ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.11.15р. Справа № 904/8148/15

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфрахт ТЕК", м. Підгороднє Дніпропетровського району Дніпропетровської області

про стягнення 7489 грн 02 коп.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфрахт ТЕК", м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г", м. Дніпропетровськ

про стягнення 60662 грн 13 коп. за договором № 213-ЗЭ про надання транспорно-експедиційних послуг від 08.06.2015

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача (зустрічного відповідача): начальник юридичного відділу ОСОБА_1, довіреність №01 від 11.11.2014;

від відповідача (зустрічного позивача): представник ОСОБА_2, довіреність №28/09-1 від 28.09.2015.

СУТЬ СПОРУ:

07.08.2015 до господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" (далі - ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г", позивач) з позовною заявою від 04.09.2015 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфрахт ТЕК" (далі - ТОВ "Інтерфрахт ТЕК", відповідач), із вимогами про стягнення основного боргу у сумі 7000,00 грн, пені у сумі 444,15 грн та 3% річних у сумі 44,87 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору № 213-ЗЭ про надання транспортно-експедиторських послуг, укладеного між сторонами 08.06.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2015 було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду 29.09.2015.

23.09.2015, через канцелярію суду, відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерфрахт ТЕК" подано зустрічну позовну заяву від 21.09.2015 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" з вимогами про стягнення з відповідача (позивача за первісним позовом) основної заборгованості у сумі 26800,00 грн, пені у сумі 3471,52 грн, 284 % річних у сумі 16890,61 грн, збитків у сумі 7000,00 грн та штрафу за понаднормативний простій у сумі 6500,00 грн, нарахованих позивачем (відповідачем за первісним позовом) з посиланням на неналежне виконання відповідачем (позивачем за первісним позовом) умов договору № 213-ЗЭ про надання транспорно-експедиційних послуг, укладеного між сторонами 08.06.2015.

Ухвалою суду від 28.09.2015 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфрахт ТЕК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" про стягнення 60662,13 грн, - для спільного розгляду з первісним позовом.

На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 05.11.2015 оголошено перерву до 09.11.2015.

Ухвалою суду від 09.11.2015 продовжено строк розгляду справи до 22.11.2015.

У судовому засіданні, призначеному на 23.11.2015, представник позивача (зустрічного відповідача) підтримав заявлені первісні позовні вимоги та відзив на зустрічну позовну заяву, наданий до суду 19.10.2015, повністю, у якому просив відмовити у зустрічних позовних вимогах.

Представник відповідача (зустрічного позивача) подав 23.09.2015 відзив, у якому проти первісного позову заперечив, посилаючись на надумані доводи позивача щодо звернення останнього до іншого перевізника, вони нічим не підтверджуються та скасовуються доказами. До того ж відповідач зазначив, що позивач у відповіді на претензію відповідача підтвердив, що сплатив грошові кошти за реально надані послуги. Отже відповідач не вважає сплачені кошти такими, як ним безпідставно набуті, оскільки вони отримані за наявності правової підстави, а саме укладеного між сторонами договору № 213-ЗЭ про надання транспорно-експедиційних послуг від 08.06.2015. Також 05.11.2015 він надав роз'яснення на вимогу ухвали суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд дійшов висновку про залишення первісного та зустрічного позову без розгляду з огляду на наступне.

08.06.2015 між ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" (далі-замовник) та ТОВ "Інтерфрахт ТЕК" (далі-експедитор) було укладено договір № 213 ЗЭ про на надання транспортно-експедиторських послуг (далі-Договір), за умовами якого експедитор зобов'язується від свого імені та за рахунок коштів замовника здійснити комплекс робіт по організації перевезень вантажів автомобілями в міських, міжміських та міжнародних сполученнях, враховуючи доля цієї мити автотранспорт третьої особи - первізника, а замовник зобов'язується сплачувати за надані послуги.

На виконання умов договору 19.06.2015, на підставі заявки № 186 від 08.06.2015, погодженої сторонами та завіреної печатками підприємств, ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" було перераховано ТОВ "Інтерфрахт ТЕК" 7000,00 грн за платіжним дорученням № 293 від 19.06.2015.

Експедитор - ТОВ "Інтерфрахт ТЕК" у зустрічній позовній заяві посилається також на підписання сторонами заявки № 186/1 від 08.06.2015 на суму перевезення, що складає 26800,00 грн, за якою нібито замовник не сплатив кошти, про що на адресу останнього надіслана претензія (вимога), але ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" не погоджуючись з цими доводами у відповіді на претензію, у своєму відзиві та запереченнях зазначило про те, що така заявка взагалі не погоджувалася сторонами та послуги по ній не надавалися.

Таким чином, щоб підтвердити або спростувати цей факт суд неодноразово витребовував у ТОВ "Інтерфрахт ТЕК" оригінал заявки № 186/1 від 08.06.2015, однак останній оригінал такого документу у судове засідання жодного разу не надав, що в свою чергу не дає можливості суду переконатися у достовірності цього доказу.

Згідно п.2.5 договору експедитор зобов'язаний подати замовнику під загрузку справний рухомий склад стандартних технічних характеристик, який відповідає типу вантажу , який перевозиться, на підставі транспортної заявки.

Первісний позивач посилається на те, що рухомий склад виявися несправним, при цьому відповідач відмовився замінити його чи терміново полагодити, тому він не виконав умови договору та не зміг доставити вантаж до місця призначення. Через що ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" було змушене звернутися до іншого перевізника.

Зустрічний позивач не погоджуючись з позицією ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" зазначив про те, що ним у повному обсязі виконано умови договору, а саме: 08.06.2015 ТОВ "Інтерфрахт ТЕК" надало замовнику під завантаження автотранспортний засіб ПП "ШАГ": DAF AE 4635 EX, AE 2865 XO та 10.06.2015 було здійснено митне оформлення завантаженого автотранспортного засобу. Того ж дня експедитор сплатив перевізнику грошові кошти у сумі 10000,00 грн, на підставі транспортної заявки.

11.06.2015 на прикордонному переході Нехотєєвка - Гоптовка виникло питання щодо належності оформлення відравником/замовником ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" фіто санітарного сертифікату. Даний факт підтверджується листом ПП "ШАГ" (вих.№7 від 18.06.2015, вих. №15 від 23.06.2015).

18.06.2015 вантаж було доставлено ПП "ШАГ" до сел. Сембаза, Рильського р-н Курської обл. для здійснення митних процедур очищення.

Протягом часу з 19.06.2015 по 25.06.2015 здійснювався митний догляд вантажу, так як вантажовідправником/замовником було порушено законодавство РФ з фіто санітарного контролю. Те, що вантаж було доставлено до сел. Сембаза, Рильського р-н Курської обл., підтверджено міжнародною товаро - транспортною накладною (СМР) серії А №377974.

У відзиві на позов ТОВ "Інтерфрахт ТЕК" зазначає, що у зв'язку з тим, що під час даного перевезення автотранспортний засіб зазнав технічних пошкоджень та не міг здійснювати подальше перевезення, він задля виконання умов договору з ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" 22.06.2015 уклав договір транспортної експедиції з ТОВ "Інтерфрахт логістик" (юридична особа за законодавством РФ, ОГРН 689, ІПН НОМЕР_1). Зі свого боку ТОВ "Інтерфрахт логістик" 25.06.2015 уклало з індивідуальним підприємцем ОСОБА_3 (ІП за законодавством РФ, ОГРН 00094, ІПН 96) договір перевезення вантажу № 5. На підставі цього доручення експедитора 28.08.2015 вантаж було доставлено вантажоотримувачу (ТОВ "Фармоптторг").

Отже зустрічний позивач вважає, що зі свого боку ним виконано договір повністю, а за ТОВ "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г" рахується заборгованість за надані послуги у сумі 26800,00 грн.

Таким чином, підставою для звернення первісного позивача та зустрічного позивача до суду визначено неналежне виконання первісним та зустрічним відповідачем умов договору № 213-ЗЭ про надання транспортно-експедиторських послуг, укладеного між сторонами 08.06.2015. Сторонами спору не заперечується той факт, що вантаж бут доставлений до Російської федерації на адресу фірми "ФАРМОПТТОРГ", але при цьому кожна сторона стверджує, що це здійснено саме нею.

З урахуванням характеру спору, судом повинно бути встановлено, на підставі належних та допустимих доказів факт виконання зобов'язань з доставки вантажу до Росії до місця призначення та визначення того, ким саме було доставлено вантаж. Тому, з метою з'ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору суд зобов'язував сторін подати у судові засідання письмові пояснення та документальні докази виконання зобов'язань з доставки вантажу до Росії до місця призначення, ким саме було доставлено вантаж, оригінал для огляду заявки № 186/1 від 08.06.2015 на виконання послуг перевезення вантажу та оригінал товарно-транспортної накладної (СМR) серії А № 377974.

Судом були надіслані ухвали на адресу приватного підприємства "ШАГ" з вимогою надати інформацію щодо доставки вантажу, але відповідь до суду не надійшла.

Сторонами не виконано вимогу суду щодо надання належних та допустимих доказів, які мають суттєве значення для всебічного, повного встановлення обставин справи відповідно до вимог ст. 32, 33, 43 ГПК України, що перешкоджає вирішенню спору по суті.

Інформація про те, ким саме організовано перевезення вантажу є визначальною для вирішення як первісного так і зустрічного позову.

Частиною 4 п. 3.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку первісний та зустрічний позивач не надали суду необхідних для вирішення спору по суті вимог документів та не довели свої позовні вимоги, але суд не вбачає підстав для відмови в первісному та зустрічному позовах, оскільки сторона, яка дійсно здійснила організацію перевезення, не позбавлена можливості отримати документи від перевізника та вантажоотримувача і повторно звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Отже, наведені вище обставини є підставою для залишення первісного та зустрічного позовів без розгляду за п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду у загальному порядку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, враховуючи приписи п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" витрати по сплаті судового збору за подання первісного та зустрічного позову не повертаються судом, а покладаються на первісного та зустрічного позивачів у сумі 1218,00 грн на кожного.

Керуючись п.5 ч.1 ст.81, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити первісну позовну заяву та зустрічну позовну заяву без розгляду.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову у сумі 1218,00 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика столярних виробів "Маестро А-Г".

3. Витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову у сумі 1218,00 грн покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфрахт ТЕК".

Суддя ОСОБА_4