ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.11.2015 Справа № 920/1474/15

За позовом: Прокурора Краснопільського району в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми

до відповідачів: 1) Краснопільської селищної ради, смт. Краснопілля Сумської області; 2) ФГ «Відродження», смт. Краснопілля Сумської області; 3) ПП «Тарсівка-99», с. Тарасівка В.Писарівського району Сумської області; 4) ПП ОСОБА_2, смт. Краснопілля Сумської області; 5) ФГ «Колос», смт. Краснопілля Сумської області; 6) ПП «Оберіг», смт. Краснопілля Сумської області; 7) ТОВ «Новодмитрівське», смт. Краснопілля Сумської області; 8) ТОВ «Ряснянське», с. Рясне Краснопільського району Сумської області; 9) ФГ ОСОБА_2, смт. Краснопілля Сумської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державної інспекції сільського господарства в Сумській області, м. Суми

про визнання незаконним рішення, визнання договорів недійсними та повернення земельних ділянок у державну власність

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - Г.Ф.Литовченко (довіреність № ДС-22-18-0.11-824/25-15 від 15.06.2015)

від 8-го відповідача - В.Л.Корбут (довіреність № 3 від 15.01.2015)

від третьої особи - не прибув

прокурор - М.Ф.Вортоломей

За участю секретаря судового засідання - Н.М.Мітіної

В судовому засіданні, розпочатому 16.11.2015 об 11 год. 00 хв., за згодою представників сторін оголошувалась перерва до 16.11.2015 до 16 год. 00 хв.

Суть спору: прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою, поданою в інтересах держави в особі позивача, відповідно до якої просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Краснопільської селищної ради від 05.12.2014 «Про заключення короткострокових договорів оренди землі на 2015 рік»; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між першим відповідачем та іншими відповідачами та зобов'язати відповідачів повернути земельні ділянки законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

Позивачем були подані до господарського суду пояснення, у яких він підтримує позицію прокурора та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

ТОВ «Ряснянське» подало до суду відзив на позовну заяву, у якому з вимогами прокурора та позивача не погоджується та вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

ПП «Тарасівка-99» також не погоджується з вимогами прокурора та позивача з підстав, викладених у відзиві на позов.

Крім того, від ПП «Тарасівка-99» до суду надійшло клопотання від 12.10.2015 про витребування доказів у порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Прокурор Краснопільського району подав суду заяву про виправлення описки у тексті позовної заяви, в якій просить замість тексту «рішення Краснопільської селищної ради п'ятого скликання від 05.12.2015 «Про заключення короткострокових договорів оренди землі на 2015 рік» вважати вірним «рішення Краснопільської селищної ради шостого скликання від 05.12.2015 «Про заключення короткострокових договорів оренди землі на 2015 рік».

21.10.2015 від позивача надійшли суду письмові пояснення по справі, разом з інформаційною довідкою №115 від 19.10.2015 на підтвердження факту належності спірних земельних ділянок до земель державної власності.

27.10.2015 перший відповідач подав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що, враховуючи невизначеність категорії даних земель, відсутність власників і те, що КПС ліквідовані, а землі під проектними дорогами як землі колективної власності на період ліквідації не передавались, то вони є безхазяйними, то Краснопільська селищна рада прийняла колегіальним органом рішення 36 сесії 6 скликання від 05.12.2014 «Про заключення короткострокових договорів оренди землі на 2015 рік», у позові просить відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, подала суду письмові пояснення по справі, в яких зазначила, що договори оренди спірних земельних ділянок є недійсними, оскільки не було досягнуто домовленості з усіх істотних умов, що передбачені статтею 15 Закону України «Про оренду землі», у зв'язку з цим позов підтримують в повному обсязі.

Прокуратурою Краснопільського району були подані до суду заява № 106-2004вих-15 від 16.11.2015 про відмову від позовних вимог в частині зобов'язання відповідачів повернути земельні ділянки до державної власності та припинення провадження у справі в цій частині; додаткові пояснення № 106-2008вих-15 від 16.11.2015 на обґрунтування підстав для звернення прокуратурою до суду в інтересах держави з даним позовом.

Подані документи прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Представники інших відповідачів, а також третьої особи, у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників, оцінивши подані докази, суд встановив:

05.12.2014 Краснопільською селищною радою з посиланням на відсутність належного законодавчого регулювання процедури передачі земель державної власності сільськогосподарського призначення в оренду на умовах аукціону було прийняте рішення про укладення короткострокових договорів оренди на безхазяйні сільськогосподарські землі. Цим же рішенням селищному голові ОСОБА_5 надано право підпису договорів з послідуючим їх затвердженням на сесії селищної ради.

У подальшому, на підставі значеного рішення Краснопільською селищною радою в особі Краснопільського селищного голови ОСОБА_5 укладено договори оренди землі: №1 від 05.01.2015 - з ФГ «Колос», №2 від 06.01.2015 - з ПП «Оберіг», №3 від 06.01.2015 - з ТОВ «Новодмитрівське», №4 від 08.01.2015 - з ФГ «Відродження», №5 від 06.01.2015 - з ТОВ «Ряснянське», №6 від 06.01.2015 - з ТОВ «Ряснянське», № 8 від 29.01.2015 - з ПП «Тарасівка-99», №9 від 02.03.2015 - з ФГ «ОСОБА_2», №10 від 02.03.2015 - з ПП ОСОБА_2

Вказані договори зареєстровані у Краснопільській селищній раді. Відповідно до актів приймання-передачі земельних ділянок (без дати), укладених Краснопільською селищною радою з відповідачами у справі, Краснопільська селищна рада передала, а вказані суб'єкти господарювання отримали в оренду зазначені у вищезгаданих договорах земельні ділянки сільськогосподарського призначення терміном на 1 рік, з 01.01.2015 до 31.12.2015.

Згідно листа прокуратури Краснопільського району № 106-817вих-15 від 24.04.2015 Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області було проведено документальну перевірку додержання вимог земельного законодавства Краснопільською селищною радою при прийнятті рішення від 05.12.2014 «Про заключення короткострокових договорів оренди землі на 2015 рік», за результатами перевірки складено Довідку від 30.04.2015 про проведення документальної перевірки додержання Краснопільською селищною радою вимог земельного законодавства.

В ході перевірки був встановлений факт порушення Краснопільською селищною радою вимог статей 124, 134 Земельного кодексу України та статті 6 Закону України «Про оренду землі» при прийнятті рішення від 05.12.2014.

У зв'язку з виявленням зазначених фактів Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області селищному голові ОСОБА_5 було направлено клопотання № 1401 від 30.04.2015 про усунення порушення земельного законодавства.

Крім іншого, у вказаному клопотанні порушено питання прийняття Краснопільською селищною радою рішення від 05.12.2014 з перевищенням повноважень, оскільки це рішення стосується земель сільськогосподарського призначення державної власності, а відповідно до вимог статей 15-1, 122 Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження такими землями належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальних органів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» №5 від 14.01.2015 управління Держгеокадастру в Сумській області є територіальним органом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно положень п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» № 15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадасгру в Сумській області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.02.2015 № 14, управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України.

Статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру в Сумській області має право звертатися до суду з позовними заявами у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у сфері розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення.

Вищезазначене зумовило необхідність звернення прокурора до суду у зв'язку з неналежним здійсненням захисту інтересів держави органом державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

За ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Таким чином, суд робить висновок про правомірність звернення прокурора з даним позовом до суду, оскільки таке звернення відноситься до його компетенції.

Стосовно вимоги прокурора про визнання недійсним та скасування рішення Краснопільської селищної ради від 05.12.2014 «Про заключення короткострокових договорів оренди землі на 2015 рік», суд зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що як на підставу надання спірних земельних ділянок в оренду саме за цим рішенням Краноспільська селищна рада посилається на відсутність належного законодавчого регулювання процедури передачі земель державної власності сільськогосподарського призначення в оренду на умовах аукціону та керується рішенням 39 сесії районної ради 6 скликання від 21.10.2014 «Про стан використання земель державної власності сільськогосподарського призначення».

Тобто, за рішенням від 05.12.2014 Краснопільська селищна рада вирішила передати в оренду земельні ділянки, що перебувають у державній власності.

У поданому до суду відзиві на позов Краснопільська селищна рада стверджує, що спірні земельні ділянки у державній власності не перебувають, а передані в оренду як колишні землі колективної власності (передані у відання відповідних рад місцевих депутатів землі колективних сільськогосподарських підприємств, що ліквідовуються або збанкрутіли). Проте жодних доказів на підтвердження зазначених фактів першим відповідачем суду надано не було.

При цьому, у матеріалах справи міститься лист Краснопільської селищної ради № 380 від 04.06.2015, у якому зазначено, що усі земельні ділянки, передані у користування на підставі договорів, які прокурор просить визнати недійсними, перебувають у державній формі власності; Краснопільська селищна рада не набувала право власності на згадані земельні ділянки; вказані договори не зареєстровані у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Згідно статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 вищезазначеного Кодексу сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З документів, які містяться у справі, вбачається, що Краснопільська селищна рада наголошувала на тому, що земельні ділянки, передані нею в оренду, належать до державної власності та вона не набувала права власності на ці земельні ділянки, однак, у порушення діючого законодавства, прийняла рішення про надання в оренду земель, що не належать територіальній громаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 цього Кодексу землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Стаття 117 Земельного кодексу України регулює порядок передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи земельних ділянок комунальної власності у державну власність, відповідно до якої передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

При цьому, матеріали справи не містять доказів передачі цих земельних ділянок із державної форми власності до комунальної.

Таким чином, суд робить висновок, що Краснопільська селищна рада розпорядилась землями державної форми власності та прийняла рішення про передачу їх в оренду з перевищенням повноважень, в зв'язку з чим рішення Краснопільської селищної ради від 05.12.2014 «Про заключення короткострокових договорів оренди землі на 2015 рік» має бути визнано незаконним та таким, що підлягає скасуванню у відповідності до ст.ст.16,21 Цивільного кодексу України та ст.ст.152,155 Земельного кодексу України.

Стосовно вимоги прокурора про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених між відповідачами, суд зазначає наступне.

Позовна заяву містить вимогу про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених між відповідачами у справі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частина 1 статті 15 вищезазначеного Закону (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваних договорів оренди землі) містить перелік істотних умов договору оренди землі, до яких відносить: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін;

умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 4, 9 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї, при цьому земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Матеріали справи свідчать про те, що земельні ділянки, передані в оренду відповідачам, кадастрових номерів не мають, акти визначення меж таких земельних ділянок в натурі відсутні, проекти відведення земельних ділянок не виготовлені.

Таким чином, суд зазначає, що спірні земельні ділянки в силу закону не можуть бути об'єктами договорів оренди.

Законодавство пов'язує з моментом укладення договору момент досягнення згоди між сторонами щодо всіх істотних умов договору оренди землі.

Відсутність у договорі оренди землі однієї із істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі» є підставою для визнання такого договору недійсним.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При цьому, частиною 2 вказаної статті визначено, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то такий правочин є нікчемним.

Відповідно до п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено).

У зв'язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205-210, 640 ЦК України, частини друга - п'ята, сьома статті 180 ГК України тощо).

Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Водночас господарським судам необхідно враховувати таке. Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

Сама лише відсутність у договорі тієї чи іншої істотної умови (умов) може свідчити про його неукладення, а не про недійсність (якщо інше прямо не передбачено законом, як-от частиною другою статті 15 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Таким чином, встановивши протягом судового розгляду даної справи, що сторонами договорів оренди земельних ділянок не було досягнуто згоди стосовно однієї з істотних умов договору - об'єкта оренди, та не здійснено державну реєстрацію зазначених договорів, суд робить висновок, що ці договори є неукладеними. Тому, враховуючи, що станом на дану прийняття судового рішення оспорювані договори є неукладеними і відсутні правові підстави для визнання їх недійсними в судовому порядку, суд робить висновок про безпідставність відповідної вимоги прокурора та відмовляє у її задоволенні.

Стосовно вимоги прокурора про зобов'язання відповідачів повернути земельні ділянки у державну власність, суд зазначає наступне.

Дана вимога прокурора обґрунтована тим, що земельні ділянки, які були, на думку прокурора, неправомірно передані у користування другому-дев'ятому відповідачам на підставі договорів оренди земельних ділянок, оскільки є землями державної форми власності, а тому мають бути повернуті законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

В судове засідання 16.11.2015 від прокурора надійшла заява № 106-2004вих-15 про відмову від позовних вимог у частині зобов'язання другого-дев'ятого відповідачів повернути земельні ділянки до державної власності та припинення провадження у справі в цій частинні.

Суд зазначає, що частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивачу надано право до прийняття рішення по справі відмовитись від позову, а стаття 29 вказаного Кодексу надає прокурору статусу позивача у разі його звернення до суду з позовом в інтересах держави.

Враховуючи, що відмова прокурора від позову відповідає вимогам ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, не порушує прав та інтересів сторін, суд приймає відмову прокурора від частини позовних вимог та припиняє провадження у справі в частині зобов'язання ФГ «Колос» повернути земельну ділянку загальною площею 12 га, нормативна грошова оцінка - 299458,44 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ПП «Оберіг» повернути земельну ділянку загальною площею 12 га, нормативна грошова оцінка - 299458,44 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ТОВ «Новодмитрівське» повернути земельну ділянку загальною площею 12 га, нормативна грошова оцінка - 299458,44 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ФГ «Відродження» повернути земельну ділянку загальною площею 2,5 га, нормативна грошова оцінка - 58271,10 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ТОВ «Ряснянське» повернути земельну ділянку загальною площею 12,87 га, нормативна грошова оцінка - 321169,18 грн. та земельну ділянку площею 4,13га, нормативна грошова оцінка - 96263,86 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ПП «Тарасівка-99» повернути земельну ділянку загальною площею 8,76 га, нормативна грошова оцінка - 255036,01 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ФГ «ОСОБА_2» повернути земельну ділянку загальною площею 1,92 га, нормативна грошова оцінка - 59846,77 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ПП ОСОБА_2 повернути земельну ділянку загальною площею 1,95 га, нормативна грошова оцінка - 56771,72 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору суд покладає на першого відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32-34, 44-49, 75, 80, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Краснопільської селищної ради від 05.12.2014 «Про заключення короткострокових договорів оренди землі на 20115 рік».

3. Прийняти відмову прокурора від позову в частині зобов'язання відповідачів повернути земельні ділянки державі.

4. Провадження у справі в частині зобов'язання ФГ «Колос» повернути земельну ділянку загальною площею 12 га, нормативна грошова оцінка - 299458,44 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ПП «Оберіг» повернути земельну ділянку загальною площею 12 га, нормативна грошова оцінка - 299458,44 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ТОВ «Новодмитрівське» повернути земельну ділянку загальною площею 12 га, нормативна грошова оцінка - 299458,44 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ФГ «Відродження» повернути земельну ділянку загальною площею 2,5 га, нормативна грошова оцінка - 58271,10 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ТОВ «Ряснянське» повернути земельну ділянку загальною площею 12,87 га, нормативна грошова оцінка - 321169,18 грн. та земельну ділянку площею 4,13га, нормативна грошова оцінка - 96263,86 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ПП «Тарасівка-99» повернути земельну ділянку загальною площею 8,76 га, нормативна грошова оцінка - 255036,01 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ФГ «ОСОБА_2» повернути земельну ділянку загальною площею 1,92 га, нормативна грошова оцінка - 59846,77 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області; зобов'язання ПП ОСОБА_2 повернути земельну ділянку загальною площею 1,95 га, нормативна грошова оцінка - 56771,72 грн., законному власнику - державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області - припинити.

5. В іншій частині позову - відмовити.

6. Стягнути з Краснопільської селищної ради (42400, Сумська область, смт. Краснопілля, вул. Мезенівська, 2; ) в доход державного бюджету (отримувач коштів: УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37970593, код банку отримувача (МФО): 837013, рахунок отримувача: 3002, код класифікації доходів бюджету: 22030001) судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп.

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.11.2015.

Суддя В.Л.Котельницька