ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015р. Справа№ 914/340/15

За позовом: Фермерського господарства «Рисовський», с. Зубра, Пустомитівський район, Львівська область,

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів,

про: відшкодування 384 888 грн. 00 коп. суми завданих збитків

Головуюча суддя Король М.Р.

Суддя Крупник Р.В.

Суддя Яворський Б.І.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 голова комісії з припинення;

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність від 13.01.15р.);

В судовому засіданні 18.11.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позов заявлено Фермерським господарством «Рисовський» (с. Зубра, Пустомитівський район, Львівська область) до Львівської міської ради (м. Львів) про відшкодування 384 888 грн. 00 коп. завданої шкоди.

Ухвалою від 04.02.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 24.03.2015 року.

Ухвалою суду від 23.03.2015 року призначено колегіальний розгляд справи № 914/340/15 у складі трьох суддів.

Згідно довідки про автоматизований розподіл справи, справу призначено до розгляду у складі трьох суддів: головуючого судді Козак І.Б., судді Березяк Н.Є. та судді Долінської О.З.

У звязку з перебуванням на лікарняному судді Козак І.Б., проведено повторний автоматичний розподіл справи, для розгляду даної справи визначено головуючу суддю Король М.Р.

В судове засідання 12.05.2015 року позивач явку повноважного представника не забезпечив.

Представник відповідача позов заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду відзив на позовну заяву (вх. № 18955/15 від 12.05.2015 року) та клопотання про припинення провадження у справі на підставі п.1.1 ч.1 ст. 80 ГПК України (вх. № 18954/15 від 12.05.2015 року).

Розгляд справи відкладено на 27.05.2015 року.

У звязку з перебуванням судді Долінської О.З. у відпустці, автоматизованою системою документообігу господарського суду визначено суддю Синчука М.М. у склад колегії для розгляду даної справи.

В судове засідання 27.05.2015 року позивач участь повноважного представника не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав заяву (вх. №21870/15 від 26.05.2015 року), в якій просить відкласти розгляд справи.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, проти відкладення розгляду справи заперечив.

Розгляд клопотання про припинення провадження у справі відкладено до наступного судового засідання.

Розгляд справи відкладено на 10.06.2015 року.

В судове засідання 10.06.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, позов заперечив.

Суд відмовив в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі з наступних підстав.

Наведене клопотання представник відповідача обґрунтовує тим, що, на його думку, предмет спору у даній справі відсутній, оскільки позивач не звертався до Львівської міської ради з заявою про надання в оренду земельних ділянок. Представник позивача стверджує, що до Львівської міської ради звертався приватний підприємець фермер ОСОБА_3

У відповідності до п. 4.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» (із змінами та доповненнями), господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи те, що предмет спору у даній справі існує на час її розгляду, провадження у справі не підлягає припиненню на підставі п. 1.1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Розгляд справи відкладено на 01.07.2015 року.

В судове засідання 01.07.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання, у якому просить суд долучити документи до матеріалів справи та відкласти розгляд справи для надання можливості подати додаткові докази у справі.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, позов заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошено перерву до 22.07.2015 року.

У звязку з перебуванням судді Синчука М.М. у відпустці, автоматизованою системою документообігу господарського суду визначено суддю Запотічняк О.Д. у склад колегії для розгляду даної справи.

В судове засідання 22.07.2015 року позивач участь повноважного представника не забезпечив, 21.07.2015 року через відділ обліку та документального забезпечення суду подав заяву (вх. №30186), у якій просить суд відкласти розгляд справи.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, позов заперечив.

Розгляд справи відкладено на 05.08.2015 року.

У звязку з перебуванням судді Березяк Н.Є. у відпустці, автоматизованою системою документообігу господарського суду визначено суддю Яворського Б.І. у склад колегії для розгляду даної справи.

В судове засідання 05.08.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №31547/15 від 29.07.2015р.), у якому просить суд відкласти розгляду справи.

Представник позивача проти клопотання відповідача не заперечив.

Розгляд справи відкладено на 16.09.2015 року.

В судове засідання 16.09.2015р. позивач участь повноважного представника забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №39516/15) про долучення документів до матеріалів справи та заяву (вх. №4199/15) про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти вищевказаної заяви про збільшення розміру позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні оголошено перерву до 30.09.2015 року.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.09.2015р., у звязку з перебуванням судді Запотічняк О.Д. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду змінено склад колегії, для розгляду справи №914/340/15: суддю Запотічняк О.Д. замінено суддею Крупником Р.В.

В судове засідання 30.09.2015р. позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав повністю, через відділ обліку та документального забезпечення суду подано клопотання (вх. №41739/15 від 30.09.2015р.) про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання прибув.

В судовому засіданні оголошено перерву до 21.10.2015 року.

Відповідно до ч. 7 ст.811 ГПК України, за клопотанням (вх. №4542/15 від 21.10.2015р.) представника позивача, здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 21.10.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №4874/15 від 21.10.2015р.) про долучення документів до матеріалів справи.

У вищезазначеному клопотанні представник позивача просив збільшити розмір позовних вимог згідно поданого розрахунку, а саме до 2 698 890,00грн.

Суд прийняв до розгляду заяви (вх. №4199/15 від 17.09.2015р. та вх. №4874/15 від 21.10.2015р.) про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №43676/15 від 13.10.2015р.), у якому просить суд відкласти розгляду справи та клопотання (вх. №45121/15 від 21.10.2015р.) про долучення документів до матеріалів справи.

Розгляд справи відкладено на 18.11.2015 року.

В судовому засіданні 18.11.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №50080/15 від 18.11.2015р.) про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 17.01.2012р. у справі №5015/6840/11 визнано порушеним право Фермерського господарства «Рисовський» та приватного підприємця ОСОБА_3 на розгляд заяви про надання в оренду земельної ділянки та надання обґрунтованої відповіді.

29.02.2012р. фермер ОСОБА_3, посилаючись на прийняте господарським судом рішення, звернувся до Львівської міської ради з заявою (реєстраційний №3-9-5940) про надання йому в користування земельної ділянки (на правах суперфіцію, власності, оренди) площею 15 кв.м. на пр. Ч. Калини, 109, в частині, де не розташовані вікна і вхід в існуюче приміщення і дозволити реконструкцію частини галереї торгового центру по представленому проекту під приміщення торгівлі продуктами бджільництва.

Крім того, 29.02.2012 р. приватний підприємець фермер ОСОБА_3 звернувся до Львівської міської ради з заявою (реєстраційний №3-9-5954) про надання йому в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, особистого селянського господарства для встановлення павільйону торгівлі власною квітковою продукцією площею 38 кв. м (площа павільйону 12 кв. м).

В подальшому фермер ОСОБА_3 неодноразово звертався до Львівської міської ради щодо розгляду його звернень про надання в користування земельної ділянки (копії заяв від 17.10.2013 р., від 10.11.2014 р. містяться в матералах справи).

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі №450/4743/13-а (залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015р. у справі №876/4359/15) визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про надання йому земельної ділянки площею 38 кв.м. на проспекті ОСОБА_4 у м. Львові по представленому погодженому проекту та земельної ділянки площею 15 кв.м. під реконструкцію частини галереї торгового центру на пр. Ч. Калини, 109 у м. Львові по договору суперфіцію, згідно представленого проекту. Поновлено порушені права ОСОБА_3 та зобовязано Львівську міську раду розглянути заяви ОСОБА_3 щодо передачі в оренду: земельної ділянки площею 38 кв.м. на пр. Ч. Калини, 109 у м. Львові по представленому погодженому проекту та земельної ділянки площею 15 кв.м. під реконструкцію частини галереї торгового центру на пр. Ч. Калини, 109 у м. Львові по договору суперфіцію, згідно представленого проекту.

В позовній заяві позивач зазначає, що всупереч прийнятих судами рішень, Львівською міською радою і надалі ігноруються звернення позивача щодо надання йому земельної ділянки. Наведеною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, за твердженням позивача, Фермерському господарству «Рисовський» завдано збитків в розмірі 2 698 890,00 грн. (2249 мінімальних зарплат).

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції міських рад і до питань, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях ради відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Стаття 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» серед основних принципів здійснення місцевого самоврядування визначає, зокрема, і принцип законності. Принцип законності закріплений також і в статтях 1 та 8 Конституції України, де визначено Україну як правову державу та визнано дію принципу верховенства права

Крім цього, ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Додержання принципу законності направлене на недопущення свавілля в органах державної влади та місцевого самоврядування та передбачає, перш за все, прийняття субєктами владних повноважень законних актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними органами в межах їх повноважень.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 17.01.2012р. у справі №5015/6840/11 визнано порушеним право Фермерського господарства «Рисовський» та приватного підприємця ОСОБА_3 на розгляд заяви про надання в оренду земельної ділянки та надання обґрунтованої відповіді.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі №450/4743/13-а (залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015р. у справі №876/4359/15) визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про надання йому земельної ділянки площею 38 кв.м. на проспекті ОСОБА_4 у м. Львові по представленому погодженому проекту та земельної ділянки площею 15 кв.м. під реконструкцію частини галереї торгового центру на пр. Ч. Калини, 109 у м. Львові по договору суперфіцію, згідно представленого проекту. Поновлено порушені права ОСОБА_3 та зобовязано Львівську міську раду розглянути заяви ОСОБА_3 щодо передачі в оренду: земельної ділянки площею 38 кв.м. на пр. Ч. Калини, 109 у м. Львові по представленому погодженому проекту та земельної ділянки площею 15 кв.м. під реконструкцію частини галереї торгового центру на пр. Ч. Калини, 109 у м. Львові по договору суперфіцію, згідно представленого проекту.

У відповідності до ч.5 ст. 125 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада проводить свою роботу сесійно; сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень; рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради (ч.ч. 1, 2 ст. 59 названого Закону).

Наведене свідчить про те, що орган місцевого самоврядування, розглянувши на пленарному засіданні сесії питання, яке віднесено до його компетенції, повинен прийняти відповідне рішення: або про задоволення заяви, або про мотивовану відмову.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази розгляду звернень позивача органом місцевого самоврядування у встановленому законом порядку.

Згідно приписів ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У статті 56 Конституції України закріплено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У відповідності до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відшкодування збитків, як один із способів захисту цивільних, а в даному випадку господарських, прав та інтересів особи має місце за наявності складу цивільного (господарського) правопорушення, яке включає в себе протиправну поведінку заподіювача шкоди, наявність негативних наслідків (шкоди), причинний зв'язок між протиправною поведінкою та наслідками, а також вину правопорушника.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. (Розяснення, Вищий арбітражний суд, від 01.04.1994, № 02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди»).

Позивачем не доведено та не обґрунтовано належними доказами наявність причинного звязку між бездіяльністю органу місцевого самоврядування з розгляду його звернень та неотриманим доходом від реалізації продукції бджільництва та квіткової продукції, а також моральними збитками, розрахованими за кожен місяць нерозгляду відповідачем заяв.

Суд звертає увагу на те, що положеннями п.п. а, в ч. 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Станом на день розгляду справи, рішення про надання або відмову в наданні ФГ «Рисовський» земельної ділянки Львівською міською радою не приймалося.

З огляду на викладене, відсутні відомості про результат розгляду вищевказаних звернень позивача відповідачем, а тому безпідставним є розрахунок неотриманих доходів від можливості здійснення підприємницької діяльності на земельній ділянці, про надання якої фермер ОСОБА_3 неодноразово звертався до міської ради, оскільки орган місцевого самоврядування, розглянувши на пленарному засіданні сесії питання, яке віднесено до його компетенції, повинен прийняти відповідне рішення: або про задоволення заяви, або про мотивовану відмову.

Необгрунтованим суд вважає також заявлений до стягнення розмір моральної шкоди в сумі 1218,00 грн. за кожен місяць нерозгляду заяв відповідачем.

Беручи до уваги те, що у відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, не доведеними належними доказами та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами у відповідності до ст. 43 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 43, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 23.11.2015 р.

Головуюча суддя Король М.Р.

Суддя Крупник Р.В.

Суддя Яворський Б.І.