ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

24 листопада 2015 року Справа № 915/82/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/128 від 02.10.2015 про видачу наказу про стягнення з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва грошової винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_1 за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ РАНГ у сумі 14 534,80 грн. у справі

кредитори:

1) Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А, ідентифікаційний код 39503170),

2) Державне підприємство Миколаївський морський торговельний порт (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23/14, ідентифікаційний код 01125608),

3) Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство НІБУЛОН (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1, поштова адреса: 54030, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 9-Б, ідентифікаційний код 14291113),

4) Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пр. Шевченка, 12, ідентифікаційний код 00039002) в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Миколаїв (54013, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 4-а),

5) Жовтнева обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області (54050, м. Миколаїв, вул. Торгова, 63-а, ідентифікаційний код 39738707),

6) Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз (54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159, ідентифікаційний код 05410263),

7) Заводський районний центр зайнятості (54010, м. Миколаїв, вул. 6 Поперечна, 32, ідентифікаційний код 22440337),

8) Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна (04080, м. Київ, вул. Юрківська, 28, оф. 3, ідентифікаційний код 37037544),

9) Сектор культури Жовтневої райдержадміністрації (54050, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 328, ідентифікаційний код 02226406),

10) Відділ освіти, молоді та спорту Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області (54050, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 314, ідентифікаційний код 02144980),

11) Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41, ідентифікаційний код 22440366),

12) Управління з питань надзвичайних ситуацій Миколаївської обласної державної адміністрації (54003, м. Миколаїв, вул. Луначарського, 2, ідентифікаційний код 14373101),

13) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївській області (54020, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 3/1, ідентифікаційний код 25878809),

14) Вознесенська обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Братів Іпатових, 6, ідентифікаційний код 39555323),

15) Баштанська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (56100, Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Миколи Аркаса, 2, ідентифікаційний код 38556299),

16) Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65025, м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 38-А, ідентифікаційний код 39578136),

банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю РАНГ (54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4, ідентифікаційний код 13863642),

ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_2 (свідоцтво № 791 від 18.04.2013, 55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Р. Люксембург, 5/3),

про банкрутство,

за участю представників учасників процесу:

від кредиторів:

1) ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва: ОСОБА_3 довіреність № 1209/9/14-04-10-009 від 07.04.2015,

2) ДП Миколаївський морський торговельний порт: ОСОБА_4 довіреність № 09/05 від 13.08.2015,

3) ТОВ СГП НІБУЛОН: ОСОБА_5 довіреність № 406 від 15.12.2014,

4) ПАТ Промінвестбанк: ОСОБА_6 довіреність № 09-32/609 від 26.10.2015,

5) Жовтневої ОДПІ: ОСОБА_7 довіреність № 355/8/14-20-10-024 від 05.06.2015,

6) ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз: не зявився,

7) Заводського РЦЗ: ОСОБА_8 довіреність № 06-1485/01 від 27.08.2015,

8) ТОВ ТД Сокар Україна: не зявився,

9) Сектору культури Жовтневої РДА: ОСОБА_9 (завідувач),

10) Відділу освіти, молоді та спорту Жовтневої РДА: не зявився,

11) Миколаївського ОТВ АМК України: ОСОБА_10 довіреність № 4 від 12.01.2015,

12) Управління з питань надзвичайних ситуацій Миколаївської ОДА: ОСОБА_11 довіреність № 86/04-07-23 від 03.02.2015,

13) УВД ФСС НВВ та ПЗУ в Миколаївській області: ОСОБА_12 доручення № 1 від 05.01.2015,

14) Вознесенської ОДПІ: не зявився,

15) Баштанської ОДПІ: не зявився,

16) ДПІ у Суворовському районі м. Одеси: не зявився,

ліквідатор банкрута: арбітражний керуючий ОСОБА_2,

арбітражний керуючий ОСОБА_1: не зявився,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015 порушено провадження у справі № 915/82/15 за заявою кредитора Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, якого у подальшому ухвалою суду від 12.05.2015 замінено на його правонаступника Державну податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, (далі ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва) про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) РАНГ за загальним порядком провадження у справі про банкрутство, передбаченим положеннями ст. ст. 11, 12, 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство); визнано грошові вимоги кредитора ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва до боржника в загальній сумі 22 819 488,29 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1І.), встановлено арбітражному керуючому ОСОБА_1 оплату послуг (грошову винагороду) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна боржника в розмірі двох мінімальних заробітних плат шляхом її авансування заявником (кредитором).

Ухвалою попереднього засідання суду від 02.06.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ РАНГ на загальну суму 31 371 649,15 грн. з вказівкою черговості їх задоволення, зобовязано розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності зі ст. 26 Закону про банкрутство, підсумкове засідання суду призначено на 21 липня 2015 року.

Ухвалою суду від 21.07.2015 підсумкове засідання суду було відкладено на 31 серпня 2015 року.

Ухвалою суду від 31.08.2015 затверджено звіт розпорядника майна ТОВ РАНГ арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/90 від 21.07.2015 (з урахуванням уточнення до звіту за вих. № 02-01/117 від 31.08.2015) про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 915/82/15 за період з 02.03.2015 по 31.08.2015 частково на загальну суму 22 086,60 грн., з яких: 14 534,80 грн. сума грошової винагороди, 7 551,80 грн. сума понесених витрат; відмовлено в затвердженні звіту розпорядника майна ТОВ РАНГ арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/90 від 21.07.2015 (з урахуванням уточнення до звіту за вих. № 02-01/117 від 31.08.2015) про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 915/82/15 за період з 02.03.2015 по 31.08.2015 частково на суму 265,40 грн.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 припинено процедуру розпорядження майном боржника, припинено повноваження розпорядника майна ТОВ РАНГ арбітражного керуючого ОСОБА_1, визнано боржника банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ТОВ РАНГ призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2.

20.10.2015 до Господарського суду Миколаївської області від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшла заява за вих. № 02-01/128 від 02.10.2015 про видачу наказу про стягнення з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва грошової винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_1 за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ РАНГ у сумі 14 534,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.10.2015 розгляд вищевказаної заяви призначено на 24 листопада 2015 року, викликано для участі в судовому засіданні арбітражного керуючого ОСОБА_1 Явку представника ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва та ліквідатора банкрута в судове засідання визнано обовязковою.

Ініціюючий кредитор (ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва), ліквідатор банкрута та арбітражний керуючий ОСОБА_1 належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (Т. 4, а. с. 203, 204, 209).

24.11.2015 у судове засідання зявився представник ініціюючого кредитора, ліквідатор банкрута та представники деяких конкурсних кредиторів у даній справі.

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 на виклик суду в засідання не зявився, про причини незявлення суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників у справі про банкрутство, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/128 від 02.10.2015, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Статтею 22 Закону про банкрутство встановлено, що під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

Про призначення розпорядника майна виноситься ухвала.

Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто пятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Повноваження розпорядника майна припиняються з дня припинення провадження у справі про банкрутство, а також у разі затвердження господарським судом мирової угоди, призначення керуючого санацією або ліквідатора, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 115 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати пяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Так, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015 було порушено провадження у справі № 915/82/15 за заявою кредитора ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва про банкрутство боржника ТОВ РАНГ; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, встановлено арбітражному керуючому ОСОБА_1 оплату послуг (грошову винагороду) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна боржника в розмірі двох мінімальних заробітних плат шляхом її авансування заявником (кредитором).

Зазначена ухвала Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015 у встановленому законом порядку учасниками в справі про банкрутство не оскаржена, а тому на даний час є чинною.

Згідно ч. 7 ст. 115 закону про банкрутство розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за пять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 було затверджено звіт розпорядника майна ТОВ РАНГ арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/90 від 21.07.2015 (з урахуванням уточнення до звіту за вих. № 02-01/117 від 31.08.2015) про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 915/82/15 за період з 02.03.2015 по 31.08.2015 частково на загальну суму 22 086,60 грн., з яких: 14 534,80 грн. сума грошової винагороди, 7 551,80 грн. сума понесених витрат; відмовлено в затвердженні звіту розпорядника майна ТОВ РАНГ арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/90 від 21.07.2015 (з урахуванням уточнення до звіту за вих. № 02-01/117 від 31.08.2015) про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 915/82/15 за період з 02.03.2015 по 31.08.2015 частково на суму 265,40 грн.

Зазначена ухвала Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015 у встановленому законом порядку учасниками в справі про банкрутство не оскаржена, а тому на даний час є чинною.

Станом на 02.10.2015 ухвала Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015 у справі № 915/82/15 в частині обовязку ініціюючого кредитора оплачувати послуги арбітражного керуючого ОСОБА_1 за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ РАНГ виконана не була, що і стало підставою звернення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Господарського суду Миколаївської області з відповідною заявою за вих. № 02-01/128 від 02.10.2015.

Ухвалою суду від 23.10.2015 розгляд вказаної заяви було призначено на 24 листопада 2015 року.

Зауважень або заперечень на заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/128 від 02.10.2015 від учасників у справі про банкрутство до господарського суду не надходило.

У відповідності до приписів ст. 75 ГПК України вищезазначену заяву за вих. № 02-01/128 від 02.10.2015 господарським судом розглянуто за наявними в справі матеріалами.

Частиною 4 ст. 40 Закону про банкрутство встановлено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Усі судові рішення викладаються у письмовій формі.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону про банкрутство ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження). Такими документами є виконавчі листи, що видаються судами; накази господарських судів; ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом; інші документи, визначені у частині другій статті 17 Закону України Про виконавче провадження.

З системного аналізу норм Закону про банкрутство витікає, що судовими рішеннями у справах про банкрутство є ухвали господарського суду, винесені за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

З аналізу положень ст. 17 Закону України Про виконавче провадження вбачається, що ухвала суду виступає самостійним виконавчим документом, який підлягає виконанню органами Державної виконавчої служби України, а видача будь-яких інших документів з метою її виконання в такому разі положеннями чинного законодавства не передбачено.

Вищий господарський суд України на питання, чи видаються накази на примусове виконання ухвал та постанов господарського суду, в п. 10 Інформаційного листа № 01-8/1270 від 14.07.2004 Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2003 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України (із змінами), відповів так: пунктом 2 частини другої статті 3 Закону України Про виконавче провадження [нині п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження] ухвали та постанови господарських судів віднесено до числа виконавчих документів. Тому, як правило, немає необхідності у видачі на їх виконання наказу господарського суду.

Як вказано в п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, ухвала господарського суду (у тому числі апеляційної та касаційної інстанції) про вжиття будь-якого заходу забезпечення позову, включаючи накладання арешту на майно або кошти, підлягає виконанню органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень відповідно до вимог статей 2, 3, 5 і 17 Закону України Про виконавче провадження, а наказ при цьому не видається. Така ухвала має відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону України Про виконавче провадження (в тому числі містити строк предявлення її до виконання).

Статтею 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено вимоги до виконавчих документів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 86 ГПУ України ухвала господарського суду має, зокрема, містити вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 84 ГПК України при задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказуються: найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум або яка зобовязана виконати відповідні дії, строк виконання цих дій, а також строк сплати грошових сум при відстрочці або розстрочці виконання рішення; розмір сум, що підлягають стягненню (основної заборгованості за матеріальні цінності, виконані роботи та надані послуги, неустойки, штрафу, пені та збитків, а також штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу).

У пп. 9.13 п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 Про судове рішення (із змінами) зазначено, що у рішеннях зі спорів, повязаних із стягненням грошових сум, господарські суди повинні зазначати, зокрема, дані, визначені в пункті 3 частини першої статті 18 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Отже, обовязок авансування оплати послуг (грошової винагороди) арбітражного керуючого ОСОБА_1 за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ РАНГ покладений на ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015.

При цьому, сума грошової винагороди (14 534,80 грн.), на яку має право арбітражний керуючий ОСОБА_1 за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ РАНГ встановлена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015, якою було частково затверджено звіт розпорядника майна ТОВ РАНГ арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/90 від 21.07.2015 (з урахуванням уточнення до звіту за вих. № 02-01/117 від 31.08.2015) про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 915/82/15 за період з 02.03.2015 по 31.08.2015 частково на загальну суму 22 086,60 грн., з яких: 14 534,80 грн. сума грошової винагороди, 7 551,80 грн. сума понесених витрат.

Таким чином, з урахуванням усього вищевикладеного, враховуючи приписи ст. 4-5, ч. 1 ст. 115 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/128 від 02.10.2015 в частині стягнення з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва грошової винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_1 за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ РАНГ у сумі 14 534,80 грн.

При цьому, в частині видачі відповідного наказу господарський суд відмовляє, оскільки ухвала суду являється самостійним виконавчим документом.

Керуючись ст. 40 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. № 02-01/128 від 02.10.2015 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А, ідентифікаційний код 39503170) (боржник) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво № 88 від 08.02.2013, 65049, м. Одеса, вул. Палубна, 9/4, ідентифікаційний код НОМЕР_1) (стягувач) грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю РАНГ (54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4, ідентифікаційний код 13863642) у справі № 915/82/15 у сумі 14 534 (чотирнадцять тисяч пятсот тридцять чотири) грн. 80 коп.

3. У частині видачі наказу відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та є обовязковою до виконання.

5. Строк предявлення виконавчого документа до виконання 1 (один) рік.

6. Виконавчий документ надіслати арбітражному керуючому ОСОБА_1 (65049, м. Одеса, вул. Палубна, 9/4).

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку згідно ст. ст. 91, 93, 106 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Суддя В.С. Адаховська