РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/25812/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/25812/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОЗДОББУД»;

до приватного акціонерного товариства «ІНДБУД»;

про стягнення 210 063,15 грн.

Представники сторін:

від позивача: Безрода Р.С., довіреність б/н від 28.08.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВОЗДОББУД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «ІНДБУД» про стягнення 210 063,15 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору субпідряду № 55 від 12.09.2013р. у визначений строк не розрахувався за виконані роботи, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 131 726.61 грн., за прострочення оплати якої нараховані 6193,64 грн. - 3% річних та 72 142,89 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2015р. порушено провадження у справі № 910/25812/15 та призначено її розгляд на 05.11.2015р.

12.10.2015р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

05.11.2015р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю повноважного представника бути присутнім на судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2015р. суд відклав розгляд справи на 19.11.2015р.. у зв'язку з задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та неподанням витребуваних судом доказів.

Присутній у судовому засіданні 19.11.2015р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 02.10.2015р. та ухвали від 05.11.2015р. не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі від 02.10.2015р. та ухвали від 05.11.2015р. були надіслані відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та отримані останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2013р. між позивачем (за договором - субпідрядник) та відповідачем (за договором - генпідрядник) було укладено договір субпідряду № 55, у відповідності з п.п. 1.1. якого позивач зобов'язався на власний ризик, власними та/або залученими силами, виконати і здати у встановлений цим договором строк роботи по облицюванню плиткою підлог сходових клітин на об'єкті будівництва відповідача: «Реконструкція об'єктів інженерної та транспортної інфраструктури під Конгресно-виставковий центр в районі Паркової дороги в м. Києві», а відповідач зобов'язався прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх у відповідності до умов цього договору.

Загальна орієнтовна вартість договору визначається на підставі Договірної ціни», що є додатком № 1 до цього договору і становить: 167 208,00 грн. з ПДВ (п.2.1 договору). Договірна ціна може уточнюватись у визначених п.2.2 договору випадках.

Умовами п.2.4 договору передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться відповідачем на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в, довідок про вартість виконаних робіт форми № КБ-3 протягом 10 банківських днів з моменту підписання відповідачем вищезазначених документів.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем у період з вересня 2013 року по лютий 2014 року були виконані роботи загалом на суму 971 654,78 грн., що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в, підписаними уповноваженими представниками сторін, а також довідками про вартість виконаних робіт форми № КБ-3, без будь-яких зауважень зі сторони відповідача, копії яких містяться в матеріалах справи, а оригінали досліджено судом у судовому засіданні.

Згідно з умовами пункту 2.5. договору встановлено, що генпідрядник здійснює гарантійне утримання в розмірі 5% від суми по кожному акту приймання виконаних будівельних робіт. Після закінчення виконання усіх робіт субпідрядником і прийняття їх генпідрядником за актом приймання виконаних будівельних робіт, генпідрядник виплачує підряднику 50% від загальної утриманої суми гарантійного утримання. Залишок 50% від утриманої суми гарантійного утримання генпідрядник виплачує субпідряднику у 20-денний термін після введення об'єкта в експлуатацію та за умови виконання субпідрядником умов п.5.2.1.8 договору.

Відтак, вартість гарантійного утримання склала 48 582,74 грн. (5% від вартості фактично виконаних робіт у сумі 971 654,78 грн.), а отже 50% гарантійного утримання становить 24 291,37 грн.

Отже, вартість виконаних позивачем робіт, яка підлягала оплаті відповідачем за вирахуванням 50% вартості гарантійного утримання складає 947 363,06 грн.

Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за виконані роботи розрахувався частково в сумі 815 636,80 грн., що вбачається з наявних в матеріалах справи виписок банку з рахунку позивача.

Враховуючи, що відповідач повну вартість виконаних робіт на суму 131 726,61 грн. позивачу не оплатив, останній просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в судовому порядку.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи становить 131 726,61 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до норм статті 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно зі статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання виконаних робіт за представленими актами та не надано доказів повної оплати виконаних робіт на суму 131 726,61 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 131 726,61 грн. підлягає задоволенню.

Суд враховує, що наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних будівельних робіт відповідачем підписані без зауважень, що свідчить про прийняття останнім виконаних позивачем робіт без претензій щодо їх якості, об'ємів і вартості, та виникнення обов'язку у відповідача щодо їх оплати.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 6193,64 грн. - 3% річних та 72 142,89 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати індексу інфляції та річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтуються на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, підлягають задоволенню відповідно до розрахунків позивача, які додано до позовної заяви, та які є арифметично вірними.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «ІНДБУД» (01013, м. Київ, вул. Промислова, 6-г; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОЗДОББУД» (01133, м. Київ, бул. М. Приймаченко, 1/27; ) 131 726 грн. 61 коп. - основного боргу, 6193 грн. 64 коп. - 3% річних та 72 142 грн. 89 коп. - інфляційні втрати та 3150 грн. 95 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.11.2015р.

Суддя А.І. Привалов