номер провадження справи 35/126/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 Справа № 908/5140/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Гаврик С.Є., довіреність б/н від 01.09.2015р.

від відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Комунальної установи "Бердянський геріатричний пансіонат" Запорізької обласної ради, м. Бердянськ Запорізька область

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Бердянськ Запорізька область

про стягнення 70000 грн.

ВСТАНОВИВ:

24.09.2015р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулась Комунальна установа "Бердянський геріатричний пансіонат" Запорізької обласної ради до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 70000 грн.

24.09.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 28.09.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/5140/15 та присвоєно вищевказаній справі номер провадження 35/126/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 29.10.2015р. о/об 10 год. 30 хв.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що 20.06.2012р. між КУ "Бердянський геріатричний пансіонат" Запорізької обласної ради та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір №305 про купівлю бойлерів підігріву води для душових, ванних кімнат, їдалень та баннопрачечного комплексу, за яким було придбано 2 бойлера на загальну суму 70 000, 00 грн. 23.03.2015р., у зв'язку з непридатністю до використання бойлерів, за вих. №231 позивачем було надіслано до відповідача претензію № 1 про заміну товару неналежної якості. У відповіді на претензію відповідачем було зазначено, що позивач проігнорував правила експлуатації поліетиленових ємкостей, а також рекомендації, які були надані представниками заводу - виробника по використанню вказаних ємкостей. Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача сплачені грошові кошти у сумі 70000, 00 грн. та судовий збір.

29.10.2015р. у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що подав до суду клопотання, в якому просить суд залучити на стороні відповідача в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- ФОП «ОСОБА_4», юридична адреса: АДРЕСА_2, у якої відповідач ФОП ОСОБА_2 придбала зазначені поліетиленові ємкості для подальшого продажу позивачу КУ «Бердянській геріатричний пансіонат» ЗОР за договором №305 від 20.06.2012р.;

- ФОП «ОСОБА_3», юридична та поштова адреса: АДРЕСА_1, оскільки ФОП ОСОБА_3, як представник заводу-виробника ПП «Євро-Пласт» поставив ФОП ОСОБА_4 зазначену спірну продукцію та виконував у квітні 2014р. ремонт цих ємкостей, що підтверджується його листом від 24.04.2015р. №0443, копія якого додається.

Також, відповідач просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату для подачі уточнюючого позову та подання витребуваних доказів у повному обсязі.

Крім того, у судовому засіданні представник позивача надав до суду, супровідним листом, документи, які просить суд долучити до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, вимоги ухвали суд від 28.09.2015р. не виконав, про причини неможливості з'явитись у судове засідання суд не повідомив.

В зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача, розгляд клопотання позивача про залучення третіх осіб у справі, ухвалою суду від 29.10.2015р. відкладено до наступного судового засідання. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 12.11.2015р.

11.12.2015р. через канцелярію господарського суду від позивача надійшла уточнююча позовна заява, в якій останній зазначає, що ФОП ОСОБА_2 ввела в оману позивача, оскільки в п. 1.1 договору № 305 предметом договору зазначено - бойлери підігріву води для душових, ванних кімнат, їдалень та банно - прального комплексу, проте ФОП ОСОБА_2 передала ємкості поліетиленові, які передбачені для стаціонарного зберігання харчових та хімічних продуктів з температурою рідини до + 65, які не передбачені по своїм характеристикам для підігріву води, як бойлери. Позивач вважає, що пансіонат поніс матеріальну шкоду в розмірі 38549 грн., які були витрачені на встановлення двох бойлерів, які не передбачені для використання як бойлери для підігріву гарячої води, а тому просить суд стягнути з відповідача 70000 грн. сплачених за договором № 305 від 20.06.2012р. купівлі бойлерів підігріву води, а також матеріальну шкоду в розмірі 38549 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з урахуванням наданих уточнень та просить стягнути з відповідача 70000 грн. сплачених за договором № 305 від 20.06.2012р. купівлі бойлерів підігріву води, матеріальну шкоду в розмірі 38549 грн., а також сплачений судовий збір.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, відзив та витребувані судом документи не надав, про причини неможливості в судове засідання суд не повідомив.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

На адресу відповідача: АДРЕСА_3 були направлені ухвала про порушення провадження у справі від 28.09.2015р. та ухвала про відкладення розгляду справи від 29.10.2015р.

Ухвала про порушення провадження у праві була повернута на адресу суду з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Ухвала про відкладення розгляду справи, станом на день розгляду справи до суду не поверталася.

Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час розгляду справи.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд вважає за можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

За заявою представника позивача справа розглядалася без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши в судовому засіданні 12.11.2015р. уточнюючу позовну заяву, суд відмовляє в її прийнятті виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова) ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Суд, не приймає вказану заяву, оскільки позивачем заявлена нова вимога майнового характеру про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 38549 грн., яка не була заявлена при подачі позову, що є поданням іншого (ще одного) позову, а це суперечить вимогам ст. 22 ГПК України.

Також, в судовому засіданні судом було розглянуто клопотання про залучення в якості третіх осіб на стороні відповідача ФОП «ОСОБА_4» та ФОП «ОСОБА_3»

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Суд, розглянувши клопотання позивача про залучення третіх осіб, відмовляє в його задоволенні, оскільки позивачем не обґрунтовано, яким чином рішення суду може вплинути на права та обов'язки ФОП «ОСОБА_4» та ФОП «ОСОБА_3» при вирішені спору про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу бойлерів № 305 від 20.06.2012 р. а не поліетиленових ємкостей, як зазначає позивач, які не є предметом розгляду в даній справі.

В судовому засіданні 12.11.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані позивачем додатково, заслухавши пояснення представника позивача, суд відмовляє в позові повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2012р. між КУ "Бердянський геріатричний пансіонат" Запорізької обласної ради (далі - покупець) та ФОП ОСОБА_2 (далі - продавець) було укладено договір № 305.

Відповідно до п. 1.1 договору, продавець зобов'язується поставити покупцю бойлери підігріву води для душових, ванних кімнат, їдалень та баннопрачечного комплексу, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вказаний товар у кількості і за цінами, які передбачені сторонами в товарній накладній, яка складається на кожну партію товару.

Пунктом 2.2 договору сторони передбачили, що сума договору складається з загальної вартості всіх партій товару згідно із накладними і специфікаціями на 70000 грн.

Розрахунок за даним договором здійснюється шляхом оплати покупцем на розрахунковий рахунок продавця вартості отриманого від продавця товару не пізніше 10 банківських днів. (п. 2.3)

Відповідно до видаткової накладної № РН - 0000003 від 20.06.2012р. ФОП ОСОБА_2 відвантажила, а представник позивача отримав бойлери підігріву води для душових, ванних кімнат, їдалень та баннопрачечного комплексу в кількості 2 штуки вартістю по 35000 грн. за кожний, а всього - 70000 грн.

Вказаний товар отриманий без зауважень та заперечень, про що свідчать підписи представників сторін на видатковій накладній.

Платіжним дорученням № 1022 від 21.06.2012р. КУ "Бердянський геріатричний пансіонат" Запорізької обласної ради перерахував на користь ФОП ОСОБА_2 70000 грн., як зазначено в призначенні платежу: за бойлери підігріва води (2 шт * 35000 грн.) згідно договору № 305 від 20.06.2012р.

Позивач, звертаючись до суду посилається на те, що відповідачем, замість бойлерів підігріву води для душових, ванних кімнат, їдалень та баннопрачечного комплексу були передані ємності поліетиленові, які передбачені для стаціонарного зберігання харчових та хімічних продуктів з температурою рідини до + 65, які не передбачені по своїм характеристикам для підігріву води, як бойлери. Вказані ємності вийшли із ладу, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача сплачені кошти за придбані бойлери в розмірі 70000 грн.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку щодо відмови в позові в повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтями 11 та 509 ЦК України зазначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

За своєю правовою природою договір № 305 від 20.06.2012р. є договором купівлі - продажу.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Розділом 3 договору № 305 від 20.06.2012р. сторони обумовили умови поставки та приймання - здачі товару. Зокрема, те, що при виникненні претензій по недопоставці, некомплектності чи якості товару, що трапилися з вини продавця, останній повинен здійснити додаткову поставку або заміну неякісного товару протягом 5 календарних днів з дати отримання претензій від покупця.

Пунктом 5.1 договору сторони домовились, що договір вступає в силу з моменту підписання та діє до закінчення виконання зобов'язань сторонами, або в будь - якому випадку до 31.12.2012р.

Сторонами не передбачено умов, за якими договір може бути пролонгованим.

Таким чином, договір припинив свою дію з 01.01.2013р.

Матеріали справи містять акт прийняття - здачі основних засобів від 20.06.2012р., в яких зазначено, що був проведений огляд бойлерів підігріву води для душових, ванних кімнат, їдалень та баннопрачечного комплексу, що передаються в експлуатацію від ФОП ОСОБА_2, в якому зазначено, що виріб відповідає призначенню та може використовуватися за призначенням.

Також матеріали справи містять договір підряду № 406 від 27.08.2012р., предметом якого є виконання робіт по об'єкту - поточний ремонт по обв'язці бойлерів гарячого водопостачання.

Суд не приймає посилання позивача на ремонт бойлерів у квітні 2013р. ФОП «ОСОБА_3», оскільки як вбачається з листа, наявного в матеріалах справи, ремонтувалися пластикові ємності 15000 л. виробництва ПП «Євро Пласт». Жодних згадувань щодо ремонту бойлерів підігріву води для душових, ванних кімнат, їдалень та баннопрачечного комплексу, які були придбані за договором № 305 від 20.06.2012р. лист не містить.

Також позивачем не надано будь-яких інших доказів щодо ремонту бойлерів, придбаних за договором № 305 від 20.06.2012р.

Таким чином, матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів, що до закінчення строку дії договору він звертався до ФОП ОСОБА_2 з претензією на якість отриманих відповідно до видаткових накладних за договором № 305 від 20.06.2012р. бойлерів підігріву води для душових, ванних кімнат, їдалень та баннопрачечного комплексу.

Судом також не приймаються посилання позивача на те, що відповідач ввела в оману позивача та замість бойлерів передала ємності, оскільки дані посилання не підтверджені жодними доказами.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, не підтвердженими жодними доказами, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 17.11.2015 р.

Суддя О.А. Топчій