РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015Справа №910/13104/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 36 540, 00 грн.

Головуючий суддя: Бондарчук В.В.

Судді: Демидов В.О.

Спичак О.М.

Представники:

від позивача: Григоренко О.А.;

від відповідача: ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення компенсації у розмірі 36 540, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем майнових авторських прав позивача на персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь».

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.08.2014 у справі № 910/13104/14 (суддя Прокопенко Л.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 (колегія суддів: головуючий суддя Гарник Л.Л., суддя Доманська М.Л., суддя Пантелієнко В.О.) рішення господарського суду міста Києва від 15.08.2014 у справі № 910/13104/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2015 (колегія суддів: головуючий суддя Селіваненко В., суддя Бенедисюк І., суддя Харченко В.) постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 15.08.2014 у справі № 910/13104/14 скасовано. Справу № 910/13104/14 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

16.03.2015 матеріали справи № 910/13104/14 надійшли до господарського суду міста Києва та згідно автоматизованої системи документообігу передані на розгляд судді Бондарчук В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.03.2015 справу № 910/13104/14 прийнято до провадження, призначено судове засідання на 16.04.2015 за участю представників сторін.

08.04.2015 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання, в якому просив суд відкласти розгляду справи на іншу дату у зв'язку із перебуванням представника відповідача у судовому засіданні в іншому місті.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

04.06.2015 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання, обґрунтовуючи тим, що особи зазначені у висновку експертів № 190/14 за результатами проведення комісійного експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 26.01.2015 р. не є судовими експертами згідно офіційного реєстру атестованих судових експертів.

08.06.2015 представник відповідача через загальний відділ діловодства суд подав клопотання, в якому зазначає, що в авторському договорі замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008 р., згідно якого ОСОБА_5 створив і передав ТОВ «Анімаккорд» сценарії до перших 8-ми серій АВТ МС «Маша і Мєдвєдь» та в акті прийому-передачі жодним чином не зазначені строки передачі авторського права. Авторський договір укладено між юридичною особою та фізичною особою, однак підпис фізичної особи ОСОБА_5 на договорі не засвідчений.

08.06.2015 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання, якому просить суд розглядати дану справу за відсутності представників позивача на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2015 розгляд справи відкладено та призначено судове засідання на 02.07.2015, зокрема зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» надати суду для огляду у судовому засіданні товар, а саме, подушку із зображенням дівчинки, який був придбаний у відповідача згідно видаткової накладної № М-0009344 від 29.05.2014.

26.06.2015 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання, в якому просить суд здійснювати фіксацію судового процесу у справі № 910/13104/14.

02.07.2015 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання, в якому просить суд розглядати дану справу за відсутності представників позивача на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.07.2015 призначено колегіальний розгляд справи.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) від 06.07.2015 визначено склад суду для розгляду справи № 910/13104/14 - головуючий суддя Бондарчук В.В., суддя Демидов В.О. та суддя Спичак О.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.07.2015 справу прийнято до свого провадження колегією суддів у складі - головуючий суддя Бондарчук В.В., суддя Демидов В.О. та суддя Спичак О.М. і призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.08.2015.

Ухвалою суду від 27.08.2015 у зв'язку з відсутністю електропостачання у приміщеннях господарського суду міста Києва (акт в матеріалах справи), було відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 14.09.2015.

08.09.2015 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням у судовому засіданні Дніпровського районного суду міста Києва.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 12.10.2015.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав колегії суддів для огляду подушку з малюнком персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_1» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» та оригінал чеку на підтвердження факту реалізації відповідачем товару.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та ОСОБА_5 укладено авторський договір замовлення №ОК-2/2008, умовами якого передбачено, що автор зобов'язаний створити та передати замовнику сценарій 8 серій дитячого телевізійного серіалу «Маша і Мєдвєдь».

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та ОСОБА_5 були укладені додатки до авторського договору замовлення №ОК-2/2008 від 01.04.2008, а саме № 1, 2.

23.09.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та ОСОБА_5 підписано акт здачі-приймання робіт до авторського договору замовлення №ОК-2/2008 від 01.04.2008, відповідно до умов якого автор-виконавець створив та передав виключне право на сценарії восьми серій дитячого телевізійного серіалу «Маша і Мєдвєдь» («Первая встреча», «Весело-весело встретим Новый год», «До весны не будить», «Ловись, рыбка», «Весна пришла», «Позвони мне, позвони», «С волками жить», «Следы невиданных зверей») в повному об'ємі замовнику.

08.06.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» (далі - правовласник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" (далі - позивач) укладено договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медведь»), згідно якого, правовласник передав позивачу виключне право на вісім серій аудіовізуального твору - серіалу «Маша і Мєдвєдь», а саме:

1. «Раз, два, три! Елочка гори!»;

2. «Первая встреча»;

3. «До весны не будить!»;

4. «Весна пришла!»;

5. «Ловись рыбка!»;

6. «Следы невиданных зверей!»;

7. «С волками жить…»;

8. «Позвони мне, позвони!».

Відповідно до п.п. 1.3. та 1.4 договору, правовласник гарантував, що він є власником виключного права на аудіовізуальний твір. Виключне право на аудіовізуальний твір передається правовласником набувачу в повному об'ємі для використання його будь-яким способом і в будь-якій формі.

Згідно п. 6.1. договору, останній діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша и Медведь" були укладені додатки до договору № 010601-МиМ від 08.06.2010, а саме, №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 від 08.06.2010.

Таким чином, позивач, на підставі вищевказаних договорів набув виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» та його складові частини та має необхідний обсяг прав на звернення до суду з позовом про стягнення компенсації.

29.05.2014 в належному Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також за інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, було здійснено продаж (розповсюдження, реалізація) подушки з малюнком персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_1» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь». Факт здійснення реалізації даного товару підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною № М-0009344 від 29.05.2014, рахунком на оплату № М-0009344 від 29.05.2014, фотокопіями придбаного товару та відеозаписом, з якого вбачається, що товар містить малюнок персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що саме неправомірними діями відповідача було порушено виключні майнові права позивача на об'єкти інтелектуальної власності, а тому просить суд стягнути з винної особи компенсацію у розмірі 36 540, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом (ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право), зокрема, належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Факт відсутності у відповідача правової підстави на використання об'єктів інтелектуальної власності, зокрема малюнку «ІНФОРМАЦІЯ_1», від Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь», як суб'єкта, що має виключне право на дозвіл чи заборону використання таких творів іншими особами відповідно до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», вважається судом встановленим, оскільки доказів іншого суду не надано.

Зокрема, відповідно до абз. 6 п. 27 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 № 12, особа, що розповсюджує примірники, в яких відображено об'єкти авторського права та/або суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення законодавства про авторське право і суміжні права і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договором з третіми особами.

З поданих суду доказів, суд встановив, що оскільки реалізована подушка містить зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_1» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», відповідно порушено виключне право позивача на дозвіл використання вказаного об'єкту.

Крім того, судом не приймаються твердження відповідача стосовно того, що видаткова накладна № М-0009344 від 29.05.2014 не є належним доказом поставки-отримання товару, оскільки в порушення умов п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містять підпису особи, яка отримала товар, у зв'язку з чим не доводять факту поставки товару, з огляду на таке.

Норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дійсно містять вимоги щодо обліку господарських операцій на підставі первинних документів, а також вимоги до реквізитів вказаних документів.

Разом з тим, Закон не містить норм, що вказували б на юридичну нікчемність таких документів внаслідок недостовірності відомостей, їх неточності чи неповноти, а так само відсутності певних реквізитів в таких документах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 24.06.2014 у справі № 912/1668/13.

Таким чином, факт порушення прав позивача судом встановлено.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст. 431 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного кодексу України, суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого

порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази на своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за порушення майнових прав у розмірі 30 мінімальних заробітних плат за кожне використання об'єкта авторського права, належне позивачу, що складає 36 540, 00 грн.

Однак, суд вважає визначений позивачем розмір компенсації необґрунтованим з огляду на наступне.

Позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, але належним чином не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторського права з розміром завданої неправомірним використанням об'єкта авторського права шкоди, що може бути визначена з урахуванням розміру збитків потерпілої особи, розміру доходу, отриманого відповідачем внаслідок правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплатити компенсацію за порушення авторських прав позивача підлягають задоволенню частково у розмірі 12 180, 00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" (129085, м. Москва, вул. Годовікова, буд. 9. будова 3, основний державний реєстраційний номер 536) 12 180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп. - компенсації та 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп. - судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 16.10.2015.

Головуючий суддя Бондарчук В.В.

Судді Демидов В.О.

Спичак О.М.