РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015Справа №910/20706/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О. розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів"

про стягнення 804 682,80 грн.

за участю представників:

від позивача:Іващенко О.В.- представник за довіреністю № 91/2014/12/01-2 від 01.12.2014 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Київенерго" з позовом до Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 804 682,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 11274 від 29.12.2011 р. на постачання електричної енергії в частині своєчасної плати за надані послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові Публічне акціонерне товариство "Київенерго" просить суд стягнути з Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 507 554,53 грн., пеню у сумі 36 931,60 грн., інфляційну складову боргу в сумі 245 050,28 грн. та 3% річних в сумі 15 146,39 грн., а всього - 804 682,80 грн.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не подав. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома, причини неявки та неподання доказів судом визнані неповажними.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

29.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (постачальник) та Державним підприємством "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" (споживач) був укладений договір № 11274 на постачання електричної енергії.

Згідно з п 1.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю в точках продажу електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.3.3 споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Згідно з п. 2 додатку № 2 до договору споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійснюється до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам".

Відповідно до п. 9.4 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2012 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У судовому засіданні встановлено, що позивач умови договору виконав у повному обсязі, у період з 01.11.2013 р. по 01.06.2015 р. надав послуги з поставки електричної енергії, що підтвержується актами (звітами) про використану активну електричну енергію, актом прийняття-передавання товарної продукції, рахунками - розшифровками відповідача та поясненнями представника позивача.

Однак, відповідач зі свого боку умови договору в частині оплати послуг виконав неналежним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 507 554,53 грн. за період з 01.11.2013 р. по 01.06.2015 р.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується поясненнями представника позивача, розрахунком заборгованості відповідача про наявність боргу, рахунками про сплату вартості використаної електричної енергії.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з пунктом 2.1 договору сторони домовились, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Тарифи на електричну енергію були погоджені сторонами та на час розгляду даної справи не скасовані та недійсними не визнані.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що позивач правомірно заявив вимоги в частині стягнення вартості наданих послуг з постачання електричної енергії за договором № 11274 від 29.12.2011 р. у сумі 507 554,53 грн. за період з 01.11.2013 р. по 01.06.2015 р. Доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 36 931,60 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно п. 4.2.1 до договору за внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день просторочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше розміру штрафних санкцій згідно з ГК України.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення пені є обгрунтованими.

Провівши розрахунок суми пені, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 36 931,60 грн., тобто у заявленій позивачем сумі.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу в сумі 245 050,28 грн. та 3% річних в сумі 15 146,39 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 245 050,28 грн. та 3% річних в сумі 15 146,39 грн.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" про стягнення 804 682,80 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, ідентифікаційний код 14310098) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) основну заборгованість в сумі 507 554 (п'ятсот сім тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 53 коп., яку зарахувати на рахунок № 1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ. «Ощадбанк», МФО 322669, одержувач - ПАТ «Київенерго», пені у сумі 36 931 (тридцять шість тисяч дев'ятсот тридцять одну) грн. 60 коп., інфляційну складову боргу у сумі 245 050 (двісті сорок п'ять тисяч п'ятдесят) грн. 28 коп., 3% річних в сумі 15 146 (п'ятнадцять тисяч сто сорок шість) грн. 39 коп., які зарахувати на рахунок № 1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ. «Ощадбанк», МФО 322669, одержувач - ПАТ «Київенерго».

Стягнути з Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, ідентифікаційний код 14310098) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) витрати по сплаті судового збору в розмірі 16 093 (шістнадцять тисяч дев'яносто три) грн. 67 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 9 листопада 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 19 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна