РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015Справа №910/26380/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
ДоПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Іллічівське»
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

Простягнення 8 683,60 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Грабова І.А. - представник за довіреністю;

від відповідача: Бортник Л.В. - представник за довіреністю;

третя особа: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Іллічівське» про стягнення 8 683,60 грн.

Ухвалою суду від 12.10.2015 року було порушено провадження у справі № 910/26380/15, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду на 30.10.2015 року.

Представник позивача 27.10.2015 року через канцелярію суду подав письмове підтвердження відсутності аналогічного спору та документи на виконання вимог ухвали по порушення провадження у справі, а в судовому засіданні 30.10.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні 30.10.2015 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що обґрунтований розмір завданої майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та розміру франшизи становить 11 606,70 грн., яка і була сплачена відповідачем позивачу.

Представник третьої особи в судове засідання 30.10.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 30.10.2015 року, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 16.11.2015 року.

04.11.2015 року представник позивача через канцелярію суду подав заперечення на відзив, а в судовому засіданні 16.11.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.11.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких проти задоволення позову заперечував.

Третя особа в судове засідання 16.11.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В судовому засіданні 16.11.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2015 року на вул. 40 ЛСУ-Сталеварів в м. Запоріжжя сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «ВАЗ 21114», державний номер НОМЕР_2, під керуванням власника ОСОБА_1.

Як вбачається з постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2014 року у справі №195/833/14, зазначена дорожньо - транспортна пригода сталася в результаті порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2014 року у справі №195/833/14 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого статтями 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до довідки ВДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області під час ДТП, яка сталась 29.04.2014 року автомобіль «Mazda», державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту 208451Га/13зпАС від 07.08.2013 року страховиком автомобіля «Mazda», державний номер НОМЕР_1 є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування».

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №58/05 від 26.05.2014 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mazda», державний номер НОМЕР_1 складає 13 750,97 грн.

На підставі рахунку №АС-0726 від 16.05.2014 року на суму 19 969,50 грн., наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Сервіс» та рахунку №АБ-0049 від 16.05.2014 року на суму 830,80 грн., наданого ФОП ОСОБА_6 позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та складено страхові акти: №1.001.14.07488/VESKO15312 від 23.05.2014 року та №1.001.14.07488/ VESKO15314 від 23.05.2014 року, відповідно до яких загальна сума страхового відшкодування становить 20 800,30 грн. (19 969,50 грн. + 830,80 грн.).

Як зазначав позивач, на виконання договору добровільного страхування наземного транспорту 208451Га/13зпАС від 07.08.2013 року, згідно страхових актів №1.001.14.07488/VESKO15312 від 23.05.2014 року та №1.001.14.07488/ VESKO15314 від 23.05.2014 року, ним було виплачено страхове відшкодування в розмірі 20 800,30 грн., на підтвердження чого позивач надав платіжні доручення: №110031 від 26.05.2014 року на суму 19 969,50 грн. та №110029 від 26.05.2014 року на суму 830,80 грн.

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП цивільна відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21114», державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Іллічівське» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9625496 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшизи - 510,00 грн.

Як зазначав позивач, надіслана на адресу відповідача вимога про сплату страхового відшкодування в розмірі 20 800,30 грн. була задоволена останнім частково на суму 11 606,70 грн.

В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 8 683,60 грн. (20 800,30 грн. (сума страхового відшкодування, сплачена позивачем) - 510,00 грн. (франшиза) - 11 606,70 грн. (виплачена відповідачем сум страхового відшкодування).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав про те, що ним, на вимогу позивача, було сплачено розмір страхового відшкодування в сумі 11 606,70 грн. з урахуванням висновку експертного дослідження з визначення вартості матеріальних збитків №58/05 від 26.05.2014 року, коефіцієнту фізичного зносу та франшизи, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (стаття 7 Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» (зареєстровано в Мін'юсті України 24.11.2003 року за № 1074/8395, зі змінами та доповненнями), який є обов'язковим для виконання особами, до компетенції яких входить проведення автотоварознавчих експертиз та досліджень, розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи.

Як вже зазначалось, розрахунок суми страхового відшкодування (20 800,30 грн.) було здійснено позивачем на підставі наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Сервіс» та ФОП ОСОБА_6 рахунків та було здійснено виплату страхувальнику у зазначеній сумі, що не суперечить договору добровільного страхування наземного транспорту 208451Га/13зпАС від 07.08.2013 року та Закону України «Про страхування», яким регулюються відносини між позивачем та страхувальником.

При цьому суд зазначає, що відшкодування шкоди страховою компанією, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність здійснюється з урахуванням ст. ст. 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якими передбачено відшкодування особою, відповідальною за шкоду, заподіяну винуватцем ДТП, зокрема, вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, розрахованого у порядку встановленому законодавством (матеріальний збиток).

Таким чином, враховуючи те, що згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №58/05 від 26.05.2014 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mazda», державний номер НОМЕР_1 становить 13 750,97 грн., відповідачем частково, в розмірі 11 606,70 грн., сплачено позивачу страхове відшкодування, з урахуванням розміру франшизи, встановленого полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9625496, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в розмірі 1 634,27 грн. (13 750,97 грн. - 11 606,70 грн. - 510,00 грн.)

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38-б, оф. 12, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) 1 634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) грн. 27 коп. - страхового відшкодування, 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 23 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

23.11.2015 року