РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2015Справа №910/27217/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Sirdaryo Dori-Darmon"
про стягнення 304 518, 90 дол. США (6 678 947, 26 грн.)
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Задорожна Л.Г. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київмедпрепарат" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Sirdaryo Dori-Darmon" про стягнення заборгованості у сумі 304 518, 90 дол. США (6 678 947, 26 грн.).

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Контрактом № EXP-430/14 від 14.04.2014 року, щодо своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2015 р. порушено провадження у справі № 910/27217/15, розгляд останньої призначено на 20.11.2015 р.

У судовому засіданні представник позивача вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Через відділ діловодства від відповідача надійшла заява, в якій він підтверджує факт належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, а також визнає позов у повному обсязі й просить суд розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 14.07.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Київмедпрепарат" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Sirdaryo Dori-Darmon" (Покупець) виникли договірні відносини відповідно до укладеного Контракту № EXP-430/14 від 14.04.2014 року. (далі - Контракт).

Відповідно до п. 1.1. Контракту, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця на умовах, в обсягах та порядку, передбачених контрактом товар (медикаменти), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар згідно вимог Контракту.

Контрактна поставка товару відбувається на основі специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару, та які є невід'ємними частинами Контракту. (пункт 1.2 Контракту).

Згідно п.1.3 Контракту, Покупець зобов'язаний оплатити товар відповідно до разових специфікацій.

У Специфікації № 2 сторони домовились про поставку та оплату товару на суму 304 518, 90 дол. США.

Пунктом 5.1. Контракту передбачено, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитам Продавця в наступному порядку: банківське переведення на рахунок Продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів від дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) в м. Києві або авіатранспортною накладною (Air Waybill) в аеропорті "Бориспіль".

Товар поставляється на умовах СІР-Гулістан: Митний пост - Гулистан ВЕД (згідно Міжнародних правил тлумачення термінів ІНКОТЕРМС-2010) - п. 3.1. Контракту. Згідно міжнародних правил тлумачення термінів ІНКОТЕРМС-2010 для умов СІР (п.А.4.) Продавець зобов'язаний поставити товар Перевізнику.

Відповідно до п.4.3. Контракту датою поставки товару є дата передачі товару Перевізнику.

На виконання умов Контракту, позивач здійснив поставку товару, згідно Специфікації №2 до Контракту, Инвойса № EXP-430/14-2, на загальну суму 304 518, 90 дол. США, що підтверджується міжнародною транспортною накладною (CMR) № 0803108.

Товар пройшов митну процедуру в Україні, про що свідчить електронна декларація № 100250003/2015/520449, товар також отриманий Покупцем на митному пості - Ташкент, що підтверджується копією вантажної (ввізної) митної декларації № 24009/03.09.2015/0002114. Таким чином, оплата за поставлений товар згідно Специфікації №2 до Контракту повинна бути здійснена на протязі 60 календарних днів, починаючи з 30.07.2015 року та до 27.09.2015 року включно.

Однак, всупереч умовам укладеного Контракту, відповідачем не здійснено оплату за поставлений товар своєчасно та у повному обсязі. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники правовідносин можуть самостійно здійснити вибір права, яке підлягає застосуванню до змісту правовідносин.

Продавець та Покупець погодилися керуватися нормами права місця укладення Контракту (п 15.3.). Місце укладення Контракту - м. Київ, таким чином сторони керуються правом України.

Згідно п.2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, яку укладено державами-учасницями СНГ в м. Києві 20.03.1992 року, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності держав-учасниць СНГ при укладенні контрактів можуть домовитися про передачу спору до компетентного суду будь-якої держави, яка підписала вказану Угоду.

П. 15.2. Контракту передбачає підсудність даної справи Господарського суду м. Києва.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, виходячи із наступного:

Судом надана належна правова оцінка відносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір постачання. У залежності від умов діючого законодавства, договір вважається укладеним коли сторони досягли всіх суттєвих його умов, а саме за ЦК України відносно предмету та строку.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Незалежно від того, що у ЦК України договору поставки присвячено лише одна стаття (ст. 712), до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, а саме ст. ст. 655-697 ЦК України, коли інше не встановлено договором, законом або витікає із характеру правовідносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом України. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Господарський кодекс України чітко вказує, що сторонами договору постачання можуть бути лише суб'єкти господарювання в розумінні статті 55 ГК України. Таким чином, законодавець визначив відповідно до вимог частини 6 статті 265 ГК України чим різниться договір поставки від договору купівлі-продажу. Сторони судового процесу є суб'єктами господарювання відповідно до вказаних вимог.

Так, згідно п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

За вимогами ГК України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціні. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 ЦК України та ст.ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем, останній, в порушення умов Контракту не здійснив оплату за поставлений товар, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 304 518, 90 дол. США.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов'язання є підставою для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 304 518, 90 дол. США (6 678 947, 26 грн.).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 9, ст.ст. 11, 15, 16, 526, 599, 625, 655-697, 712 ЦК України, ст. ст. 55, 180, 181, 193, 202, 264, 265, 266 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 35, 36, 43, 44, 49, ч. 3 ст. 69, 77, 79, 82 82-1, 84, ч. ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Sirdaryo Dori-Darmon" (230108, Республіка Узбекистан, Сирдаріїнська область, м. Гулистан, вул. Султана, 4, ИПП 200322259) на користь Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139, ИПП 00480862) 304 518, 90 дол. США (6 678 947, 26 грн. згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15.10.2015 року). Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Sirdaryo Dori-Darmon" (230108, Республіка Узбекистан, Сирдаріїнська область, м. Гулистан, вул. Султана, 4, ИПП 200322259) на користь Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139, ИПП 00480862) судовий збір у розмірі 100 184, 21 грн. Видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 25.11.2015 р.

Суддя Ю.О.Підченко