Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" листопада 2015 р. Справа № 906/162/13-г

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №1041 від 02.09.2015р.,

від третьої особи - Державної фінансової інспекції України в Житомирській області:

не з'явився,

та прокурора: Рудченко М.М., старшого прокурора відділу прокуратури Житомирської області, службове посвідчення №031535, вид. 23.01.2015р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Прокурора Попільнянського району Житомирської області в інтересах держави в особі Служби автомобільних доріг у Житомирській області (м.Житомир)

до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м.Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної фінансової інспекції України в Житомирській області (м.Житомир)

про стягнення 147307,07 грн.

Прокурор Попільнянського району Житомирської області звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом в інтересах держави в особі Служби автомобільних доріг у Житомирській області (м.Житомир) до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м.Житомир) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної фінансової інспекції України в Житомирській області (м.Житомир) про стягнення 147307,07 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої завищенням вартості виконаних підрядних робіт (позовна заява, а.с.2-5, т.1; доповнення до позовної заяви, а.с.64-70, т.1). За даною позовною заявою господарським судом порушено провадження у справі №906/162/13-г.

Під час розгляду вказаної справи, з урахуванням заявленого прокурором клопотання (а.с.15-16, т.4) та повідомлених ним відомостей, господарським судом встановлено, що спір у даній справі безпосередньо пов'язаний з вирішенням по суті справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000034, що перебувала на розгляді Попільнянського районного суду, оскільки обставини, які є предметом дослідження в межах вказаної кримінальної справи мають суттєве значення для вирішення даного господарського спору та для забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, в той час як за відсутності первинних документів у даній справі є неможливим належне дослідження обставин справи та правильний розгляд спору щодо стягнення збитків.

За таких обставин, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.07.2013р. зупинено провадження у справі №906/162/13-г до вирішення пов'язаної з нею справи, що розглядається Попільнянським районним судом за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000034.

На здійснені у 2014 році запити суду було повідомлено про те, що кримінальне провадження №0000034 ще не розглянуто Попільнянським районним судом.

Протягом тривалого часу жодної інформації від сторін стосовно розгляду вищевказаного кримінального провадження до господарського суду не надійшло. З Єдиного державного реєстру судових рішень України судом встановлено, що за результатами розгляду вищевказаного обвинувального акту Попільнянським районним судом Житомирської області винесено ухвалу у справі 288/829/13-к (1-кп/288/2/15) від 18.06.2015р. про закриття кримінального провадження №0000034 від 13.12.2012р., проте, про завершення таким чином розгляду даної справи Попільнянського районного суду ні сторони у господарській справі №906/162/13-г, ні прокуратура Попільнянського району (всупереч відповіді від 01.12.2014р. №96-1332вих.14 на запит суду) до господарського суду Житомирської області не повідомили.

З урахуванням викладеного, для забезпечення розгляду господарським судом Житомирської області справи №906/162/13-г, 17.09.2015р. господарським судом направлено запити до Попільнянського районного суду Житомирської області та Прокуратури Попільнянського району Житомирської області щодо письмового підтвердження інформації про стан розгляду справи Попільнянського районного суду Житомирської області за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000034, та направлення на адресу суду засвідченої судом копії судового акту (судових актів), прийнятого (-их) по справі.

25.09.2015р. на адресу господарського суду Житомирської області від Попільнянського районного суду Житомирської області разом з супровідним листом за вих.№7568/15 від 23.09.2015р. надійшла засвідчена судом копія ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 18.06.2015р. по справі №288/829/13-к (1-кп/288/2/15) про закриття кримінального провадження №0000034 від 13.12.2012р. на підставі п.2 ч.2 ст. 284 КПК України - у зв'язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

У зв'язку з закриттям кримінального провадження №0000034 від 13.12.2012р., тобто усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №906/162/13-г, Господарським судом Житомирської області ухвалою від 30.09.2015р. поновлено провадження у справі №906/162/13-г, судове засідання призначено на 07.10.2015р.

05.10.2015р. від Прокуратури Попільнянського району надійшла відповідь на запит суду від 17.09.2015р., в якій зазначено, що ухвалою Попільнянського районного суду від 18.06.2015р. кримінальне провадження №0000034 від 13.12.2012р. по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.366 КК України закрито на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України, на даний час рішення суду набрало законної сили.

07.10.2015р. до суду по факсу надійшло клопотання позивача (вих.№04-19/1385 від 07.10.2015р.) про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю представників Служби автомобільних доріг у Житомирській області в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду.

В судовому засіданні прокурор повідомив, що на даний час немає можливості подати письмові пояснення по суті спору.

Представник відповідача зазначила, що оригінали всіх первинних документів, на підставі яких здійснювалася перевірка, вилучені у відповідача, що вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів та реєстру, в якому наведено повний перелік вилучених документів.

Прокурор подав клопотання про відкладення розгляду справи (оголошення перерви в судовому засіданні) та продовження строку вирішення спору у відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України у зв'язку з необхідністю надання додаткових пояснень та з'ясування обставин справи з урахуванням результатів вирішення кримінального провадження та надання додаткових доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, зважаючи на неявку представника позивача та невиконання сторонами вимог ухвали суду, з метою надання позивачу можливість реалізувати принцип змагальності, забезпечення участі в судовому засіданні та з метою повного, всебічного, об'єктивного розгляду справи, враховуючи необхідність подання додаткових доказів, господарський суд відклав розгляд справи на 12.11.2015р., продовживши встановлений строк розгляду справи відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України за мотивованим клопотанням прокурора.

Ухвалою суд також зобов'язав позивача та прокурора надати господарському суду: письмові пояснення по суті спору з урахуванням результатів вирішення справи Попільнянського районного суду за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000034; для огляду оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги; довідку про включення позивача до ЄДРПОУ; Статут (Положення), Свідоцтво про державну реєстрацію (належним чином засвідчені копії - до матеріалів справи); докази, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини та довідку про заборгованість відповідача за спірний період на день судового засідання. Відповідача зобов'язано ухвалою суду надати господарському суду: письмовий відзив на позовну заяву, обґрунтований документально з врахуванням доповнення прокурора до позовної заяви; оригінали первинних документів, на підставі яких здійснювалась перевірка - для огляду, їх засвідчені копії - для долучення до матеріалів справи; у разі неможливості такого подання, слід надати суду оригінал протоколу тимчасового доступу до речей і документів та реєстр, в якому наведено повний перелік вилучених документів; перевірити розрахунок позовних вимог, у разі наявності заперечень, обґрунтувати їх документально та з посиланням на нормативно-правові акти; довідку про включення до ЄДРПОУ, Свідоцтво про державну реєстрацію; у разі вирішення спору у добровільному порядку надати до справи відповідні докази.

30.10.2015 р. від прокурора Попільнянського району надійшли пояснення (а.с.70-72, т.4), в яких прокурор навів викладене в ухвалі Попільнянського районного суду від 18.06.2015р. про закриття кримінального провадження №0000034 від 13.12.2012р. стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.366 КК України на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України, у зв'язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. При цьому, прокурор не навів правових наслідків закриття вказаного кримінального провадження щодо вирішення по суті господарського спору, що розглядається, та не зазначив чи підтримує заявлені у справі позовні вимоги.

В поясненнях прокурор зазначив, що досудове розслідування розпочате 13.12.2012р. на підставі акту ревізії Державної фінансової інспекції в Житомирській області фінансово-господарської діяльності ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" за ІІ-ІV квартал 2010 року, 2011 рік та завершений звітний період 2012 року. Обвинувачення ОСОБА_2 ґрунтувалось на висновках наведеного вище акту ревізії Державної фінансової інспекції в Житомирській області. Дослідженими у судовому засіданні доказами та допитаними свідками у даному кримінальному провадженні вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, не підтвердилась.

В засіданні суду 12.11.2015р. прокурор та представник відповідача жодних документів на виконання вимог ухвали суду від 07.10.2015р. не подали.

Прокурор позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечила в повному обсязі, вважає, що відсутні докази на підтвердження завданих збитків.

Заперечення відповідача викладені у письмовій формі у відзиві (а.с.183-184, т.3) та додаткових поясненнях (а.с.9-11, 19, т.4).

Позивач - Служба автомобільних доріг у Житомирській області та третя особа - Державна фінансова інспекція України в Житомирській області своїх представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про що свідчить реєстр Ф103 рекомендованої кореспонденції господарського суду Житомирської області за 20.10.2015р.

У справі наявні викладені письмово пояснення третьої особи (а.с.39-42, т.1; 61-63, т.2).

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи наведене, а також, запобігаючи невиправданому затягуванню розгляду спору по справі, яка вже тривалий час розглядається, як з урахуванням об'єктивних та поважних причин, так і з врахуванням невиконання вимог суду прокурором і сторонами, що перешкоджало забезпеченню повного та всебічного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 12.11.2015 р. без участі представників позивача та третьої особи.

Стосовно тривалості розгляду даної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006р. №3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно п.31 Рішення Європейського суду з прав людини від 1 лютого 2007 р. у справі "Макаренко проти України" суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

Відповідно до п.27 Рішення Європейського суду з прав людини від 8 квітня 2010 року у справі "Гутка проти України" суд також частково погодився з твердженням Уряду України про те, що сторони сприяли тривалості оскаржуваного провадження. Вірним є те, що, хоча стороні в цивільній справі не можна ставити за вину використання доступних за національним законодавством засобів для захисту своїх інтересів, вона має враховувати те, що такі дії неминуче призводять до затягування відповідного провадження (згідно ухвали у справі "Малицька-Васовська проти Польщі" від 5 квітня 2001 року, №41413/98).

Зважаючи на викладене, маючи на меті забезпечити розгляд справи за результатом дослідження усіх доказів по справі в їх сукупності та вжити передбачених законом засобів для встановлення належності і допустимості доказів по справі, неодноразово для надання можливості сторонам подати відповідні докази в наступне слухання справи, призначене на іншу дату, суд дійшов висновку, що розумним для розгляду даної справи є саме строк, що мав забезпечити як реалізацію процесуальних прав сторін по справі, так і повний, всебічний, об'єктивний розгляд справи та правильне вирішення господарського спору.

Заслухавши в судових слуханнях при розгляді справи пояснення та доводи сторін і прокурора, дослідивши матеріали справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що філією "Попільнянський райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" за період з 01.04.2010 р. по 01.07.2012 р. на замовлення Служби автомобільних доріг у Житомирській області виконувались роботи по поточному ремонту та експлуатаційному утриманню автомобільних доріг загального користування, на підставі укладених між сторонами договорів, зокрема:

- договір №2 про надання послуг експлуатаційного утримання та поточного (планово-попереджувального) ремонту автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Житомирської області від 11.03.2010 р. (а.с.72-79, т.2);

- договір №10 про надання послуг поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення загального користування Житомирської області від 02.08.2010 р. (а.с.80-84, т.2);

- договір №1 про закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Житомирської області протяжністю 8523,9 км. від 21.01.2011р. (а.с.192-195, т.2);

- договір №11 про закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення від 09.06.2011р. (а.с.196-200, т.2);

- договір №31 про закупівлю послуг з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Житомирської області протяжністю 8523,0 км. від 25.08.2011р. (а.с.1-4, т.3);

- договір №4 про закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Житомирської області протяжністю 8523,0 км. від 13.02.2012 р. (а.с.107-110, т.3).

Роботи виконувались належним чином, усі роботи були прийняті позивачем по актам приймання виконаних будівельних робіт, без зауважень (акти, довідки про вартість та підсумкові відомості ресурсів: а.с.75-200, т.1; 1-60,136-191, т.2; 64-106, 137-182, т.3) та були оплачені останнім в повному обсязі (платіжні доручення: а.с.85-135, т.2; 5-63, 111-136, т.3).

Разом з тим, заявивши позов у даній справі, прокурор послався на виявлені порушення при проведенні будівництва, реконструкції, ремонту та утримання доріг на території Попільнянського району, допущені філією "Попільнянський райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор". Зокрема, позов мотивований тим, що відповідно до п.2.10 плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на ІІІ квартал 2012 року та на підставі направлення від 13.08.2012р. №612, спеціалістами Державної фінансової інспекції України у Житомирській області проведено ревізію фінансово господарської діяльності в ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" за II -IV квартал 2010 року, 2011 та 2012 роки. Проведеною ревізією встановлено, що філія Попільнянський райавтодор" створена як відособлений структурний підрозділ дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" і не є юридичною особою.

Перевіркою правильності визначення вартості виконаних структурними підрозділами робіт за період з 01.04.2010 року по 01.07.2012 року, шляхом дослідження первинних документів, підтверджуючих вартість експлуатації машин і механізмів включених до вартості підрядних робіт, встановлено, що Службою автомобільних доріг у Житомирській області прийнято до оплати та оплачено акти приймання виконаних підрядних робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг за період з 01.04.2010р. по 01.07.2012р., до яких філією "Попільнянський райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" включено вартість роботи машин та механізмів (автогрейдер, екскаватор, бульдозер, каток, трактор, навантажувач тощо), які фактично в даному періоді не використовувалися і робота яких документально не підтверджена, внаслідок чого порушено вимоги п.3.3.10.1 Державних будівельних норм України Д.1.1-1-2000 "Правила визначення вартості будівництва", що призвело до завищення вартості виконаних підрядних робіт, оплачених Службою автомобільних доріг у Житомирській області, на загальну суму 107846,60 грн., з яких:

в квітні - грудні 2010 року на суму 8 864,81 грн. (в т.ч. ПДВ 1477,47 грн.);

в 2011 році на суму 65 273,58 грн. (в т.ч. ПДВ 10 878,93 грн.);

в І півріччі 2012 року на суму 33708,21 грн. (в т.ч. ПДВ 5618,03 грн.).

Вказане порушення, за твердженням прокурора, завдало збитків Службі автомобільних доріг у Житомирській області на загальну суму 107846,60 грн.

Крім того, звіркою по питанню правильності визначення виконаних структурними підрозділами підприємства підрядних робіт шляхом співставлення підсумкових відомостей ресурсів до актів приймання виконаних підрядних робіт форми №КБ-2в з кількістю та вартістю будівельних матеріалів за матеріальними звітами Ф-№М-29, Ф-№М-19а встановлено, що за період з 01.04.2010 по 30.06.2012 внаслідок включення до актів приймання виконаних будівельних робіт будівельних матеріалів по вартості більшій, ніж рахуються за даними бухгалтерського обліку філії "Попільнянський райавтодор", завищено вартість виконаних будівельних робіт на загальну суму 39460,47 грн. (в т.ч. ПДВ 6 576,74 грн.), в т.ч.:

в квітні - грудні 2010 року на суму 5782,63 грн. (в т.ч. ПДВ 963,77 грн.);

в 2011 році на суму 26 884,56 грн. (в т.ч. ПДВ 4 480,76 грн.);

в І півріччі 2012 року на суму 6793,28 грн. (в т.ч. ПДВ 1132,21 грн.).

Таким чином, за переконанням прокурора, з посиланням на довідку №61-09/149 від 19.10.2012р. (а.с.115-119, т.1) загальна сума збитків, завданих службі автомобільних доріг у Житомирській області внаслідок завищення виконаних підрядних робіт за період з 01.04.2010р. по 30.06.2012р. філією "Попільнянський райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" ВАГ "ДАК "Автомобільні дороги України", складає 147307,07 грн.

Розглядаючи питання законності та обґрунтованості позовних вимог прокурора у справі, суд враховує вищевикладене та наступне.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

З огляду на матеріали справи, між сторонами склалися господарські відносини на підставі договору підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до приписів визначених у пункті 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За змістом частин 1 та 3 статті 632 Цивільного Кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Слід зазначити, що згідно поданих до справи доказів, не вбачається, що укладені між сторонами договори підряду в частині визначення ціни було визнано в установленому порядку недійсними повністю або частково з підстав завищення ціни, чи до них були внесені відповідні зміни. Також, будь-які дії щодо коригування суми оплати за участю підрядника позивачем в установленому порядку не вчинялись.

Приписами статті 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як встановлено судом з матеріалів справи, під час прийняття виконаних підрядних робіт позивач акт про виявлені недоліки не складав, про наявність цих недоліків та необхідність їх виправлення виконавцю (відповідачу) не повідомляв. Матеріали справи повністю підтверджують виконання сторонами своїх зобов'язань за договорами підряду: відповідачем роботи виконані, а позивачем зазначені роботи прийняті та оплачені за цінами, узгодженими сторонами, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних підрядних робіт без жодних зауважень та кошторисною документацією. Роботи, передбачені договором, були виконані у повному обсязі і у встановлені строки, а позивач в свою чергу не мав претензій щодо обсягу і якості виконаних відповідачем робіт та повністю оплатив їх вартість.

При цьому, відмови від приймання виконаних робіт з боку позивача не надходило, обсяг робіт погоджений сторонами, недоліків під час виконання робіт позивачем не виявлено.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Таким чином, прокурор, вимагаючи повернення на користь позивача частини виконаного за договором, фактично вимагає перегляду ціни договору після його виконання, що є порушенням вказаних вимог чинного законодавства.

Положеннями ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частинами 1, 2 ст.623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Враховуючи те, що відповідачем умови договору підряду виконувались належним чином, а прокурор та позивач, в свою чергу, не навели доказів, які підтверджують протиправну поведінку відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, яка спричинила шкідливий результат для позивача, а тому не може вважатися доведеним причинний зв'язок між заподіяною шкодою та поведінкою особи.

Згідно з ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи встановлену відповідність обсягів та вартості робіт, відображених в актах виконаних робіт, підписаних позивачем та відповідачем обсягам та вартості, визначеним у відповідній проектно-кошторисній документації, підстави для відшкодування відповідачем збитків відсутні, оскільки стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань здійснюється в порядку ст.623 Цивільного Кодексу України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Крім того, кошти, які прокурор просить стягнути на користь позивача з відповідача, отримано останнім як оплату за належне виконання робіт за договорами підряду, а тому такі кошти набуто за наявності правової підстави (укладених між сторонами договорів підряду), а отже, вони не можуть вважатися збитками.

Також, як зазначено прокурором в поясненнях (а.с.70-72, т.4) щодо закриття ухвалою Попільнянського районного суду від 18.06.2015р. кримінального провадження №0000034 від 13.12.2012р. стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.366 КК України на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України, у зв'язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, досудове розслідування розпочате 13.12.2012р. на підставі акту ревізії Державної фінансової інспекції в Житомирській області фінансово-господарської діяльності ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" за ІІ-ІV квартал 2010 року, 2011 рік та завершений звітний період 2012 року, водночас, обвинувачення ОСОБА_2, що ґрунтувалось на висновках наведеного вище акту ревізії Державної фінансової інспекції в Житомирській області, проте, у даному кримінальному провадженні вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, не підтвердилась.

За таких обставин, прокурором не доведено порушення відповідачем умов договорів, укладених між сторонами, а відтак і наявності складу цивільного правопорушення, що унеможливлює стягнення з відповідача в якості збитків грошових коштів у розмірі 147307,07 грн.

Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст.32 ГПК України).

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У даному випадку, прокурор не довів обставин, покладених в основу заявлених позовних вимог, а, відтак, підстави для задоволення позову у справі відсутні; у позові суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.11.15

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (реком.),

3 - відповідачу (реком. ),

4 - третій особі - Державній фінансовій інспекції України в Житомирській області :10014, м.Житомир, майдан ОСОБА_3, 12 (реком.),

5 - прокурору Попільнянського району (реком.),

6 - прокурору Житомирської області