КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р. Справа№ 910/11515/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Тіхов О.С. - представник;

Від відповідача: Волковинська В.В. - представник.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські новітні телекомунікації"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2015

у справі № 910/11515/15 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Укртелеком"

в особі Харківської філії ПАТ „Укртелеком"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські новітні телекомунікації"

про стягнення 97 910, 14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ „Укртелеком" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські новітні телекомунікації" про стягнення за договором № 057020300/44074 про надання телекомунікаційних послуг від 01.10.2010, заборгованості у розмірі 73 556, 37 грн., пеню - 3 920,76 грн., інфляційну складову - 19 294 грн., 3 % річних - 1 139,01 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2015 позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські новітні телекомунікації" на користь Публічного акціонерного товариства „Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ „Укртелеком" 73 556, 37 грн. - боргу, 3 % річних - 1 139,01 грн., індекс інфляції - 19 294 грн. та 1 958,20 грн.- судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно та неповно дослідив докази, не вірно застосував норми як матеріального так і процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські новітні телекомунікації" у справі № 910/11515/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2015 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 29.09.2015.

28.09.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 розгляд апеляційної скарги ТОВ „Українські новітні телекомунікації" було відкладено на 13.10.2015.

На виконання вимог ухвали від 29.09.2015, 13.10.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли пояснення, які колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 розгляд апеляційної скарги ТОВ „Українські новітні телекомунікації" було відкладено на 27.10.2015.

22.10.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та додаткові пояснення, які колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

На виконання вимог ухвали від 13.10.2015, через відділ документального забезпечення суду 26.10.15 від представника позивача надійшли пояснення, які колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

Представниками позивача та відповідача в судовому засіданні 27.10.2015 подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 було задоволено клопотання представника відповідача та, з урахуванням продовження строку, відкладено розгляд апеляційної скарги ТОВ „Українські новітні телекомунікації" на 12.11.2015.

В судовому засіданні 12.11.2015 представники позивача та відповідача надали свої пояснення по справі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.10.2010 між сторонами по справі укладений договір № 057020300/44074 про надання телекомунікаційних послуг, згідно з яким позивач зобов'язався надавати відповідачу загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги згідно Додатку № 2 до цього договору, а останній у свою чергу - оплачувати надані послуги на умовах вказаного договору.

Згідно з п.п. 4.3, 4.5 Договору споживач оплачує спожиті послуги на підставі надісланого йому рахунку. Також споживач сплачує послуги за спільно погодженою авансовою системою.

Відповідно до п.4.15 Договору, розрахунки за отримані телекомунікаційні послуги проводяться споживачем до 20 числа поточного місяця. Також цим пунктом Договору та абзацом 6 пункту 116 Правил надання отримання телекомунікаційних послуг затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 визначено, що у разі неотримання рахунка (квитанції) до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, або здійснення розрахунків без рахунка (квитанції) абонент має право звернутися до служби розрахунків оператора телекомунікацій для отримання інформації про належну до сплати суму та в разі потреби отримати рахунок (квитанцію).

Пунктом 4.9 Договору передбачено, що на послуги не зазначені у п.4.8 Договору підприємство зв'язку самостійно встановлює тарифи.

Вартість послуг визначається відповідно до діючих тарифів Укртелекому. Тарифи та вартість послуг за Договором Укртелеком має право змінювати в односторонньому порядку (п.4.10 Договору).

Законом України „Про телекомунікації" (далі - Закон) встановлено право оператора телекомунікацій змінювати тарифи та порядок проведення таких змін.

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 38 Закону оператори телекомунікацій мають право на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону.

Наказом ПАТ „Укртелеком" №159 „Про затвердження тарифів на організацію та користування лінією безпосереднього зв'язку між двома кінцевими пунктами на місцевій телефонній мережі" від 09.04.2014 були затверджені тарифи на користування лініями БЗ.

Відповідно до п. 14 ч. ст.. 39 Закону, оператори зобов'язані оприлюднювати тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються самими операторами, не пізніше ніж за 7 календарних днів до їх введення.

Позивач відповідно до вищезазначених норм, опублікував у газеті „Урядовий кур'єр" №74 від 23.04.2014 відповідне оголошення та розмістив інформацію на сайті товариства (а.с. 125-126).

Відповідачем на адресу позивача направлявся лист яким він визнав заборгованість яка утворилась внаслідок зміни тарифів, та зобов'язувався її сплатити протягом 12 місяців (а.с.124).

Відповідно до Додатку №2 до спірного договору на момент його укладення в користуванні відповідача перебувало 97 пар проводів для прямого зв'язку. На початку спірного періоду в користуванні відповідача перебувало 40 пар проводів (каналів безпосереднього зв'язку). Протягом спірного періоду в користуванні залишилося 26 пар. Кількість каналів відображені в рахунках за телекомунікаційні послуги, які виставлялися відповідачу.

Що доведене доказами наявними в матеріалах справи та не оскаржується відповідачем.

Посилання відповідача на лист позивача № 13-05/756 від 13.06.2014 з повідомленням про зміну тарифів, за якими тарифікація, відрізняється від тарифів, за якими стягується заборгованість не приймається до уваги колегією суддів, адже цей лист стосується договору про надання послуг бізнес-мережі №1582 укладеного між сторонами 10.08.2010 (а.с.87-89).

Строк дії договору про надання телекомунікаційних послуг відповідно до умов розділу 7 договору встановлений з дня його підписання і діє протягом одного року та вважається пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за 30 днів до його закінчення про припинення договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

Договір № 057020300/44074 про надання телекомунікаційних послуг від 01.10.2010 за своєю юридичною природою є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

В частині 1 статті 901 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Наявними у матеріалах справи рахунками-актами № №6.2014.440740 від 30 червня 2014, 7.2014.440740 від 31 липня 2014 р., 8.2014.440740 від 31 серпня 2014 р., 9.2014.440740 від 30 вересня 2014 р., 10.2014.440740 від 31 жовтня 2014 р., 11.2014.440740 від 30 листопада 2014 р., 12.2014.440740 від 31 грудня 2014 р., платіжними дорученнями №№ 3773 від 25 грудня 2014 р., 3452 від 28 листопада 2014 р., 784 від 3 листопада 2014 р., 2711 від 22 вересня 2014 р., 2299 від 6 серпня 2014 р., 1815 від 20 червня 2014 р., листом відповідача № 58-ХД/14 від 22 вересня 2014 р. стверджується факт заборгованості відповідача по оплаті наданих позивачем протягом червня - грудня 2014 року послуг за договором у розмірі 73 556,37 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 139,01 грн. та інфляційних у розмірі 19 294,00 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання, та 3 920,76 грн. передбаченої п.5.2 договору пені.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустив прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 624 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом. 5.2 Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати наданих позивачем послуг відповідач сплачує пеню, яка обчислюється залежно від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення оплати.

В частині 2 статті 625 Цивільного кодексу України вказано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання по оплаті за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625 ЦК України підлягає стягненню 73 556,37 грн. боргу, 19 294,00 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 1 139,01 грн. 3% річних з простроченої суми, 3 920,76 грн. передбаченої п. 5.2 Договору пені.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські новітні телекомунікації" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2015 у справі № 910/11515/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/11515/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко