ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р.Справа № 5016/3073/2012(20/83)
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді Головея В.М.

суддів Діброви Г.І., Ліпчанської Н.В.,

(У зв'язку із задоволенням самовідводу судді Ярош А.І., склад судової колегії змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.09.2015)

при секретарі судового засідання: Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від ТОВ фірми «Дісконт» - Семенов Ю.С. (за довірністю),

від Українсько-Молдавського СП ТОВ «Жемчужина» - Маляренко Д.С. (за довіреністю),

від ПП «Бриз-Юг» - не з'явився,

від ДП «Віброприбор» - Жеребцов А.В. (за довіреністю) Русу Петру (паспорт),

від Фонду державного майна України - не з'явився,

від ТОВ «Перлина Чорномор'я» - Сорочан В.В. (за довіреністю),

від Компанії «Лардіна Компані Лімітед» - не з'явився,

від Прокуратури Миколаївської області - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перлина Чорномор'я» та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Дісконт»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 11.06.2015 року

по справі № 5016/3073/2012(20/83)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Дісконт»

до відповідачів:

1. Українсько-Молдавського спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Жемчужина»

2. Приватного підприємства «Бриз-Юг»

треті особи, з самостійними вимогами на предмет спору:

1. Державне підприємство «Віброприбор»

2. Фонд Державного майна України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача;

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Перлина Чорномор'я»

2. Компанія «Лардіна Компані Лімітед»

за участю Прокуратури Миколаївської області

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Представниками сторін в судовому засіданні не було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, отже фіксація судового процесу не здійснювалась відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 17.11.2015 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Дісконт» (далі - ТОВ фірма «Дісконт», позивач) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Українсько-Молдавського спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Жемчужина» та Приватного підприємства «Бриз-Юг» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - бази відпочинку «Жемчужина» від 23.10.2006 року, укладеного між відповідачами по справі.

Позов мотивований тим, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу Українсько-Молдавського спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Жемчужина» (далі - УМСП ТОВ «Жемчужина», відповідач 1) не був наділений цивільною дієздатністю та керівник Спільного підприємства перевищив свої повноваження оскільки продавцем за договором купівлі-продажу від 23.10.2006 року є УМСП ТОВ «Жемчужина» в особі директора Грицюка П.П., який при укладенні договору діяв на підставі Статуту підприємства та протоколу загальних зборів засновників від 23.10.2006 року, який в подальшому було визнано недійсним в судовому порядку (Постанова Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2008 року по справі 9/375/08). Крім цього, позивач, який є одним із засновників УМСП ТОВ «Жемчужина», стверджує про порушення своїх корпоративних прав та наполягає на тому, що зміст оспорюваного договору не відповідає внутрішній волі УМСП ТОВ «Жемчужина» та вимогам Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 29.01.2013 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Перлина Чорномор'я» (далі - ТОВ «Перлина Чорномор'я»).

28.02.2013 року ухвалою господарського суду Миколаївської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державне підприємство «Віброприбор» (далі - ДП «Віброприбор»). Також залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Фонд державного майна України (далі - ФДМ України).

05.03.2013 року на адресу суду першої інстанції надійшло повідомлення про вступ Прокуратури Миколаївської області у дану справу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 06.03.2013 року (суддя Олейняш Е.М.) відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2013 року, рішення господарського суду Миколаївської області від 06.03.2013 року залишено без змін, а апеляційні скарги ТОВ фірми «Дісконт» та Фонду Державного майна України - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року рішення господарського суду Миколаївської області від 06.03.2013 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2013 року - скасовано та справу № 5016/3073/2012(20/83) направлено до господарського суду Миколаївської області на новий розгляд.

Ухвалою суду від 24.01.2014 року справу було прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 12.02.2014 року було залучено в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ДП «Віброприбор» та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Компанію «Лардіана Компані Лімітед», як власника спірного майна.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.05.2014 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Дісконт", Державного підприємства "Віброприбор", Фонду Державного майна України про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.10.2006 року відмовлено повністю.

12.11.2014 року Одеський апеляційний господарський суд прийняв постанову, якою у задоволенні апеляційних скарг відмовив. Рішення господарського суду Миколаївської області від 14.05.2014 року - змінив, виклавши пункт 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: « 3. У задоволенні позову прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Фонду державного майна України - відмовити». В іншій частині рішення від 14.05.2014 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2015 року рішення господарського суду Миколаївської області від 14.05.2014 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.11.14 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ фірми «Дисконт» до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.10.2006 року скасовано, в цій частині справу передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області. В іншій частині рішення господарського суду та постанову Одеського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Ухвалою суду від 03.04.2015 року справу було прийнято до провадження.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.06.2015 року у задоволенні позову ТОВ фірми «Дисконт» - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що оскаржуваний договір порушує корпоративні права позивача, як одного з засновків (учасників) УМСП «Жемчужина» з часткою у статутному капіталі Товариства 5%, але порушене право не підлягає охороні шляхом визнання договору недійсним, оскільки позивачем порушено строк, в межах якого особа може звернутись до суду за захистом свого цивільного права або інтересу (позовна давність).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, ТОВ «Перлина Чорномор'я» та ТОВ фірми «Дисконт» звернулись до Одеського апеляційного господарського суді з апеляційними скаргами.

Так, ТОВ «Перлина Чорномор'я» в своїй апеляційній скарзі зазначає, що погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 11.06.2015 року в цілому, апелянт не згоден з висновком суду в частині порушення оскарженим договором корпоративних прав позивача, а також вважає помилковими деякі процесуальні підстави, згідно яких суд відмовив в задоволенні позовних вимог, а саме: вимога про визнання договору недійсним не має наслідком захист корпоративних прав позивача, оскільки він як один із учасників товариства, не наділений повноваженнями власника майна всього Товариства; при укладанні спірного договору директор УМСП ТОВ «Жемчужина» діяв в межах наданих йому повноважень, а також відбулось виконання цього правочину його сторонами; порушені корпоративні права позивача стосовно його участі в прийнятті рішення про продаж бази відпочинку, були захищені в судовому порядку; в справі відсутній предмет спору, що є самостійною підставою для відмови в позові; в задоволенні позову слід відмовити в силу його безпідставності. У зв'язку з чим, скаржник просить суд, мотивувальну частину рішення змінити, виключивши з неї висновки суду першої інстанції стосовно порушення оспорюваним договором купівлі-продажу від 23.10.2006 року корпоративних прав позивача і те, що оскаржуваний договір було укладено з перевищенням повноважень керівника УМСП «Жемчужина», а також відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з необґрунтованістю останнього.

ТОВ фірма «Дисконт» в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи - тобто, суд визнав вставленими такі факти, які відповідачами належним чином не були доведені, висновки суду не відповідають обставинам справи і як наслідок прийнято рішення, яке порушує права та інтереси позивача та третіх осіб, також рішення господарського суду не відповідає нормам матеріального і процесуального права, та фактичним обставинам справи, у зв'язку з цим, просить перевірити законність та обґрунтованість рішення, скасувати його, прийняти нове, яким позовні вимоги - задовольнити у повному обсязі.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2015 року та 16.07.2015 року вищевказані апеляційні скарги прийняті до провадження та призначені до розгляду на 30.07.2015 року.

30.07.2015 року ухвалою Одеського апеляційного господарського суду задоволені клопотання ТОВ фірми «Дісконт» та УМСП ТОВ «Жемчужина» - продовжено строк розгляду справи та у зв'язку з неявкою в судове засідання представників ПП «Бриз-Юг», Фонду Державного майна України та Прокуратури Миколаївської області розгляд апеляційних скарг відкладено на 22.09.2015 року.

14.09.2015 року до Одеського апеляційного господарського суду від ТОВ фірми «Дісконт» надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Перлина Чорномор'я», в якому позивач зазначає, що твердження ТОВ «Перлина Чорномор'я» не підтверджуються матеріалами справи та суперечать нормам матеріального права.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді - учасника колегії Шевченко В.В., на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2015 року № 558, здійснено заміну судді-учасника колегії Шевченко В.В. та визначено суддю-учасника колегії Ярош А.І., що підтверджується протоколом автоматичної заміни складу колегії суддів від 18.09.2015 року.

22.09.2015 року від ДП «Віброприбор» до апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому останній заперечує проти апеляційної скарги ТОВ «Перлина Чорномор'я» та підтримує апеляційну скаргу ТОВ фірми «Дисконт». Крім цього, у відзиві зазначено, що строк на подання позовної заяви не сплив, а позов подано з дотриманням вимог законодавства України.

22.09.2015 року в судовому засіданні суддею Ярош А.І. подано заяву про самовідвід, яка обґрунтована тим, що вона приймала участь у розгляді даної справи і постанова від 19.09.2013 року, прийнята за її участю - скасована постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 року задоволено заяву судді Ярош А.І. про самовідвід.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2015 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Головей В.М., судді: Діброва Г.І., Ліпчанська Н.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 апеляційні скарги прийняті в новому складі суду та призначенні до розгляду на 27.10.2015.

12.10.2015 на електрону адресу до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляцій скарги від прокурора, в якому останній зазначає, що апеляційні скарги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Прокурор вважає, що доводи викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим не вбачається підстав для його скасування, крім того, вирішення даного спору не впливає на інтереси держави, оскільки стосується інтересів суб'єктивного приватного права.

27.10.2015 в судому засіданні представник ТОВ фірми «Дісконт» надав пояснення в яких просив суд, задовольнити його апеляційну скаргу, рішення господарського суду скасувати, позов задовольнити, визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна та залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Перлина Чорномор'я».

В судовому засіданні 27.10.2015 представники УМСП ТОВ «Жемчужина», ДП «Віброприбор», надали пояснення, якими повністю підтримав вимоги апеляційної скарги ТОВ фірми «Дісконт» та заперечували проти задоволення апеляційної скарги ТОВ «Перлина Чорномор'я».

Представник ТОВ «Перлина Чорномор'я» в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги ТОВ фірми «Дісконт» та просив суд, задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «Перлина Чорномор'я».

27.10.2015 в судовому засіданні судова колегія оголосила перерву до 17.11.2015.

Представники прокуратури, Фонду державного майна, Компанії «Лардіана Компані Лімітед» та ПП «Бриз-Юг» в судове засідання 17.11.2015 не з'явились, та не скористались своїм правами на участь в розгляді справи апеляційним судом, хоча повідомлялись належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, про поважні причини неявки суд не повідомили та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористались.

Проте, така неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалами Одеського апеляційного господарського суду у даній справі, явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

17.11.2015 представники ТОВ фірми «Дісконт», УМСП ТОВ «Жемчужина», ДП «Віброприбор», ТОВ «Перлина Чорномор'я» підтримали пояснення надані на попередньому судовому засіданні.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарськими судами, що 23.03.2000 року представниками Фонду державного майна України та Департаменту приватизації та управління державним майном Республіки Молдова було затверджено Перелік документів, які розглядаються при визнанні права власності України та Республіки Молдова на об'єкти соціальної сфери відповідно до ст. 4 Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності від 11.08.1994 року (далі - Угода від 11.08.1994 року), ратифікованої Законом України від 12.07.2001 року № 2666-ПІ.

З метою реалізації Угоди від 11.08.1994 року база відпочинку «Жемчужина» була включена до Переліку об'єктів, розташованих на території України, на які претендує Республіка Молдова.

04.09.2002 року ДП «Віброприбор» звернулося до Міністерства промисловості Республіки Молдова та відповідно до листа № 01/200 від 04.09.2002 року отримало дозвіл спільно з ТОВ фірмою «Дісконт» приймати участь у створенні Українсько-Молдавського спільного підприємства шляхом передачі до статутного фонду активів бази відпочинку «Жемчужина».

13.12.2002 року Реєстраційно-ліцензійною палатою Миколаївського виконкому за №16363 зареєстровано Статут Українсько-Молдавського спільного підприємства ТОВ «Жемчужина», засновниками якого є: ТОВ «Фірма Дісконт» - 5 % у статутному фонді, що складає 28 330,00 грн., та ДП «Віброприбор» - 95% у статутному фонді, що складає 538 297,00 грн., яке передало до статутного фонду УМ СП ТОВ «Жемчужина» базу відпочинку «Жемчужина», що не заперечується сторонами.

Протоколом загальних зборів засновників УМ СП ТОВ «Жемчужина» від 23.10.2006 року було вирішено продати базу відпочинку «Жемчужина» ПП «Бриз-Юг».

23.10.2006 року між УМ СП ТОВ «Жемчужина» та ПП «Бриз-Юг» було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної бази відпочинку «Жемчужина», за умовами якого продавець передає, а покупець приймає у власність (купує) майновий комплекс - базу відпочинку «Жемчужина», вартістю 600 000,00 грн.

Вказаний договір зі сторони УМ СП ТОВ «Жемчужина» підписано його директором Грицюком П.П., а зі сторони ПП «Бриз-Юг» - директором Єрьоменко Г.В.. Договір скріплено печатками юридичних осіб.

Відповідно до п. 1.3 договору майно належить продавцю на праві власності, яке виникло у нього на підставі його Статуту та установчого договору, зареєстрованих 13.12.2002 року, та Акту прийому - передачі майна, переданого учасниками в статутний фонд УМ СП ТОВ «Жемчужина» від 03.01.2003року та додатків до нього.

23.10.2006 року сторонами договору складено Акт прийому-передачі за договором купівлі-продажу від 23.10.2006 року, відповідно до якого ПП «Бриз-Юг» прийняло, а УМ СП ТОВ «Жемчужина» передало цілісний майновий комплекс - базу відпочинку «Жемчужина».

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.11.2006 року у справі №5/452/06 за позовом ПП «Бриз-Юг» до відповідача УМ СП ТОВ «Жемчужина» про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 23.10.2006р. задоволено позовні вимоги та визнано дійсним договір купівлі-продажу від 23.10.2006 року. Вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Право власності на вищезазначене майно зареєстровано за ПП «Бриз-Юг» 29.11.2006 року.

07.12.2006 року між ПП «Бриз-Юг» та ТОВ «Перлина Чорномор'я» було укладено договір купівлі - продажу бази відпочинку «Жемчужина» і спірне майно було передано покупцю за актом приймання-передачі. Рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.12.2006 року по справі № 5/536/06 за покупцем визнано право власності на вказане майно і 11.01.2007 року базу відпочинку «Жемчужина» було зареєстровано за ТОВ «Перлина Чорномор'я

В подальшому ТОВ «Перлина Чорномор'я» відчужив вищевказане нерухоме майно Компанії «Лардіана Компані Лімітед», про що укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу комплексу від 29.01.2011 року.

Даний договір є чинним. Після чого, Компанія, як новий власник бази відпочинку «Магнолія», отримала за місцем її розташування в Коблевській сільській раді Березанського району Миколаївської області свідоцтво про право власності на нерухоме майно встановленого зразка за № 982585 від 01.04.2011 року, а також, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 29516497 від 01.04.2011 року, виданого Березанським БТІ Березанського району Миколаївської області, провела державну реєстрацію речових прав на зазначений майновий комплекс.

Слід зазначити, що назву бази відпочинку, згідно з рішенням виконавчого комітету Коблевської сільської ради № 82 від 08.09.2010 року було змінено з «Жемчужина» на «Магнолія» та присвоєно нову адресу, вул. Морська, 153/1 в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 18.04.2007 року у справі № 10/50/07 за позовом УМ СП ТОВ «Жемчужина» до ПП «Бриз-Юг» про розірвання договору купівлі-продажу та визнання права власності договір від 23.10.2006 року між ТОВ «Жемчужина» та ПП «Бриз-Юг» розірвано та визнано за УМ СП ТОВ «Жемчужина» право власності на цілісний майновий комплекс - базу відпочинку «Жемчужина».

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 року у справі № 10/50/07 рішення господарського суду Миколаївської області від 18.04.2007 року в частині визнання договору розірваним залишено без змін, а в частині визнання за ТОВ «Жемчужина» права власності на цілісний майновий комплекс - базу відпочинку «Жемчужина» скасовано та в цій частині в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, звернувшись з даним позовом до суду, обґрунтовує порушення відповідачами своїх корпоративних прав та законних інтересів при укладанні оспорюваної угоди тим фактом, що рішення загальних зборів УМСП ТОВ «Жемчужина» від 23.10.2006 р., на підставі якого й була укладена ця угода, були визнані недійсними в судовому порядку, отже його право на участь в реалізації майна товариства було порушено.

Суд погоджується з цими твердженнями позивача, оскільки цей факт пов'язаний безпосередньо з охоронюваними законом інтересами позивача виходячи з такого:

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Аналіз наведених норм матеріального права та зважаючи на частку позивача у статутному фонді товариства, дає підстави для висновку, що акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав (постанова Верховного Суду України від 09.12.2014р. у справі №911/2089/14).

Відповідно до змісту п. 3.1 Статуту УМСП ТОВ «Жемчужина» Вищим органом товариства виступають збори учасників товариства, які складаються з учасників товариства або їх призначених представників. Збори учасників уповноважені приймати рішення по всім питанням, що стосуються діяльності товариства, зокрема - встановлення порядку розподілу прибутків та покриття збитків (розділ 5 Статуту).

Пунктом 5.2. Статуту товариства визначена виключна компетенції зборів учасників товариства, до якої належить, зокрема, передача будь якого питання виконавчому органу товариства.

Відповідно до п. 5.2.6, 6.1 Статуту УМСП ТОВ «Жемчужина», директор є виконавчим органом товариства, обирається зборами учасників, здійснює керівництво поточною діяльністю товариства в межах своїх повноважень, визначених установчими документами.

При цьому, п. 6.3.1 Статуту УМСП ТОВ «Жемчужина» наділяє директора повноваженнями по складанню договорів або угод та наділяє його правами по їх виконанню, але ні у цьому пункті ні у іншому не зазначено, що директор має право самостійно їх укладати. Крім того, питання по відчуженню майна що становить більше 50% статуту товариства, мають право вирішувати тільки загальні збори товариства, що встановлено ст. 98 ЦК України.

Постановою від 18.09.2008 р. Одеський апеляційний господарський суд по справі № 9/375/08 за позовом ТОВ фірма "Дісконт" до Українсько-Молдавського спільного підприємства ТОВ «Жемчужина», третя особа без самостійних вимог - ДП "Вібропрібор", позов задовольнив та визнав недійсним рішення загальних зборів УМСП ТОВ «Жемчужина», оформлене протоколом від 23.10.2006 р., дійшовши висновку про порушення ТОВ «Жемчужина» порядку скликання та проведення цих зборів.

З урахуванням викладеного, є обґрунтованими висновки позивача про те, що оскаржуваним договором купівлі-продажу нерухомого майна фактично здійснено реалізацію функції розпорядження майном товариства (грошовими коштами в розмірі 600 000.00 грн.) без належного погодження зборами учасників, а, отже, директор УМ СП ТОВ «Жемчужина» укладаючи від імені товариства договір купівлі-продажу бази відпочинку від 23.10.2006 р., діяв з перевищенням повноважень, наданих йому Статутом та чинним законодавством України, що відповідно є підставою визнання і правочину недійсним.

Таким чином, в зв'язку з укладанням такого договору купівлі-продажу позивач як учасник УМСП ТОВ «Жемчужина» з часткою у статутному фонді, що складає 5% фактично був позбавлений права отримання певної частки прибутку від статутної діяльності ТОВ, а саме - надання послуг в області організації відпочинку та оздоровлення населення, а також активів в разі ліквідації ТОВ.

Отже, укладаючи оспорювану угоду відповідачами було порушено суб'єктивне право позивача.

Водночас, судом не взято до уваги твердження позивача, що оспорювана угода взагалі не укладалась бо нотаріально не була посвідчена та вчасно не пройшла державну реєстрацію. Такі підстави позивача суперечать фактичним обставинам справи, оскільки господарським судом Миколаївської області по справі № 5/452/06 за позовом ПП «Бриз-Юг» до УМСП ТОВ «Жемчужина», саме на підставі ст. 219 ЦК України, було прийнято рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 23.10.2006 року, яке набрало законної сили.

Суд не отримав нормативне обґрунтування від опонентів позивача з тієї обставини, що звернення до суду із даним позовом про визнання недійсним договору, який вже розірвано в судовому порядку, суперечить закону.

Як вже вказувалось раніше, звернувшись з позовом до УМ СП ТОВ «Жемчужина» та ПП «Бриз-Юг» позивач - ТОВ Фірма «Дісконт» наполягає на недійсності договору купівлі-продажу від 23.10.2006 року з підстави його невідповідності волі УМ СП ТОВ «Жемчужина», відсутності цивільної дієздатності у цього товариства, а тому оспорюваний договір укладено з недодержанням вимог ст. 203 ЦК України.

Щодо застосування господарським судом позовної давності колегія суддів зазначає наступне.

25.02.2013 року ПП «Бриз-Юг» просив суд, застосувати до даного позову правила закінчення строків позовної давності та відмовити ТОВ Фірма «Дісконт» в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем УМСП ТОВ «Жемчужина» починаючи з лютого 2007 року постійно вчиняються дії, які свідчать про те, що ними визнано їх незаконні дії, що, зокрема, проявляється у поданні позовів про розірвання угоди та визнання права власності на нерухоме майно, а так само подання заяви до міліції та позовної заяви про визнання оспорюваного договору недійсним (справа №18/194/09), а також виникла необхідність визнавати й збори засновників УМСП ТОВ «Жемчужина» від 23.10.2006 року недійсними (на підставі яких укладався оспорюваний договір).

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 28 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року наголосив, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ЦК встановлено винятки з цього правила щодо окремих вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними (частини друга, третя статті 261 ЦК).

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Позивач як на підставу переривання строку позовної давності одночасно посилається як на приписи ч. 1 ст. 264 ЦК України, так і на приписи ч. 2 ст. 264 ЦК України.

Оспорюваний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений між УМСП ТОВ «Жемчужина» та ПП «Бриз-Юг» 23.10.2006 року.

09.06.2008 року господарським судом Миколаївської області порушено провадження у справі № 9/375/08 року за позовом ТОВ «Фірма «Дисконт» до відповідача УМСП ТОВ «Жемчужина» за участю третьої особи ДП «Віброприбор» про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлене протоколом від 23.10.2006 року. На підставі вказаного протоколу загальних зборів УМСП ТОВ «Жемчужина» від 23.10.2006 року укладено вищевказаний оспорюваний договір купівлі-продажу нерухомого майна від 23.10.2006 року. З судових рішень по вказаній справі вбачається, що позивачу був відомий факт укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна 23.10.2006 року.

З 09.06.2008 року по 28.12.2012 року (дата подання позовної заяви у даній справі) пройшло більше 4 років, ТОВ «Фірма «Дисконт» не зверталось до суду за захистом свого права, тобто на момент звернення до суду з даним позовом позивачем в силу ст. 257 ЦК України та ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України пропущено строк, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, оскільки повторно сплив строк позовної давності (після переривання перебіг позовної давності починається заново).

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що позов ТОВ фірми «Дісконт» подано поза межами встановленого ЦК України строку позовної давності.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Приймаючи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали ТОВ фірмі «Дісконт» звернутись до суду з відповідним позовом про визнання спірного договору недійсним у межах позовної давності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин пропуску ТОВ фірмою «Дісконт» позовної давності, у зв'язку з цим, господарський суд обґрунтовано та підставно відмовив останньому в задоволенні позовних вимог.

Наведені скаржниками в апеляційних скаргах доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Будь-яких інших доводів щодо незаконності рішення місцевого суду та допущення ним порушень норм матеріального та процесуального права, крім вищезазначених та визнаних апеляційною інстанцією необґрунтованими та безпідставними, скаржники не навели.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь-яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст.104 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись cm.cm. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 11.06.2015 року - залишити без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Діброва Г.І.

Ліпчанська Н.В.