донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.11.2015 р. справа №908/4650/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді Склярук О.І. Геза Т.Д., Мясищев А.М.

за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився
від відповідача:ОСОБА_4, за довіреністю
від третьої особи:не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_5, с.Луначарське Бердянського району Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від21.09.2015р.
у справі№ 908/4650/15 (суддя Алейнікова Т.Г.)
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_5, с.Луначарське Бердянського району Запорізької області
доДержавного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаКомиш-Зорянська селищна рада Куйбишевського району Запорізької області, смт. Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області
провилучення земельної ділянки з постійного користування і припинення права постійного користування земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, с. Луначарське Бердянського району Запорізької області звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ про:

- вилучення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 площею 1,1598га, що перебувала в оренді у ВАТ «Запорізькій територіальний паливний концерн» на підставі договору оренди від 12.11.2004р., укладеного з Комиш-Зорянською селищною радою, зареєстрований 31.03.2005р. з постійного користування ДП «Придніпровська залізниця»;

- припинення право постійного користування ДП «Придніпровська залізниця» земельною ділянкою, розташованої по АДРЕСА_1 площею 1,1598га, що перебувала в оренді у ВАТ «Запорізькій територіальний паливний концерн» на підставі договору оренди від 12.11.2004р. та зареєстрований 31.03.2005р.;

- визнання за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 право користування земельною ділянкою, розташованої по АДРЕСА_1 площею 1,1598га, що перебувала в оренді у ВАТ «Запорізькій територіальний паливний концерн» на підставі договору оренди від 12.11.2004р. та зареєстрований 31.03.2005р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.04.2011р. за реєстраційним № 147 позивач придбав у власність комплекс будівель та споруд Куйбишевського оптово-роздрібного паливного складу, розташованого за адресою АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 1,1598 га, яка перебувала у оренді у ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн» (продавця нерухомого майна) на підставі договору оренди від 12.11.2004р. укладеного з Комиш-Зорянською селищною радою Куйбишевського району Запорізької області та зареєстрованого 31.05.2005р.

16.02.2012р. Комиш-Зорянською селищною радою рішенням № 24 позивачу надано дозвіл на розробку технічної документації на вищезазначену земельну ділянку.

Рішенням № 6 від 23.04.2014р. третя особа у цій справі відмовила ФОП ОСОБА_5 у вилученні земельної ділянки площею 1,1598га, розташованої за адресою АДРЕСА_1

На підставі норм ст. 377 ЦК України, ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України позивач вважає, що до нього переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщені будівлі і споруди, які він набув у власність, а права осіб на цю земельну ділянку припиняється. Тому у відповідача не має законних підстав для користування спірною земельною ділянкою.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.08.2015р. позовна заява прийнята до провадження, залучена до участі у справі третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комиш-Зорянська селищна рада Куйбишевського району Запорізької області.

Рішенням господарського суду Запорізької області (суддя Алейникова Т.Г.) від 21.09.2015р. у справі № 908/4650/15 відмовлено у задоволенні повної заяви ФОП ОСОБА_5 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про вилучення земельної ділянки з постійного користування і припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Рішення обґрунтовано недоведеністю позовних вимог, оскільки спірна земельна ділянка перебуває у державній власності відповідача на підставі державного акту серія НОМЕР_1, виданий 10.11.2006р. Нормативно рішення обгрунтовано приписами ст.ст. 67,68 Земельного кодексу України, ст. 5 Закону України «Про залізничний транспорт».

Не погодившись з прийнятим рішенням, ФОП ОСОБА_5 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, які було викладено у позовній заяві. Заявник в обґрунтування своїх вимог посилається на постанову Вищого господарського суду України від 31.05.2011р. по справі № 3-22/177-09-4676, по аналогічному спору.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.10.2015р. порушено апеляційне провадження у справі № 908/4650/15.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ДП «Придніпровська залізниця» та письмові пояснення щодо застосування постанову ВГСУ по справі 3 3-22/177-09-4676 від 31.05.2011р. Просить рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від Комиш-Зорянської селищної ради надійшли письмові пояснення, в яких вона підтримує позицію позивача по справі, вважає, що включення спірної земельної ділянки до земель, якими відповідач користується на підставі акту постійного користування відбулося помилково. Просила розглянути справу без участі його представників.

Від Головного управління Держземагенства у Запорізькій області надійшли письмові пояснення, згідно яких спірна земельна ділянка на цей час перебуває у користуванні Придніпровської залізниці та ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн».

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач та третя особа у судове засідання не з'явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Крім того, засобами факсимільного зв'язку 24.11.2015р. до Донецького апеляційного господарського суду від ФОП ОСОБА_5 лист вих.№ 200 від 23.11.2015р., яким повідомляє про неможливість приймати участь у судовому засіданні за сімейних обставин, а також про не можливість прийняти участь у судовому засіданні його представника.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2015р. у справі №908/4650/15 явка сторін не була визнана обов'язковою.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника позивача та третьої особи.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом,якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доказами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення відповідача, який з'явився у судове засідання, судова колегія зазначає наступне.

Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.04.2011р. зареєстрованого за №147, укладеного між ОСОБА_5 (покупець) та Відкритим акціонерним товариством «Запорізький територіальний паливний концерн» (продавець), позивачем придбано нерухоме майно, а саме: комплекс, будівель та споруд Куйбишевського оптово-роздрібного паливного складу, що розташований у будинку АДРЕСА_1 Як зазначено по тексту договору, об'єкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 1,1598 га, яка перебуває в оренді у продавця.

Право власності на придбаний об'єкт нерухомого майна за позивачем було зареєстровано 17.05.2011р., про що свідчить копія витягу про державну реєстрацію прав від 17.05.2011р. №29983694.

Місцевим господарським судом було встановлено, що вказана земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 0,8 га була вилучена з користування Пологівської дистанції колії Придніпровської залізниці на підставі рішення Виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області № 110, прийнятого у грудні 2001 року (а.с.64).

Згідно рішення Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області від 04.06.2004р. № 14 вилучено з користування Придніпровської залізниці земельну ділянку площею 0,8600 га, яка знаходиться в полосі відводу залізничної дороги з 337 км 430 м по 337 км 530 м під паливним складом (а.с. 65).

Згідно договору оренди землі від 12.11.2004р., укладеного між Комиш-Зорянської селищної ради (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Запорізький територіальний паливний концерн» (орендар), останньому було передано земельну ділянку загальною площею 1, 1598 га, розташовану на території Комиш-Зорянської селищної ради АДРЕСА_1. Цей договір зареєстрований у Державному реєстрі земель, про що вчинено запис від 31.03.2005р.

Листом від 06.07.2006р. № 173 Придніпровська залізниця звернулась до третьої особи у цій справі для надання дозволу на проведення інвентаризації смуги відводу Придніпровської залізниці в межах смт. Комиш-Заря (а.с.66).

З матеріалів справи також вбачається, що згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою Серія НОМЕР_2 від 10.11.2006р. державному підприємству Придніпровська залізниця під розміщення об'єктів залізничного транспорту у постійне користування надана земельна ділянка площею 27,3916 га (а.с. 67).

Згідно письмового пояснення Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (від 28.02.2014р.) за результатами матеріалів інвентаризації земель Придніпровській залізниці спірна земельна ділянка не була виключена з постійного користування Придніпровської залізниці.

11.08.2012р. позивач звернувся до ради із заявою про вилучення земельної ділянки з постійного користування відповідача.

Рішенням № 20 від 07.09.2012 р. селищна рада розгляд питання перенесла до з'ясування обставин з відповідачем.

Листом від 22.11.2012р. № НГ-9/2478 відповідач повідомив раду, що питання про вилучення земель з постійного користування відповідача взагалі не може розглядатися враховуюче окреме доручення Прем'єр-Міністра України.

Рішенням № 14 від 14.12.2012р. рада вирішила відмовити позивачу у вилучені земельної ділянки площею 1,1598га розташованої по АДРЕСА_1

У зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, у задоволені позовних вимог було відмовлено з посиланням на їх не обґрунтованість.

Судова колегія погоджується з зазначеним висновком з огляду на наступне.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону ( ч.2 ст.84 Земельного кодексу України).

Землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об'єктів транспорту (ч.1 ст.11 Закону України «Про транспорт»).

Землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про транспорт". До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту (ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт»).

Статтею 68 Земельного кодексу України передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Норми цієї статті кореспондується зі статтею 23 Закону України «Про транспорт».

Як зазначалося вище, Державному підприємству Придніпровська залізниця під розміщення об'єктів залізничного транспорту у постійне користування надана земельна ділянка площею 27,3916 га , що підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія НОМЕР_2 від 10.11.2006р (а.с. 67).

Отже, спірна земельна ділянка в смт. Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області належить до земель державної форми власності, а саме земель залізничного транспорту, яка перебуває на праві постійного користування у Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

Згідно п. 4 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.02.2010р. № 318-р суб'єктам управління об'єктами державної власності не допускати погодження документів, прийняття рішень, на підставі яких може здійснюватися відчуження з державної власності земельних ділянок, наданих у постійне користування державним підприємствам, установам та організаціям (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, що підлягають приватизації, та земельних ділянок, відчуження яких здійснюється для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності), до законодавчого врегулювання питання щодо визначення порядку їх відчуження.

Крім того, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України містить імперативні норми щодо неможливості передавання у приватну власність державні землі, що знаходяться під державними залізницями.

Статтею 149 Земельного кодексу України передбачено порядок вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування земель державної власності, згідно до якого ці землі можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Частина 2 цієї статті встановлює вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб'єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв'язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п.1ст.117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішенням відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим кодексом.

У рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну або комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав та земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності.

Згідно письмових пояснень Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, в даному випадку необхідно отримати дозвіл органу виконавчої влади, який має право розпоряджатися даною земельною ділянкою, на поділ земельної ділянки та на передачу 0,86 га до земель комунальної власності. Тільки після передачі до земель комунальної власності селищна рада отримає право розпоряджатися цією земельною ділянкою .

З огляду на наведене господарський суд Запорізької області дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки спірна земельна ділянка не підлягають вилученню з постійного користування відповідача в силу вимог діючого законодавства в цій сфері.

Окрім того, судова колегія вважає, що у разі віднесення державної земельної ділянки до земель залізничного транспорту змінити її правовий статус в силу вище перерахованих законодавчих актів, не можливо.

Також з огляду на приписи ст. 111-28 ГПК України при розгляді апеляційної скарги ФОП ОСОБА_5 на рішення суду від 21.09.2015р. у цій справі апеляційним судом приймаються до уваги висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 16.09.2015р. у справі №926/1017/14, зокрема, що наявність чи відсутність у землекористувача документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу , оскільки його вже визначено законом, а також, що місцева рада взагалі не має права розпоряджатися землями залізничного транспорту.

Посилання заявника апеляційної скарги на п. а ст.143 Земельного кодексу України, як на підставу примусового припинення права на земельну ділянку у судовому порядку судовою колегією не приймається, оскільки невикористання відповідачем особисто зазначеної земельної ділянки у своїй підприємницької діяльності (саме на цю обставину наполягає позивач) не є тотожнє поняттю «використанню земельної ділянки не за цільовим призначенням».

Крім того, як встановлено місцевим господарським судом саме відповідач сплачує земельний податок.

Згідно до приписів ст.33 ГПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини справи. на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заявник апеляційної скарги не довів належними та допустимими доказами, що під час прийняття рішення по справі, було порушено норми матеріального або процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. Тому рішення господарського суду Запорізької області від 21.09.2015р. у справі № 908/4650/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

У відповідності до ст.ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, с. Луначарське Бердянського району Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/4650/15 від 21.09.2015р. - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/4650/15 від 21.09.2015р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів з моменту набуття постановою законної сили.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: Т.Д. Геза

А.М. Мясищев

Надруковано: 5 прим.:

1. позивачу

1. відповідачу

1. ДАГС

1. до справи

1. ГСЗО