РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015Справа №910/26753/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НВО "ПІВДЕНЕНЕРГО ГРУП"
до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"
про стягнення 126817,57 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Оберемко С.В. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю НВО «ПІВДЕНЕНЕРГО ГРУП» (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 126817,57 грн. заборгованості, з якої: 125820,00 грн. - основний борг; 108,21 грн. - пеня та 889,36 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов Договору поставки №УБГ72/011-15 від 06.04.2015 поставив відповідачу визначений товар, втім відповідач, в порушення умов даного договору, свої зобов'язання по оплаті поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 порушено провадження у справі №910/26753/15 та призначено до розгляду на 16.11.2015.

Представник відповідача в засіданні господарського суду 16.11.2015 проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, а також подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та відзив на позовну заяву.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, втім 16.11.2015 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.11.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю НВО «ПІВДЕНЕНЕРГО ГРУП» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" (покупець) було укладено Договір поставки №УБГ72/011-15, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації (далі - товар), що додається до договору і є його невід'ємною частиною (далі - специфікація), а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

За умовами п. 1.2. договору найменування товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору ціна цього договору вказується в специфікації в гривнях та включаючи ПДВ, а загальна вартість договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації до цього договору.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом, попередньої оплати покупцем 50% загальної вартості товару, яка здійснюється на підставі рахунку, наданого постачальником в розмірі 125820 гривень. Решта 50% загальної вартості товару в розмірі 125820 гривень сплачується покупцем по факту поставки після пред'явлення постачальником рахунка на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, на умовах, зазначених у специфікації.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання зобов'язань (п. 10.1. договору).

Згідно зі Специфікацією №1 від 06.04.2015 загальна вартість товару, що поставляється - 251640,00 грн. з ПДВ; строк поставки товару: 15 днів з дня 50% попередньої оплати; умови та строки оплати: 50% попередньої оплати, 50% оплати по факту поставки продукції на склад замовника.

На виконання умов даного договору, ТОВ НВО «ПІВДЕНЕНЕРГО ГРУП» поставило уповноваженому представнику відповідача узгоджений в специфікації товар на загальну суму 251640,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №29 від 23.06.2015 та товарно-транспортною накладною №Р29 від 23.06.2015, які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплені печатками підприємств.

Крім того, в матеріалах справи наявна довіреність №775 від 19.06.2015, видана ПАТ "Укргазвидобування" на отримання матеріальних цінностей від ТОВ НВО «ПІВДЕНЕНЕРГО ГРУП».

Однак відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором поставки №УБГ72/011-15 від 06.04.2015, оплату поставленого товару своєчасно та в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 125820,00 грн. авансу, в зв'язку з чим за ним виникла заборгованість в розмірі 125820,00 грн.

Позивач звертався до ПАТ "Укргазвидобування" ФБУ «Укрбургаз» з претензією №25 від 23.07.2015, в якій просив сплатити заборгованість за поставлений товар.

У відповідь, в листі №032-032-5848-1 від 31.07.2015, філія Бурове управління «Укрбургаз» ПАТ "Укргазвидобування" повідомила, що оскільки не є юридичною особою та розпорядником коштів, подальший розрахунок за вказаним договором поставки можливий лише після виділення філії відповідних коштів юридичною особою ПАТ "Укргазвидобування".

З цих підстав Товариство з обмеженою відповідальністю НВО «ПІВДЕНЕНЕРГО ГРУП» звернулося до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем узгодженого товару відповідачу та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 125820,00 грн.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також передбачено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 7.11. договору сторони визначили, що за порушення строків оплати покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Оскільки відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем за поставлений товар, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 108,21 грн. за період з 24.06.2015 по 17.09.2015.

Окрім того, оскільки відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за прострочення оплати товару 3% річних в сумі 889,36 грн. за період з 24.06.2015 по 17.09.2015.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий ТОВ НВО "ПІВДЕНЕНЕРГО ГРУП" розрахунок пені та 3% річних суд зазначає, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не враховано, що Специфікацією №1 від 06.04.2015 до договору сторони погодили наступний строк оплати: 50% попередньої оплати та 50% оплати по факту поставки продукції на склад замовника.

Як вбачається з товарно-транспортної накладної №Р29 від 23.06.2015, відповідальна особа вантажоодержувача (відповідача) прийняла поставлений товар 24.06.2015, отже передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, а саме - 25.06.2015.

Так, за розрахунком суду підлягають до стягнення з відповідача пеня в розмірі 106,95 грн. (125820,00 грн./100 х 0,001 х 85 = 106,95 грн.) та 3% річних у розмірі 879,02 грн. (125820,00 грн./100 х 3/365 х 85 = 879,02 грн.).

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28; ідентифікаційний код 30019775) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НВО "ПІВДЕНЕНЕРГО ГРУП" (69121, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Товариська, будинок 39, квартира 157; ідентифікаційний код 36246953) 125820 (сто двадцять п'ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп. основного боргу, 106 (сто шість) грн. 95 коп. пені, 879 (вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 02 коп. 3% річних та 1902 (одну тисячу дев'ятсот дві) грн. 09 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 20.11.15

Суддя Грєхова О.А.