ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р.Справа № 922/5655/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Наталинської сільської ради,с. Наталине 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Свято-Троїцька релігійна громада Харківської єпархії Української Православної Церкви, с. Наталине
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Красноград
про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку
за участю :

Представник позивча - Миронов О.А. довіреність б/н від 12.08.2015 року;

Представник відповідача - не з"явився;

Представник третьої особи - настоятель Храму ієрей Сергій (Бакараєв);

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Наталинська сільська рада, звернувся до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,013 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Красноградський район, Харківська область, а також привести вказану ділянку в придатний для використання стан, включаючи знесення тимчасових споруд належного відповідачу торгового павільйону "Точка-Бар". В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що спірна земельна ділянка використовується ФОП ОСОБА_1 в супереч її цільовому призначенню, без будь-яких правовстановлюючих документів.

Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/5655/15 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03 листопада 2015 року.

Ухвалою суду від 03.11.2015 року до участі у справі було залучено Свято-Троїцьку релігійну громаду Харківської єпархії Української Православної Церкви в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, розгляд справи було відкладено на 17 листопада 2015 року.

13 листопада 2015 року через канцелярію суду позивач надав клопотання (вх.№45746) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів в обгрунтування своїх позовних вимог, які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 17.11.2015 року, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити та зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.

Представник Свято-Троїцької релігійної громади Харківської єпархії Української Православної Церкви - настоятель Храму ієрей Сергій Бакараєв, позовні вимоги Наталинської сільської ради підтримував та просив суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав. До суду повернулась ухвала суду про порушення провадження по справі від 13.10.2015 року, яка була направлена на адресу відповідача, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.09.2015 року, із довідкою пошти "за закінченням строку зберігання".

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - ФОП ОСОБА_1, належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначається позивачем, в центрі населеного пункту сел. Наталине між АДРЕСА_1 знаходиться паркова зона загального користування мешканців сел. Наталине.

Частину вказаної паркової зони з боку АДРЕСА_1, а саме земельну ділянку орієнтовною площею 0,013 га самовільно займає та використовує відповідач - ФОП ОСОБА_1 для розміщення тимчасової споруди - торгового павільйону «Точка- бар».

Вказана земельна ділянка використовується відповідачем в супереч її цільовому призначенню, без будь-яких правовстановлюючих документів. Позивач наголошує на тому, що цими діями відповідача порушуються права територіальної громади на вільне використання відповідної ділянки у відповідності з її цільовим призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2015 року Наталинська селищна рада зверталася до відповідача з вимогою (вих.№46), відповідно до якої, довела до відома Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, що земельна ділянка під МАФ (мала архітектурна форма) торгівельним павільйоном «Точка-Бар», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, надавалася їй у користування тимчасово, на період будівництва нового храму Свято-Троїцької релігійної громади.

Вищезазначена земельна ділянка згідно Державного Акту на право постійного користування земельною ділянкою виділена у користування Свято-Троїцької релігійної громади Харківської єпархії Української Православної Церкви. Цільове призначення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, призначена для громадських та релігійних організацій (для розташування та обслуговування храму).

У зв'язку з завершенням робіт по будівництву храму та необхідності використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, позивач запропонував відповідачу в термін до 01 травня 2015 року звільнити земельну ділянку, на якій розміщено торгівельний павільйон.

Однак, 13 серпня 2015 року Комісією селищної ради було досліджено стан вказаної земельної ділянки та встановлено, що вимога територіальної громади про звільнення земельної ділянки не виконана, на ній продовжує знаходитись торгівельний павільйон відповідача, про що складено відповідний Акт обстеження земельної ділянки (арк. с. 19).

В зв'язку з порушенням відповідачем земельного законодавства та прав територіальної громади позивач звертався до Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, однак, представник Державної інспекції повідомива, що при наявності у неї відповідних повноважень, вона позбавлена можливості їх реалізувати з огляду на законодавчі обмеження щодо проведення заходів контролю суб'єктів господарської діяльності.

На даний час спірна земельна ділянка використовується ФОП ОСОБА_1, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується, зокрема, питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За загальним правилом до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, які регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Підставами для набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Вказана земельна ділянка у відповідності до пункту а) частини 2 ст. 83 Земельного кодексу України належить територіальній громаді селища Наталине і є комунальною власністю.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17 травня 2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" визначено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне заняття земельної ділянки.

Згідно положень ст. 12 Закону України «Про охорону земель» до повноважень селищних рад у галузі охорони земель на території селищ, зокрема належать: здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності; вирішення інших питань у галузі охорони земель відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 15 статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

В матеріалах справи відсутні рішення Великобурлуцької районної державної адміністрації щодо відведення земельної ділянки розташованої за адресою орієнтовною площею 0,013 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Красноградський район, Харківська область, відповідачу; документи, що посвідчують право власності чи право користування вказаною земельною ділянкою, в тому числі на умовах оренди. Тому, право на оренду спірної земельної ділянки у відповідача не виникло.

Статтею 90 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст. 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач користуватися спірною земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а саме за відсутності договору оренди земельної ділянки чи інших правовстановлюючих документів, що свідчить про самовільне зайняття відповідачем спірної земельної ділянки та у відповідності до ст.212 Земельного кодексу України тягне за собою наслідки у вигляді повернення спірної земельної ділянки позивачу.

Відтак, приймаючи до уваги також ненадання відповідачем документів в підтвердження правомірності зайняття спірної земельної ділянки, суд вважає, що позовна вимога в частині звільнення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 самовільно зайнятої земельної ділянки орієнтовною площею 0,013 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Красноградський район, Харківська область, а також приведення вказаної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення тимчасових споруд належного відповідачу торгового павільйону "Точка-Бар" є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 90, 116, 125, 152, 212 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: 63304, Харківська область, АДРЕСА_2) за її власний рахунок звільнити земельну ділянку державної власності орієнтовною площею 0,013 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в сел. Наталине, Красноградського району Харківської області та привести її у придатний для використання стан, включаючи знесення тимчасових споруд належного відповідачу торгового павільйону «Точка-Бар».

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: 63304, Харківська область, АДРЕСА_2) на користь Наталинської сільської ради (, адреса: 63343, Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул.Дмитрова, буд. 89) - 2436,00 гривень судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.11.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк

Справа №922/5655/15.