РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015Справа №910/24826/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005»

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 49 632, 66 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Фастовець В.В.

від відповідача: Патрик Г.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальних збитків у розмірі 49 032, 66 грн. та витрат понесених на визначення матеріального збитку у розмірі 600, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані настанням дорожньо-транспортної пригоди за участю незастрахованого транспортного засобу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/24826/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.10.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У процесі провадження у справі відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» повідомлено Моторне(транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду з порушенням строку, встановленого ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що є підставою для відмови у здійсненні регламентної виплати.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно з довідкою дорожньої автоінспекції в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено лише задню центральну частину транспортного засобу, в той час як в протоколі огляду спеціаліста вказано про пошкодження правої передньої, центральної та задньої лівої частини транспортного засобу.

Розгляд справи переносився в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У даному судовому засіданні представник позивача подав клопотання про витребування від Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України матеріалів з місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме - схему з місця дорожньо-транспортної пригоди, копії фотографі з місця дорожньо-транспортної пригоди, довідку огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та інші документи, що підтверджують факт пошкодження передньої частини транспортного засобу.

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Проаналізувавши зміст клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005», суд дійшов висновку, що воно не відповідає вимогам ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, дослідивши матеріали справи, виходячи із наведених сторонами обґрунтувань, суд дійшов висновку про недоцільність витребування вказаних позивачем документів, оскільки вони фактично не впливають на вирішення даного спору по суті та загальну оцінку доказів.

Між тим, суд звертає увагу, що витребування нових доказів у справі потребує певного часу, в той час як встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України двомісячний строк наразі сплив та клопотань про його продовження від сторін не надходило.

Тож, зважаючи на вищенаведене, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» у задоволенні клопотання.

Представник відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 16.11.2015 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014 р. у місті сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» та автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Відповідно до вироку Солом'янського районного суду міста Києва від 27.02.2015 р. у справі № 1-кп/760/382/15 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3, у зв'язку з порушенням останнім правил дорожнього руху.

Відповідно до звіту № 1481 від 11.11.2014 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автобуса А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1 становить 49 032, 66 грн.; відповідно до ремонтної калькуляції Audatex вартість ремонту автобуса А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1 - 69 004, 99 грн.

06.04.2015 р. позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із листом № 108 від 06.04.2015 р. про виплату страхового відшкодування у розмірі 49 032, 66 грн. та відшкодування витрат на визначення вартості матеріальних збитків на суму 600, 00 грн. у зв'язку з подією, що сталась 06.11.2014 р..

Листом № 14692 від 22.05.2015 р. відповідач повідомив про відмову у відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автобуса А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з недотриманням Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» встановленого ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Крім того відповідач зазначає, що 21.04.2015 р. представником Моторного (транспортного) страхового бюро України проведено огляд автобуса А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1 та встановлено, що вказаний транспортний засіб відновлений, у зв'язку з чим неможливо здійснити оцінку завданих збитків.

Листом № 172 від 11.06.2015 р. позивач повторно просив здійснити відшкодування матеріальних збитків у сумі 49 632, 66 грн.

Листом від 29.07.2015 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило про відсутність підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у відшкодуванні збитків.

Як стверджує позивач, 07.11.2014 р. ним було направлено повідомлення № 000008 керівнику Моторного (транспортного) страхового бюро України із запрошенням на огляд автобуса А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1, який мав відбутись 12.11.2014 р., в той час як на огляд з'явився лише ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач відзначає, що оскільки відповідальність водія автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_3, якого визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, не затсоархлвана за правилам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, завдана власнику автобуса А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1 підлягає відшкодуванню Моторним (транспортним) страховим бюро України за рахунок кошів фонду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

За правилами ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Суд відзначає, що зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду затверджений рішенням Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 11.08.2011 р. № 274/2011 та має містити, зокрема, відомості про транспортні засоби - учасники дорожньо-транспортної пригоди, обставини такої пригоди тощо.

Що ж стосується тверджень позивача про направлення 07.11.2014 р. керівнику Моторного (транспортного) страхового бюро України електронного повідомлення № 000008, суд відзначає, що долучений до матеріалів справи бланк електронного без номеру та дати не містить відомостей щодо настання дорожньо-транспортної пригоди, а також щодо транспортних засобів - учасників пригоди, дати та місця такої пригоди тощо.

Крім того, вказаний бланк повідомлення не містить відміток ані про направлення, ані про вручення його представнику Моторного (транспортного) страхового бюро України та, відповідно, не вказано дати вчинення такий дій.

Відтак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» не доведено повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України про настання події, що має наслідком здійснення регламентної виплати у порядку, встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що отримавши лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» № 108 від 06.04.2015 р. про виплату стразового відшкодування у розмірі 49 032, 66 грн. та відшкодування витрат на визначення вартості матеріальних збитків на суму 600, 00 грн. у зв'язку з подією, що сталась 06.11.2014 р., представником відповідача 21.04.2015 р. проведено огляд автобуса А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1 та встановлено, що вказаний транспортний засіб фактично відновлений.

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Тож, приймаючи до уваги, що позивачем не доведено повідомлення відповідача про настання події, що може мати наслідком здійснення регламентної виплати, оскільки автобус А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1 фактично відновлений позивачем до здійснення його оглядку представником Моторного (транспортного) страхового бюро України, суд дійшов висновку про недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що має наслідком відмову у здійснені регламентної виплати.

Тобто, оскільки відповідач був позбавлений можливості провести огляд пошкодженого транспортного засобу, здійснити оцінку вартості завданих збитків та визначити вартість відновлювального ремонту, суд вважає цілком обґрунтованою відмову Моторного (транспортного) страхового бюро України у виплаті позивачу відшкодування внаслідок пошкодження автобусу А-91 «Богдан», державний номер НОМЕР_1 та, при цьому, матеріалами справи вказані обставини не спростовані.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інших обґрунтувань своїх вимог ніж ті, що наведені у позовній заяві, позивачем суду не надано.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених позивачем обґрунтувань та встановлених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 23.11.2015 р.

Суддя Пригунова А.Б.