УХВАЛА

25.11.2015Справа № 910/25459/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сальве"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк" Київська Русь" в особі

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю.

2) Приватного акціонерного товариства "Альба Україна"

про визнання договору недійсним

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача-1: Поклад А.О. (за дов.)

від відповідача-2: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Сальве" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю., Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №70049-20/14-7 від 05.06.2014, який укладений між ПрАТ "Альба Україна" та ПАТ "Банк "Київська Русь".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення його права та законних інтересів.

Ухвалою суду від 28.09.2015 порушено провадження у справі № 910/25459/15, розгляд останньої призначено на 02.11.2015 та зобов'язано позивача надати наступні документи: - оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви (для огляду); власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору.

В судове засідання призначене на 02.11.2015, позивач не забезпечив явку уповноважених представників, витребувані документи не надав без поважних причин, натомість звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи судом задоволено та в порядку ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 16.11.2015, згідно ухвали від 02.11.2015.

Позивач вдруге не з'явився в судове засідання 16.11.2015, повторно не надав суду витребувані документи в ухвалі від 02.11.2015. Про дату та час розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи.

Згідно поштового повідомлення № 01 8 представник позивача отримав ухвалу суду від 02.11.2015 - 06.11.2015, що свідчить про достатність часу для підготовки та надання суду витребуваних документів.

Враховуючи неявку представників позивача, відповідача-2, не подання витребуваних документів та у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів необхідних для вирішення спору, відповідно до ст. 77 ГПК України, судом відкладено розгляд справи на 25.11.2015, про що свідчить ухвала від 16.11.2015.

Підставою для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №70049-20/14-7 від 05.06.2014 позивач вважає наступне: зобов'язання, право вимоги на яке відступлено, на момент укладання спірного договору, припинене; боржник не надавав згоди ПрАТ "Альба Україна" та ПАТ "Банк "Київська Русь" на укладання спірного договору; ПрАТ "Альба Україна" та ПАТ "Банк "Київська Русь" відсутні повноваження на укладення спірного договору.

У відзиві на позов відповідач-1 заперечив проти позовних вимог з посиланням на наявність всіх істотних умов спірного договору, характерні для таких договорів. Крім цього, відповідач-1 повідомив суду, що після підписання спірного договору ТзОВ "Сальве" частково погашена заборгованість ПАТ "Банк "Київська Русь".

Відповідач-2, в свою чергу, також заперечив проти позовних вимог з підстав не доведеності позивачем обставин на які посилається у позовній заяві, в тому числі, позивачем не доведено факту порушення його прав у зв'язку з укладанням договору відступлення права вимоги №70049-20/14-7 від 05.06.2014.

Враховуючи обставини на які посилається позивач у позовній заяві та заперечення відповідачів, ухвалою від 16.11.2015 зобов'язано позивача надати наступні документи: - оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви (для огляду); - власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору; - докази припинення зобов'язання за договором купівлі-продажу № Г99 від 04.01.2010; - видаткові накладні на підтвердження факту поставки товару за договором № Г99 від 04.01.2010; - на підтвердження виконання зобов'язань за договором №Г99 від 04.01.2010 - банківські виписки, копії розрахункових документів з зазначенням дати та номеру видаткової накладної, згідно якої здійснювалась оплата за поставлений товар за договором №Г99 від 04.01.2010; - письмове нормативне обґрунтування позовних вимог з зазначенням, які саме норми законодавства порушено контрагентами за спірним договором та письмові пояснення з приводу того, які саме права позивача порушено відповідачами при укладенні договору №70049-20/14-7 від 05.06.2010.

В судове засідання призначене на 25.11.2015, позивач втретє не забезпечив явку своїх представників без поважної причини, витребувані документи суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 01 7, яке долучене до матеріалів справи.

Згідно із п. 4.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однією із підстав для визнання недійсним договору відступлення права вимоги позивач посилається на те, що зобов'язання, право вимоги на яке відступлено, на момент укладання спірного договору, припинено, однак банківських виписок, копії розрахункових документів з зазначенням дати та номеру видаткової накладної, згідно якої здійснювалась оплата за поставлений товар за договором купівлі продажу №Г99 від 04.01.2010, позивач суду не надав, що виключає можливість суду встановити та перевірити вищенаведені обставини.

При цьому, відповідач-1 надав до матеріалів справи платіжні доручення з призначенням платежу "погашення заборгованості згідно договору №70450-20/14-7 від 05.06.2014", в той час як предметом даного спору є заборгованість за договором №70049-20/14-7 від 05.06.2014.

З метою встановлення факту виконання сторонами договору купівлі продажу №Г99 від 04.01.2010, судом витребувано у позивача видаткові накладні на підтвердження поставки товару за договором № Г99 від 04.01.2010.

Таким чином, не подання позивачем вищенаведених документів, які витребовувались в ухвалі від 16.11.2015, виключає можливість перевірити факти виконання/не виконання сторонами договору купівлі-продажу, та як наслідок встановити існування обставин щодо припинення зобов'язання, право вимоги на яке відступлено, на момент укладення спірного договору відступлення права вимоги №70049-20/14/7 від 05.06.2014.

Позивач без поважних причин не направив у судове засідання свого представника для дачі пояснень щодо невиконання вимог суду та причин не надання витребуваних документів необхідних для вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що в ухвалі від 28.09.2015 позивача попереджено, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин витребуваних судом документів або нез'явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Суд наголошує на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

При зверненні з позовною заявою позивач надав копії документів, не належним чином засвідчені. Судом встановлено, що відмітки про засвідчення копій не містять дати засвідчення копій посади, ініціалів, прізвища та підпису особи, що засвідчила копії, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 3.3 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" суд не вправі повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Суд порушив провадження у справі № 910/25459/15 та витребував оригінали, доданих до позовної заяви документів, однак, позивач їх не надав.

Згідно п. 2.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Копії документів, долучені позивачем до позовної заяви не є належними і допустимими доказами та не приймаються судом до уваги.

Суд встановив, що позовна заява № 342 від 23.09.2015 підписана від імені позивача представником за довіреністю ОСОБА_3 Довіреність на представника ОСОБА_3 від 02.01.2015 надана в копії та як всі документи, додані до позовної заяви, належним чином не засвідчена. Належні та допустимі докази повноважень представника на підписання позовної заяви від імені позивача суду не надані.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає причини неподання позивачем витребуваних відомостей не поважними, а оскільки позивач не подав витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору та не забезпечив явку уповноважених представників в судові засідання, суд залишає позов без розгляду.

Суд також звертає увагу на те, що жодних заяв про неможливість подати витребувані судом документи, клопотань, в тому числі про витребування доказів в порядку

ст. 38 Господарського процесуального кодексу України від позивача не надходило, об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду позивач не навів.

Як передбачено частиною 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.ст. 49, 81 Господарського процесуального кодексу України та п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва, -

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Суддя І.В. Усатенко