Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" листопада 2015 р. Справа № 906/294/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Машевської О.П.

- за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 комунального підприємства "Бердичівводоканал" за №676 від 28.10.2015 про надання розстрочки виконання рішення суду від 22.06.2015 у справі №906/294/15 строком на 24 календарних місяців у справі

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м. Житомир)

До: ОСОБА_1 комунального підприємства "Бердичівводоканал" (м. Бердичів, Житомирської області)

про 184 169, 89 грн.

за участю представників сторін:

стягувача: ОСОБА_2 - дов. від 31.12.14р., дійсне до 31.12.2015

боржника: ОСОБА_3 - дов. від 03.03.15 р., дійсна до 31.12.15 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 22.06.2015 у справі №906/294/15, залишеним в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015р., стягнуто з МКП "Бердичівводоканал" на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" 105 425,88 грн. основного боргу, 2 557,60 грн. пені, 28 430,82 грн. інфляційних втрат, 4 272,65 грн. - 3% річних, 2 904,90 грн. судового збору.

На примусове виконання рішення суду 11.09.15р. видано наказ № 906/294/15.

02 листопада 2015р. до господарського суду надійшла заява МКП "Бердичівводоканал" за №676 від 28.10.2015р. про надання розстрочки виконання рішення суду від 22.06.2015р. строком на 24 календарні місяці шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 5982, 99 грн.

Ухвалою від 02.11.2015р. господарський суд прийняв до розгляду заяву боржника ОСОБА_1 комунального підприємства "Бердичівводоканал" за №676 від 28.10.2015 про надання розстрочки виконання рішення суду ( далі - заява про розстрочку) та вжив відповідні заходи.

В засіданні суду 16.11.15 представник боржника просить задовольнити заяву про розстрочку з наведених у ній підстав та поданих доказів.

Представник стягувача просить відмовити у задоволенні заяви про розстрочку, оскільки вказані боржником обставини неможливо розглядати як виняткові, а майнові інтереси стягувача також заслуговують на увагу.

Заслухавши представників сторін , суд дійшов висновку частково задовольнити заяву про розстрочку, оскільки врахував наступне.

Рішення суду у цій справі виконується в порядку Закону України "Про виконавче провадження" про що свідчить постанови ВДВС Бердичівського МРУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП №48992642 та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №49171652 від 29.10.2015 (а.с. 53, 97, т. 2).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

В п.2.3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 26.06.2013 №5-рп/2013 зазначено, що у Господарському процесуальному кодексі України передбачено дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при винесенні рішення по суті справи, що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах рішення (пункт 3 частини першої, частина друга статті 84), а також у наказі господарського суду; та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (частина третя статті 121).

Розстрочка виконання рішення суду, як вважає Конституційний Суд України, означає виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. За змістом частини другої статті 84 Кодексу строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками тощо) визначаються судом.

Конституційний Суд України також зазначає, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

За судовою практикою, як встановив Конституційний Суд України, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У п. 7.2. Постанови ВГСУ від 17.10.12р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" також роз'яснено, що вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Так, у п.3.4 мотивувальної частини Рішення КСУ від 20 червня 2007 року N 5-рп/2007 у справі N 1-14/2007 (справа щодо кредиторів підприємств комунальної форми власності) зазначено, що якщо головною метою суб'єкта господарювання в комунальному секторі економіки є виробництво продуктів чи послуг для задоволення нагальних потреб жителів відповідної територіальної громади, наприклад, з водопостачання, опалення, вивезення сміття та відходів тощо, то його організаційно-правовою формою має ставати комунальне унітарне підприємство.

Конституційний Суд України, аналізуючи положення частини восьмої статті 5 Закону України 2343-12, наголошує, що комунальні унітарні підприємства є суб'єктами господарювання, які надають життєво необхідні послуги населенню, і в основі їх діяльності покладені інтереси територіальної громади.

Міське комунальне підприємство "Бердичівводоканал"", за організаційно-правовою формою, є унітарним комунальним підприємством Бердичівської міської ради, основним видом діяльності якого за КВЕД 36.00 є забір, очищення та постачання води у м. Бердичеві.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідач є виконавцем та виробником комунальної послуги з водопостачання та відовідведення.

У ч. 4 ст. 191 Господарського кодексу України зазначено, що законом може бути передбачено встановлення комунальних цін на продукцію та послуги, виробництво яких здійснюється комунальними підприємствами.

Згідно ч.6 цієї статті органи місцевого самоврядування при встановленні фіксованих цін, застосування яких унеможливлює одержання прибутку суб'єктами підприємництва, зобов'язані надати цим суб'єктам дотацію відповідно до закону.

Ч. ч. 4, 5 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні-послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Відповідач в ході вирішення спору по суті доводив, що тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення , що встановлені 20.05.11року рішенням № 309 виконавчого комітету Бердичівської міської ради, до теперішнього часу не коригувалися та не піднімались. Діючі тарифи на послуги, що надаються відповідачем, покривають лише 45% понесених витрат, що й призводить до накопичення боргів . Станом на 14.04.15р. борг держави перед підприємством становив 2081,9 тис. грн. ( а с. 49-50, 57 -71).

В межах розгляду заяви про розстрочку боржник доводить, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах на послуги централізованого водопостачання , що надані населенню за період квітня-вересня 2015р. становить 1 893 735,44грн. та 941123,59 грн. - обсяг заборгованості з різниці в тарифах на послуги із транспортування стічних вод, що надані населенню в цей період.

Значним є обсяг дебіторської заборгованості на користь боржника , і зокрема, державного бюджету на суму 14927,03 грн., обласного бюджету - 260, 98 грн., місцевого бюджету - 2996, 97 грн., у формі пільг та субсидії - 1694183, 58 грн., у формі боргу за надані послуги житлово-комунальним и підприємствам - 1275583, 18 грн., промисловим підприємствам - 389421, 92 грн., підприємствам у сфері торгівлі - 6801, 72 грн., іншим суб'єктам господарювання - 1679338, 21 грн.

Відсутність у боржника в достатньому обсязі грошових коштів для належного виконання всіх зобов'язань зумовило виникнення також податкової заборгованості на суму 200529, 20 грн. податкового зобов'язання та 40539, 80 грн. пені за прострочення його виконання.

Відсутність коштів на рахунках підприємства підтверджують також довідки ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Філії ТВБВ №10005/043 Житомирського обласного управління та ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_3" в особі Центрального Бердичівського відділення.

З приводу виходу підприємства з кризового стану та надання фінансової допомоги для поповнення обігових коштів на сплату податків та зборів в сумі 400, 00 тис. грн. боржник звертався із зверненням до міського голови м. Бердичеві ОСОБА_5; з приводу сприяння у проведенні взаєморозрахунків за рахунок субсидій - до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бердичівської міської ради, Фінансовому управлінню Бердичівської міської ради, а Прем'єр-міністру України ОСОБА_6 - з приводу внесення змін до постанови КМУ від 11.01.2015р. за №20 та Порядку проведення розрахунків, передбачити можливість реалізації субсидій шляхом поповнення електронного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ.

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бердичівської міської ради своїм листом за №343 від 28.10.2015 повідомила боржника про те, що кошти на оплату заборгованості та споживання надходять з державного бюджету України згідно субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати; в жовтні 2015 року станом на 28.10.2015 кошти на оплату заборгованості та споживання не надійшли, кошти очікуються найближчим часом, при надходженні яких з державного бюджету вся заборгованість буде погашена (а.с. 74, т. 2).

Також боржник доводить, що вживає заходи із примусового стягнення з фізичних осіб заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, про що свідчать постанови про відкриття виконавчого провадження та закінчення виконавчого провадження (а.с. 77-86, т. 2).

Як вимагає частина 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Однак з врахуванням вищевикладеного, суд встановив, що боржник, здійснює господарську діяльність в інтересах територіальної громади міста Бердичева попри економічно необґрунтований розмір його витрат на виробництво послуг з водопостачання, водовідведення, приймання та очисти стічних вод та відсутність своєчасно наданих державних субвенцій на покриття різниці в тарифах. Зазначені обставини оцінюються судом як поважні при визначенні ступеню вини відповідача у неможливості своєчасного виконання рішення суду у цій справі.

Судом враховуються також матеріальні інтереси стягувача та його фінансовий стан.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" , суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини про те, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції ( п. 43 Рішення від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" ).

Рішення суду у цій справі виконується в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

У п. 24 Рішення від 14 грудня 2006 року у справі " Соловйов проти України" Європейський Суд з прав людини наголосив, що держава є відповідальною за виконання рішення, винесеного на користь заявника, протягом усього виконавчого провадження.

Як встановлено судом, постановами Кабінету Міністрів України № 517 від 11.06.2012р., № 167 від 20.03. 2013 р., № 30 від 29 січня 2014 р. та № 375 від 04.06.2015 р. затверджуються Порядок та умови надання у 2012-2015 роках субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - субвенція).

Затверджені постановою КМУ № 375 від 04.06.2015 р. Порядок та умови визначають механізм перерахування і надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Згідно з п. 4 цього Порядку підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію, на підставі довідки, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

Учасниками розрахунків є , зокрема, надавачі послуг, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її філії, дочірні підприємства і компанії; суб'єкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом. Кількість сторін договору про організацію взаєморозрахунків є необмеженою та визначається такою кількістю учасників розрахунків, виконання договору якими забезпечить погашення заборгованості та надходження до бюджету коштів у сумі, необхідній для її погашення. Учасниками розрахунків можуть бути підприємства, установи, організації та інші суб'єкти господарювання незалежно від форми власності.

Вищевикладеним підтверджується, що позивач як суб'єкт господарювання, що здійснює постачання природного газу за регульованим тарифом має можливість альтернативного задоволення своїх вимог боржником як надавачем послуг через встановлений державою механізм їх погашення.

З врахуванням вищевикладеного та конкретних обставин цієї справи, суд прийшов до висновку скористатися наданим правом та розстрочити виконання рішення суду у цій справі строком на 6 (шість) місяців, зі сплатою рівними платежами кожного календарного місяця.

Розстрочення виконання рішення суду надається в частині боргу на загальну суму 140 686, 95 грн., яка складається із суми основного боргу - 105425, 88 грн., пені 2557, 60 грн., інфляційних втрат 28430, 82 грн., 3% річних з простроченої суми 4272, 65 грн., - строком на 6 (шість) місяців зі сплатою рівними платежами кожного календарного місяця. Стягнутий з боржника на користь позивача судовий збір в розмірі 2904, 90 грн. розстроченню за цією ухвалою суду не підлягає.

Керуючись ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву боржника ОСОБА_1 комунального підприємства "Бердичівводоканал" за №676 від 28.10.2015 про надання розстрочки виконання рішення суду від 22.06.2015 у справі №906/294/15 строком на 24 календарних місяців задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 22.06.2015 на загальну суму 140 686, 95 грн., яка складається із суми основного боргу - 105425, 88 грн., пені 2557, 60 грн., інфляційних втрат 28430, 82 грн., 3% річних з простроченої суми 4272, 65 грн., - строком на 6 (шість) місяців зі сплатою рівними платежами кожного календарного місяця в наступному порядку:

- платіж в сумі 23 447, 82 грн. підлягає сплаті до 30.11.2015;

- платіж в сумі 23 447, 82 грн. підлягає сплаті до 31.12.2015;

- платіж в сумі 23 447, 82 грн. підлягає сплаті до 31.01.2016;

- платіж в сумі 23 447, 82 грн. підлягає сплаті до 29.02.2016;

- платіж в сумі 23 447, 82 грн. підлягає сплаті до 31.03.2016;

- платіж в сумі 23 447, 85 грн. підлягає сплаті до 30.04.2016.

3. Копію даної ухвали надіслати стягувачу, боржнику та ВДВС Бердичівського МРУЮ.

Ухвала господарського суду вступила в законну силу 16.11.2015р., однак підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_7

Друк:

1 - в справу

2 - стягувачу (простою)

3- боржнику (простою)

3- ВДВС Бердичівського МРУЮ 13300, м. Бердичів, вул. Європейська, 128 (рек. з повід.)