ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 р. Справа № 917/982/15

За позовом Державного професійно-технічного навчального закладу "Професійний аграрний ліцей" м. Кобеляки, 39200, Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Червоноармійська, 52

до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Мухи Валентина Івановича, 39300, Полтавська область, смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 161

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Ціленко В. А.

Представники:

від позивача: Скорик Д.В.

від відповідача: не з'явився

Суть справи: Розглядається позовна заява про витребування в натурі 12600 кг зерна соняшника.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, що не перешкоджає вирішенню спору по суті. Справу розглянуто у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, суд встановив:

01.11.2014 року на підставі договору зберігання № 2 Державним професійно-технічним навчальним закладом "Професійний аграрний ліцей" м. Кобеляки було передано на тимчасове зберігання Суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі Мусі Валентину Івановичу, 12600 кг зерна соняшника, вартістю 41580,00 грн. в с. Забрідки, Новосанжарського району, Полтавської області, що підтверджується умовами підписаного сторонами договору зберігання та накладною № 422.

Зважаючи на те, що письмова вимога ліцею від 01.04.2015 року № 05-20/219 про повернення зерна соняшнику у зв'язку з закінченням строку зберігання, залишена без задоволення, останній просить суд витребувати належне йому майно у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховане наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором зберігання, відповідно до якого зберігач зобов'язується зберігати річ, яка передана йому другою стороною і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ст. 939 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Розділом 5 укладеного сторонами договору термін зберігання зерна визначений з 01.11.2014 р. по 01.04.2015 р.

У зв'язку з тим, що в силу вимог ст. 948 Цивільного кодексу України після закінчення строку зберігання поклажодавець зобов'язаний забрати річ від зберігача, Державний професійно-технічний навчальний заклад «Професійний аграрний ліцей» звернувся до фізичної особи-підприємця Мухи В.І. з вимогою повернути зерно соняшника, яка залишена без задоволення.

Ст. 949 Цивільного кодексу України визначено, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну річ такого самого роду та такої самої якості. Так як відповідач, як зберігач зерна, вимогу поклажодавця не виконав, слід вважати, що позов є обґрунтованим належними доказами та таким, що підлягає задоволенню, з віднесенням судових витрат на відповідача.

Судом враховуються і ті обставини, що ні укладеним сторонами договором зберігання № 2 від 01.11.2014 року ні накладною № 422 індивідуально не визначено зерно соняшнику за сортом, родом чи якістю, іншими ознаками, тому витребуванню підлягає зерно соняшнику за кількістю.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати із незаконного володіння Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Мухи Валентина Івановича (39300, Полтавська область, смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 161, ідентифікаційний номер ) на користь Державного професійно-технічного навчального закладу "Професійний аграрний ліцей" м. Кобеляки, (39200, Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Червоноармійська, 52, ) 12600 кг зерна соняшнику, що знаходиться за адресою: с. Забрідки, Новосанжарського району, Полтавської області.

3. Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Повне рішення складено 04.06.2015 року.

Суддя Ціленко В.А.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути

оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.