ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 листопада 2015 р. Справа № 909/1285/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М. , розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк"

вул. Грабовського, 11, м.Львів, 79000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон"

вул. Підвальна, 12, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані"

вул. Б.Хмельницького, 68, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77300

про стягнення заборгованості за кредитним договором №KU021472 від 23.10.2015 р. в сумі 2 317 499,42 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" подало позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані" про стягнення заборгованості за кредитним договором №KU021472 від 23.10.2015 р. в сумі 2 317 499,42 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову (вх.№12355/15 від 17.11.2015 р.), шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно вказане в клопотанні та накладення арешту на банківські рахунки ТОВ "Дей-Сон" та ТОВ "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані".

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на те, що між ПАТ "ВіЕс Банк" та ТОВ "Дей-Сон" та ТОВ "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані" було укладено кредитний договір №KU021472 від 23.10.2015 р. Оскільки відповідачі:

навмисно не здійснюють виконання зобов"язань за кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування;

є недобросовісними боржниками, оскільки у будь-який спосіб ухиляються від виконання обов"язків, покладених на них кредитним договором, та договором поруки, не реагує у встановлений чинним законодавством та умовами договору термін на письмові звернення банку;

має намір здійснити відчуження належного йому майна з метою уникнення виконання своїх зобов"язань перед позивачем, позивач вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про відмову у його задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (зокрема, грошові суми, цінні папери, тощо) яке є у відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю. Заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з поданого клопотання, позивачем не наведено обґрунтованих доводів ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі не вжиття заходів до забезпечення позову, як і не подано будь-яких доказів, в підтвердження необхідності застосування заходів до забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.66, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання (вх.№ 12355/15 від 17.11.2015) ПАТ "ВіЕс Банк" про забезпечення позову.

Суддя Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Вакалюк А. М. 18.11.15