ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" листопада 2015 р.Справа № 922/5383/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом СТ "Вільшанське", смт. Вільшани
до ФОП ОСОБА_6, м. Харків
про витребування майна
за участю представників: позивача - Древаля М.П. (директор),

Шкодіна Я.В. (свідоцтво НОМЕР_1 від 11.02.2009 року);

відповідача - ОСОБА_4 (дов. б/н від 30.09.2015 року),

ОСОБА_5 (дов. б/н від 30.09.2015 року).

ВСТАНОВИВ:

18.09.2015 р. позивач, Споживче товариство "Вільшанське", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (відповідача), про витребування майна з незаконного користування та стягнення 91071,00 гривень упущеної вигоди, 593,90 гривень земельного податку, 4446,91 гривень податку на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує припиненням дії договору оренди №1/06-10 від 28.06.2010 р., у зв'язку зі смертю орендаря - ФОП ОСОБА_7. Крім того, просить суд судові витрати, які складаються з 10000,00 гривень послуг адвоката та 3700,00 гривень судового збору, покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.09.2015 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.10.2015 року.

У судовому засіданні 07.10.2015 р. було оголошено перерву до 03.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.11.2015 р. було відкладено розгляд справи на 17.11.2015 р.

Представник відповідача 05.10.2015 р. надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№39892), в якому просив суд у позові відмовити. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів, що ФОП ОСОБА_6 безпідставно користується майном, що належить на праві власності СТ "Вільшанське". Представник відповідача зазначає, що між позивачем та відповідачем не було укладено жодних цивільно-правових та господарсько-правових договорів чи угод, приміщення, що вказані позивачем у позовній заяві не перебувають у нього, а ні в користуванні, а ні у володінні, тому претензії позивача до відповідача є безпідставними.

Представник позивача 06.10.2015 р. надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках та майно відповідача.

16.11.2015 р. позивач надав до суду документи для долучення до справи за супровідним листом (вх.№460820).

Представники позивача 17.11.2015 р. надали клопотання (вх.№46338) про витребування документів та про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Суд дослідив та долучив всі надані сторонами документи до матеріалів справи.

Представники позивача у судовому засіданні 17.11.2015 р. надані клопотання підтримували, просили суд витребувати відповідні докази. Також, підтримали заяву про забезпечення позову та просили суд її задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні 17.11.2015 р. проти витребування доказів, відкладення розгляду справи заперечували, також проти заяви щодо забезпечення позову заперечували.

Клопотання про витребування доказів судом залишається без задоволення з таких підстав. Згідно положень ст. 38 ГПК України сторона, прокурор, які порушують клопотання перед господарським судом про витребування доказів, повинні докладно зазначити: який доказ вимагається, підстави, з яких вони вважають, що ці докази має підприємство чи організація, і обставини, які можуть підтвердити ці докази.

Відповідно цьому, з урахуванням матеріалів справи, а також висловлених в судовому засіданні думок сторін, суд відхиляє клопотання позивача про витребування доказів, як необґрунтоване, оскільки витребувані документи вже є в матеріалах справи.

Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи на 15 днів суд виходить з наступного. Згідно з ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд уважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позивачем не доведено необхідність продовження строку розгляду спору.

В даному разі на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів справи достатніх для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи відкладався, було оголошено перерву для надання можливості ознайомитись із відзивом на позов, із матеріалами справи, надати нові докази тощо). Проте, нових доказів позивачем не надано та про можливість їх надання в майбутньому в клопотанні позивача про відкладення справи не зазначено.

Розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову, суд вважає його таким, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони або із своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст. 67 ГПК України, позов забезпечується зокрема накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Втім, не виключається можливість вжиття заходів до забезпечення позову й після порушення провадження у справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": п.1 Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Ретельно дослідивши підстави, викладені в заяві в обґрунтування забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява позивача не обґрунтована належними доказами та позивачем не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Тому, в задоволенні заяви суд відмовляє.

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача щодо застосування заходів до забезпечення позову.

Суддя К.В. Аріт