійшов висновку, що вартість недоотриманого позивачем товару не є збитками у розумінні ч.4 ст.224 ГК України, а є вартістю недопоставленого товару, на підставі чого суд не задовольнив позовні вимоги до відповідача-2.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, яка проявилася в неправильної правової оцінці обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 та прийняти нове, яким стягнути з відповідача-2 на користь позивача вказану суму та судовий збір, сплачений за подання позовної заяви 3 837, 60грн. та за подання апеляційної скарги 913, 50 грн.

Скаржник, посилаючись на відповідність підзаконним нормативним актам: п.30 Правил видачі вантажів та п.53 Статуту залізниць України комерційного акту АА № 018070I, вважає, що встановивши відсутність вини відповідача-1, місцевий господарський суд передчасно відмовив у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 на підставі недоведеності факту заподіяння збитків, оскільки позивач оплатив повністю за товар, який доставлено в справному вагоні з нестачею покупцеві засобами третіх осіб, які не є сторонами договору поставки, тому такі обставини слід кваліфікувати саме як заподіяння збитків. Апелянт посилається на постанову Вищого господарського суду України по справі № 904/2850/13 від 15.01.2014р.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що вагон разом з вантажем проходив зважування 20.08.2014р. на 150-тоних вагонних вагах № 21 відповідача-2 в 04 год. 59 хв., на підставі показників яких були внесені відомості про вагу вантажу у залізничній накладній нетто 65659 кг, потім 20.08.2014р. в 18 год. 10 хв. вагон пройшов контрольну перевірку на 150-тоних вагонних вагах № 1 нетто 65 809 кг (розходження +0,15 % входять в норму погрішності зважування), далі 21.08.2014р. о 2 год. 41 хв. вагон № 56739477 пройшов зважування в ході руху на вагонних вагах №24 ст. Сартана, за результатом чого підтвердилась відсутність розходження з результатами зважування вантажу на вагонних вагах № 21, на підставі яких вносились дані в перевізні документи. Таким чином, як вважає відповідач-2, він здійснив загрузку вагона продукцією відповідно до чинних вимог та забезпечив заходи від утрати вантажу як до моменту передачі його залізній дорозі, так і під час його слідування. Від станції відправлення до станції призначення залізничною дорогою будь-які порушення та недостача вантажу не встановлювалась, тому виявлена недостача в розмірі 10 480 кг не залежить від відповідача-2. Таким чином, відповідач-2 вважає, що позивачем не доведений факт того, що недостача вантажу у вагоні відбулась з вини відповідача-2, а не під час слідування вагону. Крім того, як зазначає відповідач-2, переважування вантажу на станції призначення відбувалась з використанням іншого засобу вимірювання: на 200-тонних вагах, тоді як вага за накладною № 52102209 визначалась на 150-тонних вагах, що є порушенням п. 22 Правил видачі вантажу: перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким же способом, який ця маса була визначена на станції відправника. Відповідач-2 погоджується з висновком суду, що комерційний акт АА № 018070/-1 від 27.08.2015р., акт № 3 прийому продукції по кількості від 28.08.2014р. та акт експертиз № АК-60Э є неналежними доказами недостачі вантажу у справі, оскільки вони складені з порушенням підзаконних нормативно-правових актів.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 12.10.2015р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. за клопотанням позивача, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався на 11.11.2015р.

У судові засідання відповідач-2 не забезпечив явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 237, т. 1).

Враховуючи те, що матеріали справи достатні для вирішення спору по суті, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача-2 за наявними матеріалами у справі.

У судовому засіданні 11.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

Правовідносини позивача та відповідача-1 договором не врегульовані.

Правовідносини між позивачем та відповідачем-2 ґрунтуються на договорі поставки № ЗАК/16 від 01.05.2014 (а.с.21).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти і оплатити металопродукцію на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору, виробник товару, кількість, асортимент товару вказується сторонами в специфікаціях до цього договору. Специфікації на товар, оформлені належним чином, підписані представниками та скріплені печатками сторін, становлять невід'ємну частину цього договору.

Позивачем та відповідачем-2 була підписана специфікація № 12, відповідно до якої відповідач-1 повинен у строк до 31.08.2014 поставити накладки двоголові 1Р65 у кількості 65 000 тн.

Згідно з пунктом 7.9 договору, сторона, яка порушила зобов'язання, повинна відшкодувати другій стороні причинені цим збитки у повному обсязі.

За залізничною накладною № 52102209 зі станції відправлення Сартана Донецької залізниці здійснено відправлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод" (станція призначення Керченський завод Придніпровської залізниці) накладок та підкладок колійних (накладка двохголова 1Р65) навалом, вантажовідправником якого є Публічне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (а.с.30).

Маса вантажу, визначена відправником, складає 65 790 кг (розділ 24 залізничної накладної).

Перевезення вантажу здійснювалось у вагоні № 56739477 (розділ 19 залізничної накладної).

Як вбачається з наданих Відповідачем-2 доказів, вагон, завантажений продукцією цеху рельсових зєднань пройшов зважування 20.08.2014р. на вагонних вагах відповідача 2 в 04-59 про що зроблено запис в журналі зважування вантажів (а.с.244-245), в який внесені відомості про вагу вантажу залізнично-дорожню накладну нето 65 659 кг .

В подальшому, як вбачається з журналу реєстрації переважень на залізнично-дорожніх вагах № 2 вагон пройшов зважування в 12-00 (а.с. 248).

27.08.2014 при прийнятті вантажу одержувачем була виявлена недостача, що підтверджується комерційним актом АА № 018070/1 від 27.08.2014 (а.с.36).

У ході приймання за участю експерта було виявлено: недостача підкладок колійних 1Р65 у вагоні № 56739477 10 840 кг, про що складений акт експертизи № ВК-60Э від 28.08.2014 та акт приймання за кількістю № 3 від 28.08.2014 (а.с.40).

В акті експертизи № ВК-60Э зазначено, що до експертизи пред'явлені накладки двохголові колійні 1Р-65. Завдання експертизи: визначити масу нетто накладок 1Р-65 шляхом переважування залізничного напіввагону.

Відповідно до акту експертизи № ВК-60Э за результатами фактичного переважування залізничного напіввагону № 56739477 та захисного покриття вантажу сітки - рабиці із зв'язуючим дротом встановлено: маса нетто накладок двохголових колійних 1Р-65 склала 54 819 кг. Встановлено розходження маси вантажу з даними залізничної накладної вантажовідправника у сторону зменшення на 10 840 кг.

28.08.2014 комісією у складі ОСОБА_4 (директора з безпеки), ОСОБА_5 (за. начальника УМТС і Л), ОСОБА_6 (начальника ЖДЦ), ОСОБА_7 (комірника складу) за участю представника громадськості ОСОБА_8 провідного економіста ПЕБ, складений акт № 3 приймання продукції (товарів) за кількістю згідно з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю № П-6 (а.с.42).

Згідно з актом № 3 при перевірці встановлено, що фактична маса нетто накладок колійних 1Р-65 складає 54 819 кг, виявлено розходження маси нетто вантажу з даними залізничної накладної № 52102209 в сторону зменшення на 10 840 кг.

Позивачем було направлено на адресу відповідача-1 та відповідача-2 претензію про стягнення збитків від недостачі на суму 191 880,61 грн. (а.с.55).

Відповідач-1 надав відповідь (а.с.57), в якій зазначив, що дана претензія була відхилена, оскільки на станцію призначення вагон прибув у справному стані за навантаженням засобами вантажовідправника та ознак втрати вантажу немає, що підтверджується комерційним актом АА № 018070/1 від 27.08.2014.

Експертизу, здійснену Керченським підприємством Торгово-промислової палати Криму 28.08.2014, за результатами якої складений акт експертизи № ВК-60Э, проведено з порушенням статті 53 Статуту залізниць України та пункту 30 Правил видачі вантажів, тому вказаний акт експертизи № ВК-60Э від 28.08.2014 не може бути належним доказом на підтвердження факту втрати вантажу у напіввагоні № 56739477.

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Пунктом 23 Правил видачі вантажів, затверджено наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за №644, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за №862/5083 встановлено, що у разі вивантаження на місцях загального користування вимога щодо перевірки маси вантажів може бути заявлена одержувачем до початку вивантаження. Вимога ходо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під'їзну колію, може бути заявлена письмово в момент приймання вагонів у пункті, встановленому договором.

Відповідно до комерційного акту АА № 018070/1 від 27.08.2014 зверху по всій площі вагона вантаж укритий захисної металевої сіткою, прилеглої щільно до вантажу, сітка не має пошкоджень. Сітка закріплена по всьому периметру вагона обпаленої дротом в дві нитки діаметром 6 мм. Всього є сім ідентичних справних дротяних скруток поперек вагона. Ознак втрати немає. Вагон був переважений при повній зупинці з відчепленням від локомотива. Вагова недостача склала 10 800 кг.

За актом експертизи № ВК-60Э за результатами фактичного переважування залізничного напіввагону № 56739477 та захисного покриття вантажу сітки - рабиці із зв'язуючим дротом встановлено: маса нетто накладок двохголових колійних 1Р-65 склала 54 819 кг. Встановлено розходження маси вантажу з даними залізничної накладної вантажовідправника у сторону зменшення на 10 840 кг.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як передбачено ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 113, ст. 114 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 111 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника и без пломб, коли таке перевезення дозволено правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Оскільки, вантаж прибув на станцію призначення у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника без ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, що встановлено при видачі вантажу, в подальшому підтверджено актом експертизи № ВК-60Э від 28.08.2014р., що складений Керченським підприємством Торгово-промислової палати Криму, в силу ст. 52 та ст.111 Статуту залізниць України, висновок суду першої інстанції щодо відмови в позові до Відповідача-1 є правомірним.

Разом з тим, факт недостачі вантажу встановлено належними та допустимими доказами, а саме комерційним актом АА № 018070/1 від 27.08.2014 та актом експертизи № ВК-60Э від 28.08.2014р (тобто незалежної організації). Відповідач-2 був повідомлений про виявлену недостачу та запрошувався до участі у прийманні вантажу, як це передбачено договором між позивачем та постачальником продукції.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

За встановлених обставин, в силу ст. 118 Статуту залізниць України, відповідальним за недостачу вантажу є вантажовідправник, який своїми засобами завантажив вагон та невірно визначив масу вантажу.

Статтею 114 Статуту залізниць України встановлено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Надані ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»» докази на підтвердження факту відповідності заявленої в супровідних документах ваги вантажу фактичній вазі вантажу, яка встановлена під час зважування на території заводу і зафіксована в журналі зважування вантажів (а.с.244-245, т. 1) та журналі реєстрації переважень на залізнично-дорожніх вагах № 2 (а.с. 248, т. 1), відхиляються колегією суддів з огляду на те, що при вказаному зважуванні не були присутні представники сторін спору і ці докази не можуть бути визнані допустимими.

Оскільки завантаження здійснювалося засобами відправника, тобто Відповідача 2 під охороною ДП «Придніпровська залізниця» , вантаж на адресу вантажоодержувача надійшов у справному вагоні із захисною сіткою за відсутності слідів утрати та пошкодження, то збитки підлягають стягненню з ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»», відтак, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що вартість недоотриманого позивачем товару не є збитками в розумінні ч.2 ст.224 Господарського кодексу України, а є вартістю недопоставленого товару помилковим, а факт недостачі вантажу встановленим належними доказами.

Зважаючи на встановлене, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, наслідком чого стало прийняття помилкового рішення, що відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

Витрати на експертизу є необхідними витратами позивача при даних обставинах (відсутності комерційного акту), безпосередньо повязані з порушенням відповідачем-2 умов договору перевезення (неправильне визначення маси вантажу), тому також підлягають відшкодуванню за рахунок винної сторони. Вказані збитки підтверджуються рахунком №6072 від 13.12.2012р., актом виконаних робіт №6072 та платіжним дорученням про оплату №645 від 11.03.2013р.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на відповідача-2 пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015р. у справі № 904/3467/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015р. у справі № 904/3467/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод" збитки від недостачі вантажу у розмірі 191 880, 61 грн., судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 837, 61 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1918, 81 грн.

В задоволенні позову до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" відмовити.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття

Повний текст постанови складено 18.11.2015р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.В.Чус