ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.11.15р. Справа № 922/5240/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ ОСОБА_1"

до Приватного підприємства "АВАСТО-БУД"

про стягнення 11 787,03 грн. за поставку товару

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_2, дов. № б/н від 15.01.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 11 787,03 грн. за поставку товару, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати. Позивач просить покласти на Відповідача судовий збір в розмірі 1 827,00 грн., до складу судових витрат включити поштові затрати Позивача в розмірі 21,86 грн.

Розгляд справи відкладався.

Додатково до матеріалів справи Позивач додав рахунок-фактури № СФД-000869 від 09.06.15р. та довіреність на отримання товару № 115 від 09.06.15р.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач повідомлений належним чином про час і місце засідання суду, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення № 49 0.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.06.14р. за видатковою накладною № РНД-001914 від 09.06.14р., з урахуванням доручення № 115 від 09.06.14р., виданої Відповідачем своєму представникові, Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 24 525,00 грн., з урахуванням ПДВ.

За даними Позивача, за поставлений товар Відповідачем сплачено 16 250,00 грн., решта боргу - 8 275,00 грн. станом на день розгляду справи судом залишилась не сплаченою. Сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків, яким Відповідач фактично визнав суму боргу.

З метою досудового врегулювання спору, Позивачем 17.12.14р. направлено Відповідачеві претензію без номеру від 12.12.14р. з вимогою у триденний строк з моменту її отримання сплатити борг. Відповіді на претензію Позивач не отримав, борг залишився несплаченим.

З посиланням на ст.. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивачем нараховані збитки від інфляції 3 368,52 грн. за період прострочення з січня по липень 2015р. включно та 3 % річних 143,51 грн. за період прострочення з 01.01.15р. по 30.07.15р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі, є господарськими зобовязаннями і за своїм змістом є договором поставки, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, розрахунки Позивача в частині нарахування основного боргу та 3 % річних. Беручи до уваги, що найменший період визначення індексу інфляції є календарний місяць, збитки від інфляції за перерахунком суду становлять 3 252,08 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 8 275,00 грн. основного боргу, 3 252,08 грн. збитків від інфляції, 143,51 грн. 3 % річних, решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону визначений розмір ставки судового збору, а саме за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог із розрахунку ставки судового збору 1 218,00 грн.

До складу судових витрат Позивач також просив включити поштові затрати в розмірі 21,86 грн., з яких 13,56 грн. витрати на відправку позову Відповідачеві та 8,30 грн. за направлення Відповідачеві претензії. Ця вимога підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. За таких обставин , суд вважає, що до судових витрат можливо віднести витрати Позивача на відправку Відповідачеві копії позову, оскільки такий обовязок на нього покладено ст.56 ГПК України, щодо витрат на відправку Відповідачеві претензії (досудове врегулювання спору) то ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки такі дії не повязані з безпосереднім розглядом справи судом, а також тому, що не предявлення претензії не є перешкодою у судовому вирішенні спору та не позбавляє сторону права на судовий захист своїх інтересів.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "АВАСТО-БУД" (49033, м. Дніпропетровськ, вул. Краснопільська, буд.9, код 351 640 96) на користь Приватного підприємства "АВАСТО-БУД" (61106, м. Харків, вул. Індустріальна, 3, код 323 595 53) 8 275,00 грн. основного боргу, 3 252,08 грн. збитків від інфляції, 143,51 грн. 3 % річних, 1 219,53грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено _________________