РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015Справа №910/21605/15

за позовом Публічного акціонерного товариство "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" Кашута Д.Є.

до Приватного акціонерного товариства "СК"АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"

про стягнення боргу у розмірі 57 021,17 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Купріенко С.О. (дов.№221214-07/с від 22.12.2014)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" Кашута Д.Є. звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "СК"АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" про стягнення боргу у розмірі 57 021,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих послуг за договором доручення №290115-183/к від 29.01.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 порушено провадження у справі № 910/21605/15 та призначено її до розгляду на 10.09.2015 року.

09.09.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

За наслідками судового засідання 10.09.2015 суд виніс ухвалу про відкладення розгляду справи на 06.10.2015 року.

У судовому засіданні 06.10.2015 суд продовжив у задоволення клопотання представників сторін строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та оголосив у судовому засіданні перерву до 27.10.2015 року.

12.10.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

У судове засідання 27.10.2015 позивач уповноваженого представника не направив, проте у про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на викладені у відзиві обставини.

Приписи статті 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Нормами ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихсь обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що представник позивача не з'явився до судового засідання, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2015 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (надалі - Довіритель) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» (надалі - Повірений) укладено договір доручення №290115-183/к (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, повірений зобов'язується від імені, за дорученням та за рахунок Довірителя надавати посередницькі послуги у сфері страхування, а саме: виконувати частину страхової діяльності останнього щодо пропонування потенційним Страхувальникам страхових послуг, укладення та підписання Договорів страхування, що укладені за сприянням Повіреного; виконувати дії, пов'язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань.

Згідно з п. 2.1. Договору, повірений зобов'язується, зокрема, здійснювати пошук потенційних страхувальників Довірителя (п.2.1.1.); самостійно вести облік потенційних і залучених Страхувальників Довірителя, на вимогу Довірителя надати інформацію щодо зазначеного обліку (п. 2.1.4.); вести облік договорів страхування, укладених Повіреним від імені Довірителя (п.2.1.5.); приймати страхові платежі від Страхувальника для перерахування їх на рахунок Довірителя (п. 2.1.14.).

З метою надання більш детальної інформації щодо страхових платежів, що були перераховані на рахунок Довірителя згідно п. 2.1.14. даного Договору, Повірений засобами електронного зв'язку надсилає Довірителю реєстр про укладені договори страхування по формі Додаток № 3. Даний реєстр має бути надісланий на електронну адресу Довірителя: щоденно, окрім вихідних та святкових днів, та в день перерахування грошових коштів. Сума перерахованих грошових коштів має дорівнювати сумі, що зазначена у щоденних реєстрах (п. 2.1.16.);

Також, повірений зобов'язується надавати Довірителеві звіт (відомості) про укладені договори страхування (поліси) і розміри отриманих платежів (надалі - Звіт), за формою, наведеною у Додатку №3 до цього Договору, у порядку та строки, встановлені розділом 3 цього Договору. Зазначений Звіт є підтвердженням факту та обсягу виконаних робіт (наданих послуг) Повіреним Довірителеві (п. 2.1.18.).

Відповідно до п. 2.2. Договору, довіритель зобов'язаний, зокрема, забезпечити Повіреного протягом 3 (трьох) робочих днів після підписання цього Договору всіма необхідними для укладення договорів страхування нормативними документами, інструкціями, а саме надати Довіреному копії своїх ліцензій, правил страхування, інформаційні і інші матеріали, необхідні для повноцінного здійснення Повіреним свої зобов'язань за умовами цього Договору але не пізніше ніж через 10 (десять) робочих днів після одержання письмової заяви Повіреного (п. 2.2.1.); Приймати від Повіреного звіти, примірники укладених договорів страхування (полісів), заяв, списків тощо (п.2.2.5.); За наявності зауважень, заперечень тощо до звітів Повіреного у п'ятиденний строк з дня одержання звіту повідомити про це Повіреного (п. 2.2.6.); Сплачувати Повіреному винагороду у строк, визначений розділом 4 цього Договору та на умовах визначених у Додатку №1 до цього Договору (п. 2.2.7.).

Згідно з п. 3.4. Договору, звіт про укладені договори страхування і розміри отриманих страхових платежів (Додаток №3) Повіреним складається, підписується та передається Довірителю до 16-00 за київським часом кожного 11-го числа за період з 1 по 10 число звітного місяця), 21-го числа (за період з 11 по 20 число звітного місяця) та 01-10 числа місяця, наступного за звітними (за період з 21 по 28 (29, 30, 31) число звітного місяця).

Згідно з п. 4.1.1. Договору, отримані від Страхувальників страхові платежі Повірений в розмірі 100% перераховує на поточний рахунок Довірителя, відкритий в установі Повіреного в строки зазначені в п. 2.1.15. даного Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору, винагорода Повіреного за укладення договорів страхування (полісів) становить встановлений у Додатку №1 цього Договору відсоток від сум страхових платежів, сплачених Страхувальниками та отриманих Довірителем відповідно до укладених за посередництвом Повіреного договорів страхування, які фактично надійшли за укладеними Повіреним Договорами страхування, визначається за даними звіту про укладення договори та Акту виконаних робіт.

Згідно з п. 4.3. Договору, на підставі Звіту про укладені договори страхування (поліси), і розміри отриманих страхових платежів Повірений складає та направляє Довірителю на електронну адресу кожного 5-го числа місяця, наступного за звітним, Акт виконаних робіт та період з 01 по 28 (29,30,31) числа звітного місяця для погодження протягом 2-х робочих днів. Після отримання погодження, яке Довіритель (відповідальних співробітник) направляє на електронну адресу відповідального співробітника Повіреного (ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1) не пізніше 08-го числа, або у випадку відсутності зауважень надісланих у вказаний період, Повірений направляє Довірителю поштою до 18:00 кожного 09-го числа місяця наступного за звітним, підписаний та скріплений печаткою з боку Повіреного Акт виконаних робіт за період з 01 по 28 (29, 30, 31) число звітного місяця (у 2-х екземплярах) - на підпис.

У випадку непогодження із викладеними в Акті даними, Довіритель зобов'язаний направити відповідні письмові пояснення та заперечення із строком усунення зауважень. За відсутності зауважень Повірений підписує Акт і направляє Довірителю.

Відповідно до п. 4.5. Договору, винагорода сплачується Повіреному за звітний період не пізніше 15-го числа кожного місяця, за умови виконання всіх нижчезазначених умов:

a) надходження на рахунок Довірителя страхового платежу за договором страхування;

b) надходження до Довірителя Звітів Повіреного відповідно до вимог та в строки, визначені розділом 3 Договору.

Факт надходження до довірителя страхових платежів підтверджується наявними у матеріалах справи меморіальними ордерами за травень та червень 2015 року.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.06.2015 відповідач направив на електронну адресу позивача скоригований акт виконаних робіт за травень 2015 та закрив повністю місяць з 01.05.-31.05.2015 року. Надалі, 02.07.2015 позивач направив відповідачу акт виконаних робіт за червень 2015, проте відповіді чи грошових коштів так і не отримав.

У зв'язку із цим, позивач направив 04.08.2015 на поштову адресу відповідача лист №860 від 03.08.2015 із актами виконаних робіт та звітами за травень на суму 25234,55 грн. та за червень 2015 на суму 28982,67 грн.

Заперечення відповідача проти задоволення позову ґрунтуються на не надходженні на його адресу звітів про укладені договори, а також на тому, що відповідачем акти виконаних робіт не підписані, а тому підстави для виплати позивачу комісійної винагороди відсутні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України (далі ГК України) як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Ст. 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦКУ з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші ), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Укладений між сторонами спору Договір від 29.01.2015 за своєю правовою природою є договором доручення.

За договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя (ч. 1 ст. 1000 ЦК України).

Статтею 15 Закону України "Про страхування" встановлено, що страхова діяльність в Україні може провадитись за участю страхових посередників. Страховими посередниками можуть бути страхові або перестрахові брокери, страхові агенти.

Повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення (ч. 1 ст. 1006 Цивільного кодексу України).

За своїм змістом договір доручення передбачає обов'язок повіреного негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення (п. 3 ст. 1006 ЦК України).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У матеріалах справи наявні акти виконаних робіт за травень 2015, який кориговано та погоджено відповідачем, та за червень 2015, проти складання якого відповідачем жодних заперечень не висловлено.

Ураховуючи наявність у матеріалах справи доказів надходження на рахунок відповідача страхових платежів, звітів про укладені договори страхування, на підставі яких й складено у подальшому акти виконаних робіт, а також відсутність заперечень відповідача з приводу даних актів, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов'язку по оплаті комісійної винагороди позивачу за надані послуги.

Щодо заперечень відповідача з приводу не підписання ним актів виконаних робіт та не надходження звітів у встановлені договором строки, то суд відхиляє дані заперечення як необґрунтовані, оскільки відповідачем не зазначено підстав, з яких вказані акти ним не підписано.

Щодо заявлених позивачем 535,52 грн. пені, 26,77 грн. 3% річних та 391,77 грн. інфляційних втрат, суд повідомляє наступне.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2. Договору, у разі невиконання або прострочення виконання своїх грошових зобов'язань за цим Договором, винна Сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на цей момент, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 1908,15 грн. за період з 16.06.2015-31.07.2015 (за актом за травень 2015) та у розмірі 762,28 грн. за період з 16.07.2015-31.07.2015 (за актом за червень 2015), з урахуванням умов Договору та приписів ст. 232 Господарського кодексу України, з яким суд погоджується щодо строків та сум нарахування пені у загальному розмірі 2670,43 грн.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи статті 549, частини другої статті 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Суд зауважує, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) та інфляційних втрат, не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові та відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

З системного аналізу наведених законодавчих норм, вбачається право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи індекс інфляції та відсотків річних, як спосіб захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Перевіривши розрахунок 3% річних у розмірі 133,52 грн. за період з 16.07.2015-31.07.2015, суд зазначає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних підлягає задоволенню повністю у розмірі 133,52 грн.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме основний борг у розмірі 54217,22 грн., пеня у розмірі 2670,43 грн. та 3% річних у розмірі 133,52 грн.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженого особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» Кашута Д.Є. до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення боргу в розмірі 57 021,17 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (03150, місто Київ, вулиця Щорса, 7/9; ідентифікаційний код 33299878) 54217 (п'ятдесят чотири тисячі двісті сімнадцять) гривень 22 копійок основного боргу, 2670 (дві тисячі шістсот сімдесят) гривень 43 копійки пені та 133 (сто тридцять три) гривні 52 копійки 3% річних.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) у дохід Державного бюджету України 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 27.10.2015 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 02.11.2015 року

Суддя К.В. Полякова