РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015Справа №910/27765/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 28 804,38 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Грабова І.А. - представник за довіреністю № 3619/18 від 25.11.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 28 804,38 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.02.2015 року між ОСОБА_2 та приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 24096Га/05АВ, відповідно до якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

03.06.2015 року у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням власника ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 320/15 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 19.06.2015 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Renault, д.н. НОМЕР_1 становить 39 708,57 грн.

З рахунку-фактури № АМСНС04858 від 16.06.2015 року видно, що ремонт автомобіля становить 28 804,38 грн.

Страховик 16.06.2015 року склав страховий акт № 1.003.15.08085/VESKO13694 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування до виплати становить 26 368,38 грн. та утримана сума, в рахунок не сплачених платежів - 2436,01 грн.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 26 368,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 180320 від 18.06.2015 року.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Toyota, д.н. НОМЕР_2, на момент ДТП, застрахована у приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", згідно полісу АІ/7132552.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач направив відповідачу претензію на суму 28 804,38 грн. вих. № ЛВ0018111 від 01.10.2015 року та доповнення до претензії вих. № ЛВ0018438 від 15.10.2015 року.

Вимоги відповідач не виконав, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.10.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.11.2015 року розгляд справи відкладено на 16.11.2015 року, у зв'язку із неявкою відповідача у судове засідання.

09.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

У судове засідання 16.11.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 28.10.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 012, але 09.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Суд відмовив у задоволені клопотання відповідача про призначення судової експертизи, оскільки, відповідно до абзацу 2 пункту 36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язок проведення дослідження експерта чи аварійного комісара покладено саме на відповідача, а до позивача від потерпілої особи перейшло лише право (а не обов'язок) на проведення відповідних досліджень.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Отже, законодавчо встановлена вимога проведення оцінки майна (визначення розміру шкоди) зумовлена тим фактом, що лише фахівець з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому законодавством України порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, на підставі розроблених законодавчих стандартів, нормативів та з використанням спеціальних знань, рекомендацій - в праві визначати характер, обсяг пошкоджень та необхідні дії по їх усуненню, надати відповідь стосовно розміру заподіяної шкоди, визначати наявність причинно-наслідкового зв'язку між ДТП та його наслідками.

За таких обставин, суд не приймає до уваги доводи щодо не встановлення вартості матеріального збитку, викладені у заяві про призначення експертизи вих.. № 1658/8 від 05.11.2015 року, так як, мова у ньому йде про порушення правових норм, обов'язок виконання яких Законом покладено саме на відповідача у справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

03.02.2015 року між ОСОБА_2 та приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 24096Га/05АВ, відповідно до якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки № 65303297 про дорожньо-транспортну пригоду, 03.06.2015 року у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням власника ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3.

Постановою Печерського районного суду м. Києва № 757/20765/15-п від 06.07.2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 320/15 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 19.06.2015 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Renault, д.н. НОМЕР_1 становить 39 708,57 грн.

З рахунку-фактури № АМСНС04858 від 16.06.2015 року видно, що ремонт автомобіля становить 28 804,38 грн.

Страховик 16.06.2015 року склав страховий акт № 1.003.15.08085/VESKO13694 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування до виплати становить 26 368,38 грн. та утримана сума, в рахунок не сплачених платежів - 2436,01 грн.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 26 368,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 180320 від 18.06.2015 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Toyota, д.н. НОМЕР_2, на момент ДТП, застрахована у приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", згідно полісу АІ/7132552, розмір полісу - 0,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач направив відповідачу претензію на суму 28 804,38 грн. вих. № ЛВ0018111 від 01.10.2015 року та доповнення до претензії вих. № ЛВ0018438 від 15.10.2015 року.

Вимоги відповідач не виконав.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Renault, д.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 33-37, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) шкоду в порядку регресу в розмірі 28 804 (двадцять вісім тисяч вісімсот чотири) грн. 38 коп., судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 19.11.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий