ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.2015 Справа № 905/1418/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Подколзіної Л.Д., при секретарі судового засідання Паніної Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Міністерства оборони України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Павік», м. Макіївка Донецької області

про стягнення 3 269,10 грн.

за участі уповноважених сторін:

від позивача - Столба В.В. - представник за довіреністю № 220/338/д від 18.05.2015р.

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Міністерство оборони України, м. Київ , звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Павік», м. Макіївка Донецької області, пені у розмірі 3 269,10 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/14/19 від 15.05.2014р. в частині строків поставки продукції, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження своїх вимог позивачем представлено копії вказаного договору, копії актів приймального контролю якості № 1 від 31.05.2014р., № 2 від 18.07.2014р., № 3 від 02.07.2014р., копії видаткових накладних № РН-0000013 від 03.07.2014р. та № РН-0000007 від 22.07.2014р.

12 жовтня 2015 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (Вх. № 14722/15), в якій просить суд продовжити строк розгляду справи на 15 днів.

Суд продовжив строк розгляду справи на 15 днів.

Слухання справи відкладалось у зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання та ненаданням позивачем та відповідачем витребуваних судом документів.

28 жовтня 2015 року позивач через канцелярію суду подав письмові пояснення по справі (Вх. № 17300/15).

Відповідач у судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними у справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка без пояснення причин представників належним чином повідомлених сторін не перешкоджає вирішенню спору та не може вважатись підставою для відкладання розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши надані суду докази в порядку ст.43 ГПК України, суд -

ВСТАНОВИВ :

15 травня 2014 року між Міністерством оборони України, м. Київ, (надалі по тексту - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Павік», м. Макіївка Донецької області, (надалі по тексту - постачальник) укладений договір № 286/3/14/19, згідно умов якого постачальник зобов'язався поставити, а замовник зобов'язався прийняти колготи, панчохи, гольфи, шкарпетки ті інші панчішно-шкарпеткові вироби, трикотажні (лот 1. Шкарпетки бавовняні чорного кольору вид «И» (склад: бавовна - 80%, поліамід - 20%)) та сплатити їх, в порядку, строки та на умовах, визначених у договорі.

Згідно п.1.2. договору, строк поставки товару встановлений до 30.06.2014р. (включно).

Відповідно п.4.1. договору, розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 90 банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером постачальник (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що до рахунку-фактури додаються:

акт приймального контролю (якості) товару, на якому повинен бути оригінал підпису одержувача замовника, засвідчений мастичною печаткою, який підтверджує одержання товару;

видаткова накладна постачальника;

повідомлення - підтвердження.

Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати грошові кошти за поставлені товари протягом 90 банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформлених документів, передбачених договором (п.6.1.1. договору).

Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника, у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній постачальника (п.5.3. договору).

Враховуючи вищезазначене, договір, на який посилається позивач, вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського Кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Дослідивши матеріали справи та акти приймального контролю якості, суд встановив наступне:

На виконання умов договору, постачальник поставив покупцю продукцію на загальну суму 320 500 грн., що підтверджується актами приймального контролю якості № 2 від 18.07.2014р., № 3 від 02.07.2014р. та видатковими накладними № 0000013 від 03.07.2014р., № 0000007 від 22.07.2014р.

З представлених актів приймального контролю якості вбачається, що вони підписані обома сторонами без жодних зауважень, містять всі необхідні відомості про продукцію, а також містять відомості про фактичне отримання продукції. Тобто, за своїми ознаками такі акти є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем спірної продукції.

Відповідач всупереч строку поставки до 30.06.2014р., передбаченого п.1.2. договору, за актом приймального контролю якості № 3 - поставив товар 02.07.2014р. (прострочення 1 день), а за актом приймального контролю якості № 2 - поставив товар 18.07.2014р. (прострочення 17 днів).

У зв'язку з тим, що відповідачем порушені строки поставки товару позивачем заявлені вимоги щодо стягнення пені у розмірі 3 269,10 грн.

Оцінюючи вимоги позивача в цій частині господарський суд виходить з наступного.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт прострочення виконання грошового обов'язку з оплати вартості товару підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

В силу статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 ЦК України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до представленого позивачем розрахунку пеня складає за актом приймального контролю якості № 3 від 02.07.2014р. - 576,90 грн., а за актом приймального контролю якості № 2 від 18.07.2014р. - 2 692,20 грн. (Всього 3 269,10 грн.).

Однак, з урахуванням строку поставки товару до 30.06.2014р., за актом приймального контролю якості № 3 від 02.07.2014р. - відповідач прострочив поставку на 1 день, а за актом приймального контролю якості № 2 від 18.07.2014р. - 17 днів.

Позивачем неправомірно нарахована пеня у сумі 576,90 грн. за актом приймального контролю якості № 3 від 02.07.2014р. - за 3 дні прострочення поставки товару та за актом приймального контролю якості № 2 від 18.07.2014р. - за 21 день прострочення поставки товару.

Тому, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення пені частково, а саме: за актом приймального контролю якості № 3 від 02.07.2014р. - у розмірі 384,6 грн., а за за актом приймального контролю якості № 2 від 18.07.2014р. -у розмірі 2 307,60 грн. Всього пені у розмірі 2 692,2 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 546, 549, 610-612 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Міністерство оборони України, м. Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Павік», м. Макіївка Донецької області, про стягнення 3 269,10 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Павік», м. Макіївка Донецької області (86125, Донецька область, м. Макіївка, вул. Островського, буд. № 32А, кімната № 8, , р/р 0894 в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854) на користь Міністерства оборони України, м. Київ (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. № 6, р/р 3192 В Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 00034022) пеню у розмірі 2 692,2 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 827 грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 28.10.2015 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.11.2015 року.

Суддя Л.Д. Подколзіна