П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого суддів: Берднік І.С., Барбари В.П., Ємця А.А., Жайворонок Т.Є., Колесника П.І., Потильчака О.І., Шицького І.Б., -
за участю представників:

приватної організації

"Організація колективного управління

авторськими та суміжними правами" - Молчанова П.В.,

товариства з обмеженою відповідальністю

"Буффало" - Яблонської О.А.,

Пономаренка А.Х.,

Пономаренка М.А.,

Пономаренко Л.І., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 28 липня 2015 року у справі № 910/29115/14 за позовом приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Українська музична видавнича група" і товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ Мьюзік" до товариства з обмеженою відповідальністю "Буффало" про стягнення 36 540,00 грн компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - ПО "ОКУАСП") звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Українська музична видавнича група" (далі - ТОВ "Українська музична видавнича група") і товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ Мьюзік" (далі - ТОВ "УМИГ Мьюзік"), в якому просила стягнути з відповідача на її поточний рахунок компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі, не меншому за 10 мінімальних заробітних плат, на користь:

- ТОВ "Українська музична видавнича група" - 12 180,00 грн;

- ТОВ "УМИГ Мьюзік" - 12 180,00 грн;

- ТОВ "Українська музична видавнича група" і ТОВ "УМИГ Мьюзік" (спільно) - 12 180,00 грн;

Позовні вимоги мотивовано неправомірним використанням відповідачем об'єктів інтелектуальної власності (музичних творів), авторські права на які належать позивачам, шляхом їх публічного виконання без необхідного дозволу та без сплати авторської винагороди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 лютого

2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Буффало" на поточний рахунок ПО "ОКУАСП":

- на користь ТОВ "Українська музична видавнича група" -

6 090,00 грн компенсації за порушення виключних майнових авторських прав і 609,00 грн судового збору;

- на користь ТОВ "УМИГ Мьюзік" - 6 090,00 грн компенсації за порушення виключних майнових авторських прав і 609,00 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вищий господарський суд України постановою від 28 липня

2015 року залишив без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 травня 2015 року та рішення Господарського суду міста Києва від 23 лютого 2015 року.

У заяві про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 28 липня 2015 року у справі № 910/29115/14 з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ПО "ОКУАСП", посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень

статей 8, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон), внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах, просить скасувати постанови судів касаційної та апеляційної інстанцій і частково змінити рішення суду першої інстанції, збільшивши розмір компенсації відповідно до кількості порушень майнових авторських прав, скоєних відповідачем, і відповідно до кількості позивачів, а саме - присудити ТОВ "Українська музична видавнича група" компенсацію у розмірі 12 810,00 грн, а ТОВ "УМИГ Мьюзік" - компенсацію у розмірі 24 360,00 грн.

На обґрунтування неоднаковості застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права ПО "ОКУАСП" долучило до поданої заяви копію постанови Вищого господарського суду України від 10 березня 2015 року у справі № 910/11159/14.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені заявником обставини, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

У справі, що розглядається, встановлено, що 1 січня 2014 року між ПО "ОКУАСП" (організація) і ТОВ "Українська музична видавнича група" (видавник) укладено договір № АУ002К про управління майновими авторськими правами (далі - договір № АУ002К) із додатками до нього № 1 та № 2, відповідно до умов якого видавник зобов'язується надати організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії договору № АУ002К належатимуть видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами відповідно до умов договору № АУ002К (пункт 2.1).

Пунктом 8.3 договору № АУ002К передбачено, що у разі виявлення порушень майнових прав організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав і здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень з управління зазначеними правами.

Згідно з пунктом 3.1 договору № АУ002К ТОВ "Українська музична видавнича група" надано декларацію щодо переданих в управління музичних творів:

- "Hey lady luck"; автори музики: Woon Jamie, Cleis Michel, Luciano; автори тексту: Woon Jamie, Cleis Michel, Luciano; виконавець: Michel Cleis; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 37,5 %; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 37,5 %;

- "Titanium"; автори музики: Tuinford Giorgio Hesdey, Guetta David, Wall Nick L Van De, Furler Sia; автори тексту: Tuinford Giorgio Hesdey, Guetta David, Wall Nick L Van De, Furler Sia; виконавці: David Guetta ft. Sia; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 7,915 %; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 7,915 %.

Згідно з декларацією ТОВ "Українська музична видавнича група" отримало від ТОВ "Національне музичне видавництво" майнові права на зазначені твори на підставі договору про передачу авторських і суміжних прав від 31 грудня 2010 року № НМИ суб 01/11-укр, з кінцевою датою дії договору до 31 грудня 2014 року.

1 січня 2014 року між ПО "ОКУАСП" (організація) і ТОВ "УМИГ Мьюзік" (видавник) було укладено договір № АУ003К про управління майновими авторськими правами (далі - договір № АУ003К) із додатками до нього № 1 та № 2, за умовами якого видавник зобов'язується надати організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії договору № АУ003К належатимуть видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов договору № АУ003К (пункт 2.1).

Згідно з пунктом 8.3 договору № АУ003К у разі виявлення порушень майнових прав організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень з управління зазначеними правами.

Відповідно до пункту 3.1 договору № АУ003К ТОВ "УМИГ Мьюзік" надано декларацію щодо переданих в управління музичних творів:

- "Spectrum"; автори музики: Paul Epworth, Florence Welch; автори тексту: Paul Epworth, Florence Welch; виконавець: "Florence + The Machine"; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 20 %; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 20 %;

- "Titanium"; автори музики: Tuinford Giorgio Hesdey, Guetta David, Wall Nick L Van De, Furler Sia; автори тексту: Tuinford Giorgio Hesdey, Guetta David, Wall Nick L Van De, Furler Sia; виконавці: David Guetta ft. Sia; контрольована частка видавника щодо публічного виконання - 25 %; контрольована частка видавника щодо публічного сповіщення - 25 %.

Згідно з декларацією ТОВ "УМИГ Мьюзік" отримало від

ТОВ "Національне музичне видавництво" майнові права на зазначені твори на підставі договору про передачу авторських і суміжних прав від 1 січня 2014 року № НМИ суб-01/14-укр, з кінцевою датою дії договору до 31 грудня 2014 року.

Отже, на підставі договору № АУ002К і договору № АУ003К

ПО "ОКУАСП" набула повноважень здійснювати колективне управління майновими правами на музичні твори: "Hey lady luck", "Spectrum" і "Titanium".

26 лютого 2014 року представником ПО "ОКУАСП" було виявлено, що у більярдному клубі "Buffalo", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 46, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ "Буффало", зафіксовано факт публічного виконання музичних творів для фонового озвучення приміщення, у тому числі "Hey lady luck" у виконанні Michel Cleis, "Titanium" у виконанні David Guetta ft. Sia та "Spectrum" у виконанні "Florence + The Machine", про що складено акт № 03/02/14.

18 вересня 2014 року ТОВ "Українська музична видавнича група" і ТОВ "УМИГ Мьюзік" надали ПО "ОКУАСП" погодження на звернення до суду з позовом до ТОВ "Буффало" про захист авторських прав і виплату компенсації за порушення авторських прав на зазначені об'єкти авторського права.

Частково задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із факту публічного виконання для фонового озвучення приміщення музичних творів, виключні майнові авторські права на які належать позивачам; відсутності у відповідача необхідного дозволу на використання (публічне виконання) спірних трьох творів; використання відповідачем спірних музичних творів у власній господарській діяльності без сплати авторської винагороди та визначив загальну суму компенсації у мінімальному розмірі (10 мінімальних заробітних плат) на користь обох позивачів разом. Визначаючи розмір компенсації за порушення виключних майнових авторських прав, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, суд виходив із того, що положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону не встановлюють прямої залежності між розміром такої компенсації та кількістю використаних об'єктів або їх складових частин, а лише визначають право стягнення компенсації у разі вчинення порушення авторського права. Інші обставини, у тому числі й кількість неправомірно використаних об'єктів, має врахувати суд при визначенні суми компенсації у кожному конкретному випадку, виходячи із меж, встановлених статтею 52 Закону (від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат).

У постанові від 10 березня 2015 року у справі № 910/11159/14, наданій заявником для порівняння, Вищий господарський суд України погодився із висновками суду апеляційної інстанції про стягнення компенсації, передбаченої статтею 52 Закону, у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за кожний об'єкт авторського права, щодо якого встановлено порушення.

Викладене свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права щодо мінімального розміру компенсації, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Таким чином, предметом перегляду Верховного Суду України є постанова Вищого господарського суду України від 28 липня 2015 року в частині висновків щодо співвідношення розміру компенсації, передбаченої статтею 52 Закону, та кількості суб'єктів авторського права, права яких порушено, кількості об'єктів авторського права, стосовно яких встановлено порушення.

Забезпечуючи єдність судової практики у застосуванні норм матеріального права, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України виходить із такого.

За змістом положень статей 440, 445 ЦК України і частин 1, 3,

5 статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом. Автор має право на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону.

Згідно зі статтею 52 Закону при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, суб'єкти авторського права (і, відповідно, особи, які представляють їх інтереси) мають право подавати позови про виплату компенсації, а суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до

50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

За змістом абзацу 9 частини 2 статті 52 Закону при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" частини 2 статті 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 8 Закону об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема музичні твори з текстом і без тексту.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що кожен музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який належить конкретному суб'єкту(ам). Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського права та/або суміжних прав становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у виді стягнення компенсації. Кожний суб'єкт авторського права при порушенні цього права, в тому числі на один твір, має право на компенсацію в розмірі не менше 10 мінімальних заробітних плат.

Оскільки кожний музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який охороняється законом, то у справі, що розглядається, захисту підлягають права на три музичні твори, суб'єктами яких заявлено позивачів.

За таких обставин висновок Вищого господарського суду України про правильність висновків судів попередніх інстанцій про правомірність нарахування компенсації, передбаченої статтею 52 Закону, у розмірі 10 мінімальних заробітних плат на користь обох позивачів (суб'єктів авторського права) незалежно від кількості використаних об'єктів не ґрунтується на нормах матеріального права.

Ураховуючи, що у справі, яка розглядається, суди допустили неоднакове й неправильне застосування норм матеріального права, постанова Вищого господарського суду України від 28 липня 2015 року, постанова Київського апеляційного господарського суду від 26 травня 2015 року та рішення господарського суду міста Києва від 23 лютого 2015 року підлягають скасуванню відповідно до положень статті 111 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_466677/ed_2015_02_12/pravo1/T179800.html?pravo=1>25 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_645334/ed_2015_02_12/pravo1/T179800.html?pravo=1> ГПК України.

Крім того, право на справедливий суд, передбачене статтею

6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - це зокрема і право на обґрунтоване рішення. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" від 27 вересня 2001 року).

Загальними вимогами процесуального права, передбаченими статтями 32-34, 43, 82, 84 ГПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів.

У справі, що розглядається, суд дійшов висновку, що порушення авторського права полягало у публічному виконанні музичних творів для фонового озвучення приміщення закладу за допомогою наявного музичного обладнання. Підставою для такого висновку став акт фіксації використання музичних творів від 26 лютого 2014 року, складений одноособово представником приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" і ПО "ОКУАСП" Чепурком Ю.В.

Разом із тим відповідно до статті 1 Закону публічним виконанням є подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час. Публічним сповіщенням (доведенням до загального відома) є передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

У справі, що розглядається, суд не встановив, за допомогою якого саме джерела (пристрою) відбувалося публічне виконання спірних творів, що є необхідним для розмежування поняття публічного виконання та публічного сповіщення і, відповідно, для встановлення факту порушення виключних майнових прав суб'єктів авторського права саме з боку відповідача.

Крім того, у справі, яка розглядається, господарські суди, не з'ясували обставини щодо спільного володіння авторськими правами на один із трьох використаних музичних творів, на той час як ПО "ОКУАСП" просила стягнути компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав на цей музичний твір на користь обох позивачів спільно.

Відповідно до вимог статті 11123 ГПК України Верховний Суд України розглядає справи за правилами перегляду судових рішень у касаційному порядку, а тому не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.

Відсутність у Верховного Суду України процесуальної можливості з'ясувати дійсні обставини справи перешкоджає ухваленню нового рішення, в якому необхідно дати висновок про правильність застосування норм матеріального права залежно від встановлених судами попередніх інстанцій обставин відповідно до наданих їм процесуальних повноважень.

Зважаючи на викладене, справу № 910/29115/14 слід передати на розгляд суду першої інстанції згідно з підпунктом "а" пункту 1 частини 2 статті 11125 ГПК України.

Керуючись статтями 11116, 11123, 11124, 11125 ГПК України, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" задовольнити частково.

Постанову Вищого господарського суду України від 28 липня

2015 року, постанову Київського апеляційного Господарського суду від 26 травня 2015 року та рішення господарського суду міста Києва від

23 лютого 2015 року скасувати.

Справу № 910/29115/14 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 4 статті 11116 ГПК України.

Головуючий І.С. Берднік

судді: В.П. Барбара

А.А. Ємець

Т.Є. Жайворонок

П.І. Колесник

О.І. Потильчак

І.Б. Шицький