ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 р. Справа № 909/1053/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Рочняк О. В. , секретар судового засідання Павлюк У. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", проспект Перемоги,41, м.Київ, 03057;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул.Надвірнянська, буд.11-А, м. Івано-Франківськ,76000;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", вул.Галицька,201, м.Івано-Франківськ, 76008;

до відповідача: Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, вул.Грюнвальдська,11, м.Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2, вул.Галицька,201, м.Івано-Франківськ, 76008;

про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 24.02.15 та застосування реституції;

за участю представників:

від позивача - ПАТ "Брокбізнесбанк": представник не з'явився;

від відповідача - ТОВ "Пластпайп": представник не з'явився;

від відповідача - ліквідатора ТОВ "Пластпайп" ОСОБА_2: представник не з'явився;

від відповідача - Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області: представник не з'явився;

від відповідача - ФО-П ОСОБА_1: представник не з'явився.

ВСТАНОВИВ: Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області та ліквідатора ТОВ "Пластпайп" ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 24.02.15 та застосування реституції.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 10.09.15 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 20.10.15.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.15 відкладено розгляд справи в порядку ст.77 ГПК України на 04.11.15.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.11.15 продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 23.11.15.

В судове засідання 23.11.15 представник позивача не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що договір купівлі-продажу від 24.02.15 р. укладений з порушенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2015 у справі № Б-13/57, якою надано можливість ліквідатору ОСОБА_3 "Пластайп" укласти договір купівлі-продажу екструзійної лінії для виробництва Metalchem ПЕ 90-180 на користь ФО-П ОСОБА_4 за 50000 грн, скасовано постановою Вищого господарського суду України 04.08.2015. Отже, ліквідатор ОСОБА_3 "Пластайп" не мав право укладати договір купівлі-продажу від 24.02.2015 р. Згідно ч.1 ст. 216 ЦК, недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

Представники відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання від 19.10.2015 (вх.№16045/15 від 20.10.15) в якому повідомляє про те, що екструзійна лінія, придбана за договором купівлі-продажу від 24.02.2015 р., була продана на користь ОСОБА_5 05.06.2015 р. Крім того, у вказаному клопотанні фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2 20.10.2015 р. надав суду відзив на позовну заяву №4 (вх.№16116/15 від 20.10.2015 р.). У відзиві зазначає про те, що відповідно до п.1 п.п.1-1. Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції від 18.01.2013 р.) положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Постанову про визнання банкрутом ТОВ "Пластпайп" було прийнято 07.06.2011р., отже до набрання чинності цим Законом у редакції від 18.01.2013р. Тобто, п.6 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції від 18.01.2013р.) у справі №Б-13/57 не може застосовуватись, що як наслідок пояснює необхідність реалізації екструзійної лінії для, виробництва труб Metalchem ПЕ 90-180 у вчинений спосіб, а саме за згодою суду.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 18.06.09, за заявою боржника - ОСОБА_3 "Пластпайп" порушено провадження у справі № Б-13/57 про його банкрутство в порядку ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відкрито процедуру санації боржника.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.11 затверджено протокол зборів кредиторів від 10-18 травня 2011 року, визнано боржника ОСОБА_3 "Пластпайп" банкрутом, ліквідатором по справі призначено ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2015 у справі № Б-13/57 задоволено клопотання ліквідатора ОСОБА_3 "Пластпайп" (вх.№1104/15 від 27.01.15р), затверджено протокол засідання комітету кредиторів від 13.01.2015 року в частині погодження комітетом кредиторів рішення про укладення ліквідатором ОСОБА_3 "Пластпайп" договору купівлі-продажу екструзійної лінії для виробництва Metalchem ПЕ 90-180 в користь ФОП ОСОБА_6 за 50 000 грн (тобто нижчу ціни останніх торгів на аукціоні) або будь-якому іншому контрагенту на аналогічних умовах та в подальшому отримати ліквідатором банкрута.

На підставі затвердженого судом погодження комітетом кредиторів рішення про укладення ліквідатором ОСОБА_3 "Пластпайп" договору купівлі-продажу екструзійної лінії для виробництва Metalchem ПЕ 90-180, в користь ФОП ОСОБА_6 за 50 000 грн (тобто нижчу ціни останніх торгів на аукціоні) або будь-якому іншому контрагенту на аналогічних умовах, 24.02.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" в особі ліквідатора ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу екструзійної лінії.

В подальшому ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.15 у справі № Б-13/57 оскаржувалась в апеляційному та касаційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.05.15 залишено без змін ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.15.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.08.15 ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.15 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.05.15 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.11.15 у справі №Б-13/57 за результатами нового розгляду, в задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Пластпайп" ОСОБА_2 (вх.№1104/15 від 27.01.15) відмовлено.

Станом на день укладення договору купівлі-продажу, майно боржника - екструзійна лінія для виробництва труб Metalchem ПЕ 90-180 було предметом забезпечення і перебувало у заставі позивача - ПАТ "Брокбізнесбанку".

Вказані обставини спричинили звернення ПАТ "Брокбізнесбанк" до господарського суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 24.02.15 та застосування реституції.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2015 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу екструзійної лінії для виробництва труб Metalchem ПЕ 90-180.

Таким чином, майно (екструзійна лінія для виробництва труб Metalchem ПЕ 90-180), що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу від 24.02.2015 р. станом на час розгляду справи перебуває у власності третьої особи, яка не є стороною у даній справі - ОСОБА_5.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною 1 статті 203 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК недійсний правочин не створює для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжує наслідки, що пов'язані з його недійсністю. Зазначена норма передбачає, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Зміст ст. 216 ЦК України встановлює, якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтись тоді, коли майно залишається у набувача, тобто коли вчинено один правочин і повернути майно можливо шляхом застосування реституції. Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення ст. 216 ЦК, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і першого покупця (набувача).

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" надано наступні роз'яснення.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Зазначена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України у справі №3-103гс11 від 17.10.11.

Таким чином, враховуючи те, що майно за оспорюваним договором купівлі-продажу від 24.02.15 р. не залишилось у власності набувача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідача), а було відчужене третій особі - ОСОБА_5, повернення майна шляхом застосування реституції у даній справі є неможливим.

Щодо обраного позивачем способу захисту суд зазначає наступне.

На відміну від норм ч. 1 ст. 216 ЦК норми гл. 29 ЦК є спеціальними. У них закріплено основні способи захисту права власності, що можуть застосовуватися власником майна, зокрема з метою повернення майна в натурі, переданого за недійсним правочином (наприклад, віндикація). Вважаємо, що ст. 330 ЦК чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом (Узагальнення Верховного суду України від 24.11.2008 "Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

З огляду на наведене та враховуючи те, що майно не залишилося у набувача, а було відчужено третій особі, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права (визнання договору недійсним та застосування реституції), адже такий спосіб захисту не призведе до відновлення порушеного права позивача.

За наведених обставин та з огляду на правову позицію Верховного Суду України щодо застосування ст. 216 ЦК України та способу захисту порушеного права, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 24.02.2015 р. та застосування реституції заявлені до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 24.02.15 та застосування реституції, заявлених до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області та ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Позивачем при подані позову не обґрунтовано яким чином позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 24.02.15 та застосування реституції стосуються прав чи обов'язків Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області. Реєстраційна служба здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, в той час як предметом оспорюваного договору є рухоме майно.

За наведеного, суд дійшов до висновку, що Реєстраційна служба Головного управління юстиції в Івано-Франківській області не є зобов'язаною стороною у правовідносинах між сторонами спору, а отже є неналежним відповідачем у даній справі.

У задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 24.02.15 та застосування реституції, пред'явлених до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області слід відмовити.

Відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно ч.2 ст. 4 вказаного Закону України, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Таким чином, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2 не є зобов'язаною стороною у даному спорі, а фактично є службовою особою підприємства - боржника, яка здійснює представницькі функції боржника.

З огляду на наведене, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у даній справі, тому у задоволенні позовних вимог до ліквідатора слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, у позові Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 24.02.15 та застосування реституції слід відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України, судовий збір при залишені позову без задоволення не стягується, в разі коли позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.33, 49, п.1 ч.1 ст. 80, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у позові Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 24.02.15 та застосування реституції - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.11.15

Суддя Рочняк О. В.