КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа№ 910/11313/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Власенко І.І. (представник за довіреністю)

від відповідача: Кукуруза Т.Г. (представник за довіреністю)

від прокуратури: Бондарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклія"

на рішення господарського суду міста Києва

від 24.06.2015 року

у справі № 910/11313/15 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом заступника прокурора Подільського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклія"

про звільнення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Подільського району міста Києва звернувся до господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклія" про звільнення земельної ділянки, розташованої по пр. Мінському (біля автостанції "Полісся") у Подільському районі м. Києва, площею 0,1772 га та вартістю 2057667 грн. 60 коп. (кадастровий номер 85:170:0001) Київській міській раді.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23.01.2007 року між Київською міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Буклія" (Орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі п.18 Рішення Київської міської ради від 24.06.2004 року №339/1549 та рішення Київської міської ради від 28.09.2006 року №37/94, за Актом приймання-передачі передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, визначену цим Договором. Додатковою угодою до Договору оренди земельної ділянки термін дії договору поновлено до 03.06.2012 року. Як зазначає прокурор, строк дії вказаного договору закінчився та не продовжувався, проте відповідач земельну ділянку не повернув. Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки біля автостанції "Полісся" у Подільському районі м. Києва, про що складено акт обстеження земельної ділянки від 22.04.2015 р. №517/07. Вказаним актом встановлено, що зазначена земельна ділянка вільна від забудови, не огороджена, не охороняється Товариством з обмеженою відповідальністю "Буклія", за цільовим призначенням не використовується, на ділянці ростуть зелені насадження, ознак виконання будівельних робіт не виявлено, в зв'язку з чим просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Буклія" повернути земельну ділянку.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року позовні вимоги задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Буклія" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,1772 га (кадастровий номер :85:170:0001), нормативно-грошовою оцінкою 2057667 грн. 60 коп., розташовану по пр. Мінському (біля автостанції "Полісся") у Подільському районі м. Києва. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклія" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1218 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Буклія" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року у справі №910/11313/15 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник зазначає про те, що справу розглянуто за відсутності представника відповідача, який не був повідомлений належним чином про місце засідання суду, чим був позбавлений надати докази й пояснення в обґрунтування своїх заперечень на позовні вимоги.

На підставі п. 18 рішення Київської міської ради від 24.06.2004 року №339/1549 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» між Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ «Буклія» укладено угоду за №306, відповідно до якої товариство сплатило аванс в сумі 110509,67 грн. по викупу земельної ділянки площею 0,18 га, яка розташована за адресою: просп. Мінський (біля автостанції «Полісся») у Подільському районі м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції. 11.10.2011 р. листом за вих. №10/54 ТОВ «Буклія» звернулося до голови Київської міської ради Черновецького Л.М. з проханням підписати підготовлений та підписаний зі сторони ТОВ «Буклія» договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки. Проте, договір купівлі-продажу земельної ділянки зі сторони Київської міської ради так і не був підписаний. Своєчасно - 13.02.2012 року листом за вих. № 13-03/01 ТОВ «Буклія» на підставі п. 11.7 договору оренди земельної ділянки від 23.01.2007 року №85-6-00317 звернулося до голови Київської міської ради з проханням поновити строк дії вищевказаного договору на наступні 5 років. Дане питання перебувало на розгляді Київської міської Ради, - ані позитивного, ані негативного рішення зі сторони Київської міської Ради отримано не було. 30.07.2015 року питання продовження строку дії договору на 5 років було розглянуто на засіданні постійної комісії Київради з питань містобудування, архітектури та землекористування та ухвалено підтримати проект рішення «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю «Буклія» договору оренди земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції на просп. Мінському (біля автостанції «Полісся») у Подільському районі м. Києва». Також скаржник вказує, що орендна плата за користування спірною земельною ділянкою сплачувалась і сплачується товариством постійно, оренда плата приймалася і приймається Київською міською Радою, таким чином ТОВ «Буклія» весь час підтверджує свій намір користуватися земельною ділянкою; будівництво на земельній ділянці не розпочато через те, що товариство мало намір спочатку придбати землю на виконання рішення Київської міської Ради; на сьогоднішній день ТОВ «Буклія» має намір подовжити договір оренди землі і розпочати будівництво АЗС в найкоротші строки.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015 р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 10.11.2015 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 10.11.2015 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 11.11.2015 р., зобов'язано позивача надати належним чином засвідчені копії платіжних доручень про сплату орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, належну чином засвідчену копію правового висновку до проекту рішення Київради «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю «Буклія» договору оренди земельної ділянки для будівництва експлуатації та обслуговування автозаправної станції на просп. Мінському у подільському районі м. Києва», належним чином засвідчену копію платіжного доручення оплати авансового платежу в розмірі 110509,67 грн. за угодою №306, укладеною між головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради та ТОВ «Буклія».

11.11.2015 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надішли письмові пояснення, в якому надано пояснення щодо правового висновку до проекту рішення Київради «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю «Буклія» договору оренди земельної ділянки для будівництва експлуатації та обслуговування автозаправної станції на просп. Мінському у подільському районі м. Києва» та порядку розгляду постійними комісіями Київради проектів рішень.

В судовому засіданні представник відповідача надала додаткові матеріали.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року у справі №910/11313/15 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року у справі №910/11313/15, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник прокуратури заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року у справі №910/11313/15, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прокуратури, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

23.01.2007 року між Київською міською радою, як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Буклія", як Орендарем, було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі п.18 Рішення Київської міської ради від 24.06.2004 року №339/1549 та рішення Київської міської ради від 28.09.2006 року №37/94, за Актом приймання-передачі передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, визначену цим Договором.

Відповідно до п.2.1 Договору, об'єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - Мінський проспект (біля автостанції "Полісся") у Подільському районі м. Києва; розмір - 0,1772 га; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції; кадастровий номер - :85:170:0001.

Виходячи зі змісту п.3.1, 11.3 Договору, договір укладений на 3 місяці; договір припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Договором про поновлення договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 року термін дії договору поновлено до 03.06.2012 року.

Пункт 2.2 Договору оренди викладено в наступній редакції: "нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2057667 грн. 60 коп."

22.04.2015 р. Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) складено акт №517/07 обстеження земельної ділянки за результатами проведеної перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки біля автостанції "Полісся" у Подільському районі м. Києва.

Вказаним актом встановлено, що зазначена земельна ділянка вільна від забудови, не огороджена, не охороняється Товариством з обмеженою відповідальністю "Буклія", за цільовим призначенням не використовується, на ділянці ростуть зелені насадження, ознак виконання будівельних робіт не виявлено.

Звертаючись з позовом до суду про звільнення відповідачем спірної земельної ділянки, прокурор зазначав, що строк дії договору оренди закінчився та не продовжувався, проте відповідач земельну ділянку не повернув, в зв'язку з чим просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Буклія" повернути земельну ділянку, розташовану по пр. Мінському (біля автостанції "Полісся") у Подільському районі міста Києва, площею 0,1772 га та вартістю 2057667 грн. 60 коп. (кадастровий номер :85:170:0001) Київській міській раді.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Положенням статті 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи права постійного користування земельною ділянкою, та його державною реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України, до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема розпорядження землями територіальної громади міста; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених цим Кодексом, тощо.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди земельної ділянки припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено, що кореспондується також з п. 11.3 Договору оренди земельної ділянки від 23.01.2007 року.

Відповідно до п.7.1 договору, після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно з ст.34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем не було повернуто земельну ділянку, розташовану по пр. Мінському (біля автостанції "Полісся") у Подільському районі м. Києва, площею 0,1772 га та вартістю 2057667 грн. 60 коп. (кадастровий номер :85:170:0001) Київській міській раді після закінчення строку дії Договору оренди земельної ділянки від 23.01.2007 року, строк дії якого не продовжувався.

Разом з тим, як зазначає відповідач та підтверджується наданими відповідачем документів, на підставі п. 18 рішення Київської міської ради від 24.06.2004 року №339/1549 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» між Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ «Буклія» укладено угоду за №306, відповідно до якої товариство сплатило аванс в сумі 110509,67 грн. по викупу земельної ділянки площею 0,18 га, яка розташована за адресою: просп. Мінський (біля автостанції «Полісся») у Подільському районі м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції.

11.10.2011 р. листом за вих. №10/54 ТОВ «Буклія» звернулося до голови Київської міської ради Черновецького Л.М. з проханням підписати підготовлений та підписаний зі сторони ТОВ «Буклія» договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки. Проте, договір купівлі-продажу земельної ділянки зі сторони Київської міської ради так і не був підписаний.

13.02.2012 року листом за вих. №13-03/01 ТОВ «Буклія» звернулося до голови Київської міської ради з проханням поновити строк дії вище вказаного договору на наступні 5 років, на підставі п.11.7 договору оренди земельної ділянки від 23.01.2007 року №85-6-00317, відповідно до якого орендар, за умови належного виконання своїх обов'язків, після закінчення строку, на який було укладено цей договір, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Процедуру поновлення договору оренди землі визначено нормами статті 33 Закону України "Про оренду землі". Зазначеною статтею передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

30.07.2015 року питання продовження строку дії договору на 5 років було розглянуто на засіданні постійної комісії Київради з питань містобудування, архітектури та землекористування та ухвалено підтримати проект рішення «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю «Буклія» договору оренди земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції на просп. Мінському (біля автостанції «Полісся») у Подільському районі м. Києва».

Колегією суддів встановлено, що орендна плата за користування спірною земельною ділянкою сплачувалась товариством протягом всього часу користування спірною земельною ділянкою, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

З огляду на викладене, з урахуванням дотримання товариством строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, колегія суддів вважає, що зволікання Київської міської ради у вирішенні заяви ТОВ «Буклія» про поновлення договору оренди у встановленому порядку та строки, відсутність відповідного рішення Київської міської ради, призвело до користування відповідачем спірною земельною ділянкою за відсутності відповідного договору, при цьому Київською міською радою не доведено здійснення ефективного та виключно в інтересах територіальної громади міста розпорядження землями міста Києва (зокрема спірною земельною ділянкою), регулювання відносин з метою створення умов раціонального використання земель у встановлені законом порядку та строки; прокурором не доведено порушення відповідачем інтересів держави, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення позовних вимог заступника прокурора Подільського району міста Києва про звільнення відповідачем земельної ділянки, розташованої по пр. Мінському (біля автостанції "Полісся") у Подільському районі м. Києва, площею 0,1772 га та вартістю 2057667 грн. 60 коп. (кадастровий номер 85:170:0001).

Що стосується доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі про те, що справу розглянуто за відсутності представника відповідача, який не був повідомлений належним чином про місце засідання суду, чим був позбавлений надати докази й пояснення в обґрунтування своїх заперечень на позовні вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклія" є 03062, м. Київ, просп. Перемоги, будинок 65.

Колегією суддів встановлено, що ухвали господарського суду міста Києва у справі №910/11313/15, в яких повідомлялось про час і місце розгляду справи судом, направлялись на вищевказану адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклія", отже місцевим господарським судом були здійснені заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклія" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року у справі №910/11313/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. за розгляд позовної заяви.

Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буклія" (03062, м. Київ, просп. Перемоги, будинок 65, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп. за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/11313/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко