ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 908/651/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,

розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві

на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015
у справі№ 908/651/14 господарського суду Запорізької області
за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-ЛТД"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін: не з'явились.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.03.2014 у справі № 908/651/14 за заявою голови ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-ЛТД" порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Луксор-ЛТД" в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Запорізької області від 24.03.2014 ТОВ "Луксор-ЛТД" визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором боржника призначено голову ліквідаційної комісії Ільченка І.М.

24.03.2014 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про визнання ТОВ "Луксор-ЛТД" банкрутом; відомості про ліквідатора та визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів.

24.04.2014 до господарського суду Запорізької області від ліквідатора Ільченка І.М. надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.04.2014 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано ТОВ "Луксор-ЛТД", провадження у справі припинено, вимоги, не задоволені за недостатністю майна, визнано погашеними.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.04.2014 про затвердження звіту ліквідатора та припинити провадження у справі № 908/651/14.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Печерському районі м. Києва на ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.04.2014 у справі № 908/651/14 припинено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015, а справу направити до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 1, 38, 46, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 1, 33, 34, 43 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку винесену судом апеляційної інстанції ухвалу, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Припиняючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Печерському районі м. Києва, апеляційний суд вказав, що заявник апеляційної скарги не є стороною та учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ "Луксор-ЛТД", питання про права та обов'язки скаржника місцевим господарським судом не вирішувались, тому Інспекція не має права на оскарження ухвали від 30.04.2014 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ "Луксор-ЛТД".

Касаційна скарга - ДПІ у Печерському районі м. Києва мотивована тим, що боржником - ТОВ "Луксор-ЛТД" не було надано ліквідаційний баланс до податкового органу для перевірки його повноти та достовірності в порядку встановленому ст. 60 ГК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що правові підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції від 07.04.2015 відсутні, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.03.2014 у справі № 908/651/14 за заявою голови ліквідаційної комісії ТОВ "Луксор-ЛТД" порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Луксор-ЛТД" в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Запорізької області від 24.03.2014 ТОВ "Луксор-ЛТД" визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором боржника призначено голову ліквідаційної комісії Ільченка І.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.04.2014 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано ТОВ "Луксор-ЛТД", провадження у справі припинено, вимоги, не задоволені за недостатністю майна, визнано погашеними.

Згідно вимог ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник ( банкрут).

Учасниками у справі про банкрутство є сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут)), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що Державна податкова інспекція по суті своїх вимог у справі про банкрутство, виходячи зі змісту поняття " кредитор", не може мати іншого статусу як учасника провадження у справі про банкрутство, окрім статусу конкурсного кредитора.

Особливості та порядок заявлення кредиторами вимог до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, визначені положеннями ч. 3 названої статті, які передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі встановлено, що матеріали справи не місять доказів звернення податкового органу з грошовими вимогами до боржника - ТОВ "Луксор-ЛТД" та суду в установленому законом порядку.

Крім того, як вбачається із апеляційної та касаційної скарг ДПІ у Печерському районі м. Києва, а також встановлено судом апеляційної інстанції, скаржник жодним чином не посилається на наявність у банкрута заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що головою ліквідаційної комісії боржника на адресу ДПІ у Печерському районі м. Києва надсилалась заява про припинення юридичної особи (платника податку) за формою 8-ОПП (а.с.т.1,а.с.26), що свідчить про обізнаність заявника апеляційної та касаційної скарг про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Луксор-ЛТД"; скарг на дії ліквідатора від інспекції до суду першої інстанції не надходило.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в даному випадку, виходячи зі змісту ст.ст. 1, 95 спеціального Закону, заявник апеляційної та касаційної скарг не є конкурсним кредитором, тобто стороною у справі про банкрутство, а є особою, вимоги якої не заявлені у справі взагалі, тобто, враховуючи викладене, заявник касаційної та апеляційної скарг не є учасником провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з обґрунтованим висновком суду апеляційної інстанції про те, що ДПІ у Печерському районі м. Києва не набула статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а також , права на оскарження ухвали господарського суду, враховуючи те, що була належним чином повідомлена про порушення справи про банкрутство боржника, але, не зверталася з грошовими вимогами до нього, тому позбавлена можливості оскаржити ухвалу суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ "Луксор-ЛТД".

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне провадження підлягає припиненню, в порядку, передбаченому п.1, ч.1 ст. 80 ГПК України, як таке, що не підлягає вирішенню в господарських судах.

Щодо посилання заявника касаційної скарги - ДПІ у Печерському районі м. Києва на положення ст. 60 ГК України, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 60 ГК України, (знаходилась станом на момент порушення провадження у справі у Розділі ІІ "Cуб'єкти господарювання", Глава 6 "Загальні положення"), вимоги якої визначають загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку з обов'язковою перевіркою органом державної податкової служби, у якому перебуває на обліку суб'єкт господарювання.

Положення ч. 5 ст. 60 ГК України є загальними та повинні були застосовуватися при здійсненні процедури ліквідації боржника (затвердженні ліквідаційного балансу ліквідаційною комісією боржника за наявності коштів для задоволення всіх вимог кредиторів у процедурі самоліквідації) та поза межами судових процедур банкрутства.

При встановленні згідно проміжного ліквідаційного балансу відсутності активів боржника для задоволення всіх вимог кредиторів, ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, а порушення провадження у справі про банкрутство судом означає введення спеціальної процедури ліквідації боржника та зумовлює застосування судами спеціальних норм законодавства про банкрутство.

Згідно з особливостями провадження за ст. 95 Закону про банкрутство не передбачено обов'язкової перевірки повноти та правильності складення проміжного ліквідаційного балансу податковим органом, як обов'язкової передумови для порушення справи про банкрутство боржника за заявою голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції від 07.04.2015 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 908/651/14 залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк