ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р. Справа № 922/4587/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 17.11.15 р.

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю №25 від 14.08.15 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "СМП-17", м. Харків (вх. №5030 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.15 року у справі №922/4587/15

за позовом ТОВ "СМП-17", м. Харків

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМП-17", м. Харків (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ( надалі - відповідач) та просить визнати дії ТОВ "СМП-17" щодо надання відповідачеві відповіді на вимогу № 02-26/3-1104 від 26.03.2015 року такими, що повністю відповідають положенням чинного законодавства України; визнати недійсним та скасувати Рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №92-р/к від 11.06.2015 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року у справі №922/4587/15 (суддя Лаврова Л.С.) в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Позивач не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає про його необгрунтованість та просить визнати дії ТОВ "СМП-17" щодо надання відповіді на вимогу №02-26/3-1104 від 26.03.2015 року такими, що повністю відповідають положенням чинного законодавства України, визнати недійсними та скасувати рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №92-р/к від 11.06.2015 року.

В обґрунтування своєї скарги позивач (апелянт) зазначає, що дійсно, 30 березня 2015 року ТОВ "СМП-17" отримало вимогу ХОТВ АМК України, якою були витребувані від ТОВ "СМП-17" документи необхідні для розгляду справи №3/01-44-15.

Відповідно до тексту Вимоги № 02-26/3-1104 від 26.03.2015 ТОВ "СМП-17" мало надати до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України значний за об'ємом перелік документів, що складався з 28 пунктів, деякі з яких містили в собі кілька різних документів. В той же час надати ці документи та свої пояснення по справі міг лише директор ТОВ "СМП-17" ОСОБА_3, який з 02.04.2015 по 10.04.2015 перебував на лікарняному, що підтверджує листок непрацездатності № 269843.

13 квітня 2015 року, в перший же робочий день, відразу після повернення до роботи та ознайомлення зі змістом вимоги, в якому Антимонопольний комітет України вимагав надати дуже значний за об'ємом пакет документів, частину з яких через проведення ліквідаційної процедури вже було передано на зберігання до Харківського архіву, директор за допомогою засобів телефонного зв'язку звернувся до працівника АМК України - ОСОБА_4, який був визначений у Вимозі як виконавець, з проханням про продовження строків.

ОСОБА_4 дав згоду на подовження строку для підготовки необхідного пакету документів, проте попросив, щоб ТОВ "СМП-17" за можливості надіслало до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України лист про продовження строків, що і було виконане директором ТОВ "СМП-17" 16 квітня 2015 року. Натомість 30 квітня 2015 року товариством було несподівано отримано лист з відмовою про продовження строку, що призвело до несвоєчасного надання Відповідачу витребуваних документів.

На підставі зазначеного Позивач (апелянт) вважає, що його дії з надання Відповідачу витребуваних документів не суперечать положенням чинного законодавства України, тому просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року у справі №922/4587/15 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, у зв'язку з проведенням дослідження щодо наявності в діях ТОВ "СМП-17" ознак порушення, передбаченого ст. 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на адресу ТОВ "СМП-17" направлено вимогу від 27.03.2015 р. за місцезнаходженням позивача м. Харків., вул. Рилєєва, 60, рекомендованим листом № 168 з поштового відділення № 52 м. Харкова.

Рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №3/12-78-15 від 11.06.2015 р. у справі №92-р/к визнані дії ТОВ СМП-17" щодо неподання інформації на вимогу територіального відділення від 26.03.2015 р. №02-26/3-1104 у встановлені в.о. головою територіального відділення строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції"; за порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначене у п. 1 рішення накладено штраф на ТОВ "СМП-17" у розмір 68 000 грн.

Як зазначає позивач в своєму позові та апеляційній скарзі, в цей час керівник товариства перебував на лікарняному з 02.04.2015 року по 10.04.2015 року що підтверджує листок непрацездатності за № 269843, а крім нього ні у кого не було зазначеного обєму документів, що складалися з 28 пунктів.

Як пояснив представник позивача, одразу після виходу з лікарняного директор ОСОБА_3Ю усно звернувся до представника відповідача для уточнення виниклих питань щодо виконання вимоги.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "СМП-17" отримало вимогу № 02-26/3-1104 від 26.03.2015 року 30.03.2015 р., що підтверджується інформацією з вебсайту Державного підприємства поштового звязку "Укрпошта ( а.с.14).

Отже, ТОВ "СМП-17" в строк до 13.04.2015 (включно) мало надати до відділення інформацію, передбачену вимогою.

Інформацію передбачену вимогою, Відповідач отримав 30.04.2015 (через 31 день з дня отримання Позивачем вимоги), про що свідчить штамп Відділення з датою та вхідним номером на першому аркуші відповіді Позивача. Письмового звернення про продовження строку розгляду вимоги у зв'язку з необхідністю підготовки великого обсягу інформації та зважаючи на стислі строки надання інформації, не було.

З проханням про продовження строку надання інформації на вимогу, Позивач звернувся до Відповідача після спливу 14-денного строку (листом від 16.04.2015 №16.04-1, (вх. Відповідача від 17.04.2015 №1560), а отже у Відповідача не було підстав для продовження строку відповіді, про що Відповідачем було роз'яснено Позивачу.

Судова колегія вважає, що знаходження керівника Позивача на лікарняному на час виконання вимоги Відповідача щодо надання витребуваних документів, не є підставою для звільнення від виконання зазначеної вимоги та скасування рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №92-р/к від 11.06.2015 року виходячи з наступного.

Позивач, як юридична особа, повинен був призначити виконуючим обовязки іншу особу на час хвороби керівника, котра повинна була здійснювати (очолювати) господарську діяльність товариства і виконати вимогу Відповідача в передбачені в ній строки, або своєчасно звернутись до Відповідача з проханням про продовження строку надання інформації.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, між іншим, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на проведення перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження) (пункти 5, 12 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Таким чином, право органу Комітету, голови територіального відділення Комітету запитувати (вимагати) інформацію реалізується у зв'язку із виконанням певних завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення, зокрема щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Частинами 1-2 статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, зокрема, що вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ним строки, якщо інше не передбачено законом; невиконання вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", суб'єкти господарювання, інші юридичні особи, їх посадові особи та працівники зобов'язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Таким чином, обов'язковість виконання вимог органів (посадових осіб) органів Антимонопольного комітету України щодо надання інформації визначена законодавством України.

Аналогічні повноваження закріплено й у Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженому розпорядженням Антимонопольного комітету України 23.02.2001 р. №32-р та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 р. №291/5482, зокрема, пункт 3 частини першої, між іншим передбачає, що відділення Антимонопольного комітету України має повноваження вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Виходячи із положень вищезазначених норм чинного законодавства України, суд вважає, що Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у ТОВ "СМП-17" відповідну інформацію, необхідну для дослідження ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, а позивач у свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 14.08.2012 р. у справі № 08/03/26/64/2011.

Як свідчать матеріали справи, отримана вимога про надання інформації позивачем не виконана у встановлений строк, у зв'язку з чим за порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "СМП-17" притягнуто до відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону, накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом другим частини другої цієї статті, накладається у розмірі до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом третім частини другої цієї статті, - у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом четвертим частини другої цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 5 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

При визначенні розміру штрафних санкцій за порушення конкурентного законодавства з боку позивача, відповідач діяв в межах чинного законодавства України про захист економічної конкуренції, не перевищуючи встановлену межу для визначення їх розміру.

Законодавство про захист економічної конкуренції не зобов'язує орган Антимонопольного комітету України обґрунтовувати розмір штрафу, що застосовується, з огляду на його відповідність "протиправності порушення" та "додержання розумного балансу інтересів".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.11.2011 р. у справі № 5002-7/5960-2010.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року у справі №922/4587/15 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 1, 3, 7, 12, 17, 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст.ст. 50, 52, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року у справі №922/4587/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 26.11.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.