ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.11.15р. Справа № 904/5495/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІРЕМ-ОЙЛ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРІНВЕСТПРОЕКТ", м. Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - арбітражний керуючий Талан Леонід Григорович

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - товарна біржа "Центральна товарна біржа"

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - фізична особа - підприємець ОСОБА_2

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональний брокерський дім Фаворит"

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ "Унірем-агро плюс"

про визнання правочину недійсним і витребування майна

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Шевченко Т.М., дов. від 18.08.2014 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: не з'явився;

від третьої особи-4: не з'явився;

від третьої особи-5: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІРЕМ-ОЙЛ", м. Київ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним біржового контракту № ТЗ/36/29 (договору купівлі-продажу), укладеного 14.05.2010 року між членами Товарної біржі "Центральна товарна біржа" фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від імені товариства з обмеженою відповідальністю "УНІРЕМ-ОЙЛ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональний брокерський дім "Фаворит" з боку покупця - відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРІВЕСТПРОЕКТ", м. Дніпропетровськ, про продаж автомобіля виробництва ВАЗ модель 210990 (легковий седан - В, 2006 року випуску, VIN-НОМЕР_1, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1, колір - сріблястий) та зобов'язання відповідача повернути його позивачу.

В обґрунтування позовних вимоги позивач посилається на те, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2010 по справі № Б24/457-09 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Талана Л.Г. В ході ліквідаційної процедури було реалізовано майно позивача на користь відповідача. Постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2015 року у справі № Б24/457-09 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 та господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 по справі № Б24/457-09 скасовано провадження у справі № Б24/457-09 припинено. У вказаній постанові суд встановив факт того, що вимоги ініціюючого кредитора боржника не мали ознак безспірності, як того вимагає Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у справі.

Позивачем зазначено, що при реалізації майна не було дотримано вимоги ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також вказує на те, що оскаржуваний правочин було укладено під впливом помилки, щодо обставин, яки мають істотне значення, що є підставою для застосування ст. 229 Цивільного кодексу України. Крім того, позивач зазначає, що у зв'язку з скасуванням постанови господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.13 по справі №Б24/457-09 повноваження на укладення угод у ліквідатора були відсутні.

Ухвалою господарського суду від 15.07.2015 року справу передано за підсудністю до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.08.2015 року справу повернуто господарському суду Дніпропетровської області.

У зв'язку з перебуванням судді Забарющого М.І. у відпустці, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено автоматичний розподіл справи на підставі якого справу передано для розгляду суду Мартинюку С.В.

Ухвалою господарського суду від 07.09.2015 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

15.09.2015 року відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відповідач вважає, що твердження позивача про невідповідність дій ліквідатора - а не арбітражного керуючого - є необґрунтованим, так як на дату підписання договору про продаж майна, ліквідатор діяв в межах повноважень, передбачених ч. 1 ст. 25 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Крім того, відповідач зазначає, що на момент вчинення оспорюваного договору були підстави для відкриття провадження по справі про банкрутство, затвердження реєстру кредиторів, призначення його (Талана Л.Г.) спочатку розпорядником майна, а згодом і ліквідатором. Відповідач зазначає, що майно, яке позивач просить повернути, вже вибуло із його власності, що унеможливлює його повернення в натурі.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про те, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду із позовними вимогами, викладеними у позовній заяві.

21.09.2015 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів. Дане клопотання судом задоволено.

Ухвалою господарського суду від 21.09.2015року зобов'язано Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України надати інформацію щодо того, хто є власником автомобілю виробництва ВАЗ модель 210990 (легковий седан -В, 2006 року випуску, VIN-НОМЕР_1, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1), а третій особі 1 (Талану Л.Г.) оригінал біржового контракту №ТЗ/36/29 від 14.05.2010 року.

Ухвалою господарського суду від 21.09.2015 року суд ухвалив залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - арбітражного керуючого Талана Леоніда Григоровича, Товарну біржу "Центральна товарна біржа", фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 та товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональний брокерський дім Фаворит".

30.09.2015 року від арбітражного керуючого надійшли письмові пояснення щодо неможливості надання спірного біржового контракту, оскільки будь-яких документів у зв'язку з припиненням провадження по справі №Б24/457-09 у нього не залишилось.

Ухвалою господарського суду від 02.11.2015 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ "Унірем-агро плюс", цією ж ухвалою строк розгляду вирішення спору продовжено до 18.11.2015 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.11.2015року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2009 порушено провадження у справі № Б24/457-09 про банкрутство ТОВ «УНІРЕМ-ОЙЛ».

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області за заявою ТОВ «ОРИОН-ЦЕНТР ТРЕЙД» з вимогами на суму 343 068,00 грн. які виникли з Договору № ОТ/24-09.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б24/457-09 від 17.12.2009 року введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Талана Леоніда Григоровича

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б24/457-09 від 25.02.2010 року визнано вимоги кредиторів ТОВ «МАРТЕКС-ЛЕНД», ТОВ «ОРИОН-Центр ТРЕЙД» на суму 5 150 012,75 грн.

18.03.2010 Постановою Господарського суду Дніпропетровської області боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, призначено ліквідатора у справі арбітражного керуючого Талана Л.Г.

30.03.2010 на засіданні комітету кредиторів ТОВ «УНІРЕМ-ОЙЛ» (Протокол №4) прийнято такі рішення: надати ліквідатору право без додаткового погодження укласти договір з біржею «ЦЕНТРАЛЬНА ТОВАРНА БІРЖА» на проведення на ній торгів по продажу автотранспорту банкрута. Реалізувати автотранспорт за ціною не нижче оціночної. Рреалізацію іншого майна Товариства провести по прямим договорам за ціною не нижче оціночної.

14.05.2010 в результаті біржових торгів укладено-Біржовий контракт № ТЗ/36/29 (Договір купівлі-продажу) між членами Товарної біржі «ЦЕНТРАЛЬНА ТОВАРНА БІРЖА» ОСОБА_2 з боку ТОВ «УНІРЕМ-ОЙЛ» та ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ БРОКЕРСЬКИЙ ФАВОРИТ» з боку покупця ТОВ «ДНЕПРІНВЕСТПРОЕКТ» про продаж автомобіля виробництва ВАЗ модель 210990 (легковий седан - В, 2006 року випуску, VIN-НОМЕР_1, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1) за ціною 16 207 грн. без ПДВ. Того ж дня підписано Акт прийому-передачі до цього Договору.

27.05.2010 Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ТОВ «УНІРЕМ-ОЙЛ» ліквідовано, провадження у справі припинено.

Заступник прокурора Печерського району м. Києва 04.12.2012 року звернувся з заявою, з урахуванням заяви від 25.12.2012 про доповнення підстав та предмету заяви, до господарського суду Дніпропетровської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2010 про визнання ТОВ «Унірем-Ойл» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури та ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2010 року про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу боржника та припинення провадження по справі.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2013 року у справі № Б24/457-09 заяву заступника прокурора Печерського району м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2010 року задоволено частково, скасовано постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2010 року про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, у задоволенні заяви заступника прокурора Печерського району м. Києва про перегляд постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2010 за нововиявленими обставинами в частині призначення розгляду справи № Б24/457-09 в процедурі розпорядження майном боржника - відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2013 року у справі № Б24/457-09 постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2013 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2013 року у справі № Б24/457-09 постанову господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2013 року у справі № Б24/457-09 заяву заступника прокурора Печерського району м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2010 року задоволено, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2010 про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження по справі - скасовано.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2013 року у справі № Б24/457-09 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2013 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2013 року у справі № Б24/457-09 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2013 року та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 07.10.2014 року у справі № Б24/457-09 відмовлено кредитору ТОВ «Мартекс-Ленд» у задоволенні заяви про скасування постанови ВГСУ від 13.11.2013 у справі про банкрутство ТОВ «Унірем-Ойл», якою залишені без змін постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.201 Зароку та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2013 року щодо перегляду за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2010 року про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження по справі. Справу № Б24/457-09 повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області.

Уповноваженою особою учасників ТОВ «Унірем-Ойл» Мокрицьким В.З. до господарського суду Дніпропетровської області 24.06.2014 подано клопотання про припинення провадження у справі № Б24/457-09.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 року у справі № Б24/457-09 вищезазначене клопотання залишено без задоволення, продовжено строк процедури розпорядження майном боржника ТОВ «Унірем-Ойл» та повноважень розпорядника майна боржника Талана Л.Г. на два місяці.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 справі № Б24/457-09 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.20 залишено без змін, апеляційну скаргу боржника без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2015 року у справі № Б24/457-09 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.12.2014року та господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014року по справі № Б24/457-09 скасовано провадження у справі № Б24/457-09 припинено.

У вказаній постанові суд встановив факт того, що вимоги ініціюючого кредитора боржника не мали ознак безспірності, як того вимагає Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому при висновку про необхідність припинення провадження у справі.

Звертаючись до господарського суду із позовом про визнання правочинів недійсними та зобов'язання повернути майно, позивач зазначає, що оскільки вимоги ініціюючого кредитора до боржника не мали ознак безспірності, як того вимагає Закон про банкрутство, тому майно позивача в процедурі банкрутства було реалізовано помилково, що і є причиною виникнення спору.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, необхідним є встановлення наявності тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону, додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

До укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів. (ст. 185 Господарського кодексу України)

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України, статтями 207, 208 Господарського кодексу України.

Згідно з ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів визначає Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч.1,2 ст.30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що при проведенні процедури торгів було дотримано вимоги ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині оповіщення ліквідатором через засоби масової інформації про порядок продажу майна, склад, умови та строки його придбання.

Таким чином, оспорюванні договори укладені з порушенням ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів.

Як було зазначено вище, постанова, якою було призначено арбітражного керуючого була скасована постановою господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2013року.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2015 року у справі № Б24/457-09 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.12.2014року та господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014року по справі № Б24/457-09 скасовано провадження у справі № Б24/457-09 припинено провадження у справі про банкрутство та зазначено, що грошові вимоги до ТОВ «УНІРЕМ-ОЙл» ініціюючого кредитора ТОВ «Орион-Центр Трейд» не мали ознак безспірності.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Ліквідатор у справі про банкрутство набуває повноважень з моменту та на підставі прийнятої у справі постанови про його призначення.

Скасування зазначеної постанови у зв'язку з її переглядом (в тому числі за нововиявленими обставинами) призводить до того, що особа вважається такою, яка не набула прав та обов'язків ліквідатора, відповідно й правочини, які були вчинені такою особою є такими, що вчинені без достатнього обсягу цивільної дієздатності.

Суд вважає, що до спірних правовідносин не може бути застосовано ст. 229 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 229 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

В даному випадку сторони не помилились щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, властивостей речей тощо.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині визнання недійсним біржового контракту, підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу про повернення майна, яке було предметом біржового контракту, обґрунтовуючи свої вимоги ст. 216 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову у цій частині, оскільки відповідно до відповіді Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області № 14/6478 від 30.10.2015, яка надійшла на запит суду 21.09.2015року автотранспорт, який є предметом оскаржуваної угоди вже не належить відповідачу.

Таким чином, майно вже вибуло з володіння відповідача.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про застосування строку позовної давності, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 223 Господарського кодексу України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовується загальні та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлені цим Кодексом.

Отже, до майново-господарських зобов'язань, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь іншої сторони або утриматися від певної дії) має застосовуватися позовна давність, строки якої визначені Цивільним кодексом України.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, а саме, строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

17.04.2013 постановою господарського суду Дніпропетровської області заяву заступника прокурора Печерського району м. Києва про перегляд постанови господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2010 у справі № Б24/457-09 за нововиявленими обставинами задоволено частково. Скасовано постанову господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б24/457-09 від 18.03.2010 про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури у справі, призначення ліквідатора - арбітражного керуючого Талана Л.Г.

Тобто, з цього моменту позивач дізнався про те, що процедуру ліквідації було введено необґрунтовано, а його права у зв'язку з укладенням спірного правочину порушені.

Отже, сплив строку позовної давності починається з моменту винесення постанови господарського суду від 17.04.2013, якою було скасовано призначення ліквідатором Талана Л.Г.. та введення ліквідаційної процедури.

Таким чином, позивач звернувся із позовом в межах трирічного строку, а отже строк позовної давності не сплив.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним Біржовий контракт № ТЗ/36/29 (Договір купівлі-продажу) укладений 14.05.2010 між членами Товарної біржі «ЦЕНТРАЛЬНА ТОВАРНА БІРЖА» Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІРЕМ-ОЙЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ БРОКЕРСЬКИЙ ДІМ ФАВОРИТ» з боку покупця Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРІНВЕСТПРОЕКТ» про

продаж автомобілю виробництва ВАЗ модель 210990 (легковий седан - В, 2006 року випуску, VIN-НОМЕР_1, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, колір - сріблястий) за 16 207 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНЕПРІНВЕСТПРОЕКТ» (49000, м. Дніпропетровськ, просп. Газети "Правда", 35, оф. 303; ідентифікаційний код 35267827) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІРЕМ-ОЙЛ» (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 37/20, оф. 73; ідентифікаційний код 34827428) - 1218 грн. судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.11.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк