ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 922/5647/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні

скарги DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в особі трастового керуючого Маргаріти Софоклеус (Margarita Sofokleous), Компанія Agrein Finance Limited (Агрейн Файненс лімітед), Копанія Agrein Management Limited (Агрейн Менеджмент Лимитед)

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04 серпня 2015 року

та на рішення господарського суду Харківської області від 05 лютого 2015 року

у справі № 922/5647/14

господарського суду Харківської області

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙЗ КОІН"

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ТРІДЛ"

Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРЕНСІ КЛІК"

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІД ЛАЙН"

Товариства з обмеженою відповідальністю "УЕЛС ХАУС"

до Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед"

Компанії "Агрейн Файненс лімітед"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро"

про зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників

позивачів 1. Мельникова І.Г.

2. Мельникова І.Г.

3. Мельникова І.Г.

4. Мельникова І.Г.

5. Мельникова І.Г.

відповідача 1. Горяча Ж.С.

2. Горяча Ж.С.

3. Берєчкіна Я.В.

DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в особі трастового керуючого Маргаріти Софоклеус (Margarita Sofokleous) ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05 лютого 2015 року (суддя Прохоров С.А.) залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04 серпня 2015 року (судді Істоміна О.А., Гончар Т.В., Слободін М.М.) у справі №922/5647/14 позов задоволено у повному обсязі.

Розірвано договір купівлі продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "САНТАГРО" від 29 серпня 2012 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЙЗ КОІН", Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ТРІДЛ", Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРЕНСІ КЛІК", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІД ЛАЙН" (продавець-4), Товариством з обмеженою відповідальністю "УЕЛС ХАУС" та Компанією "АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД".

Розірвано договір купівлі продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "САНТАГРО" від 29 серпня 2012 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "КАРЕНСІ КЛІК" та Компанією "АГРЕЙН ФАЙНЕНС ЛІМІТЕД".

Скасовано рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "САНТАГРО", що оформлено протоколом № 02/2012 від 29 серпня 2012.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішенням та постановою відповідачі Компанія Agrein Finance Limited (Агрейн Файненс лімітед) та Копанія Agrein Management Limited (Агрейн Менеджмент Лимитед) звернулись до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами в яких просять рішення господарського суду Харківської області від 05 лютого 2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04 серпня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в особі трастового керуючого Маргаріти Софоклеус (Margarita Sofokleous) також не погоджується з прийнятими у справі процесуальними документами та просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04 серпня 2015 року та рішення господарського суду Харківської області від 05 лютого 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування зазначених вимог заявники касаційних скарг посилаються на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

16 листопада 2015 року від DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в особі трастового керуючого Маргаріти Софоклеус (Margarita Sofokleous) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю направлення представника у судове засідання, однак в судове засідання заявник клопотання ОСОБА_8 з'явився, тому суд вважає за можливе розглянути справи у присутності представника DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в особі трастового керуючого Маргаріти Софоклеус (Margarita Sofokleous).

Крім того, DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в особі трастового керуючого Маргаріти Софоклеус (Margarita Sofokleous) до канцелярії Вищого господарського суду України надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення цивільних справ №760/148241/15-ц, № 760/14830/15-ц, №760/14835/15-ц, №760/14878/15-ц в яких мова йде про визнання недійсними довіреностей виданих відповідачем 1 та відповідачем 2 на представників, які є підписантами касаційних скарг.

Колегія суддів Вищого господарського суду України відхиляє зазначене клопотання про зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Визнання недійсними довіреностей на представництво інтересів Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" та Компанії "Агрейн Файненс лімітед" не є перешкодою розгляду касаційних скарг у нашій справі, оскільки жодних заперечень чи відкликань касаційних скарг від Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" та Компанії "Агрейн Файненс лімітед" до Вищого господарського суду України не надходило.

17 листопада 2015 року від представника позивачів надано відзив в якому просить рішення господарського суду Харківської області від 05 лютого 2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04 серпня 2015 року залишити без змін.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЙЗ КОІН", Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ТРІДЛ", Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРЕНСІ КЛІК", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІД ЛАЙН", Товариством з обмеженою відповідальністю "УЕЛС ХАУС" (продавці - позивачі у справі) та Компанією "АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" (AGREIN MANAGEMENT LIMITED) і Компанією "АГРЕЙН ФАЙНЕНС ЛІМІТЕД" (AGREIN FINANCE LIMITED) (покупці - відповідач-1 та відповідач-2 у справі) договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" від 29.08.2012, за умовами яких продавці зобов'язуються передати у власність відповідача-1 належну їм частку у розмірі 99 відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", що еквівалентно 45541,98 грн. та у власність відповідача-2 частку належної Товариству з обмеженою відповідальністю "КАРЕНСІ КЛІК" у розмірі 1 (один) відсоток статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", що еквівалентно 460,02 грн., а відповідач-1 та відповідач-2 зобов'язалися прийняти та оплатити вказану частку, що належить продавцям (пункт 1.1 договорів).

Загальна частка продавців у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", що підлягає відступленню (продажу) відповідачу-1 складає 45541,98 грн., що становить 99 відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" та відповідачу-2 складає 460,02 грн., що становить 1 (один) відсоток статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" (пункт 1.2.5 договорів).

Згідно пункту 2.1 договорів, за домовленістю сторін, ціна продажу частки у розмірі 99 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" відповідачу-1 становить 45541,98 грн. без ПДВ., та відповідно відповідачу 2 - 460,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 2.3 договорів визначено, що покупці (відповідачі-1 та відповідач-2), зобов'язані сплатити вартість частки, зазначеної у пункті 2.1 цього договору до 31 грудня 2013 року, шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок продавців.

Сторони визначили у розділі 3 договорів наслідки придбання частки для покупців, зокрема зазначено, що до покупців переходять всі права та обов'язки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", передбачені чинним законодавством та установчими документами Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", з моменту внесення державним реєстратором відповідних змін до відомостей про товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі, стосовно покупців, як учасників товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАЙЗ КОІН", Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ТРІДЛ", Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРЕНСІ КЛІК", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІД ЛАЙН", Товариство з обмеженою відповідальністю "УЕЛС ХАУС" виконуючи свої зобов'язання за договором, вийшли зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", а Компанія "АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" (AGREIN MANAGEMENT LIMITED) та Компанія "АГРЕЙН ФАЙНЕНС ЛІМІТЕД" (AGREIN FINANCE LIMITED) були включені до складу учасників товариства та набули право власності на частки у статутному капіталі товариства (відповідач-1 - в розмірі 99 %, відповідач-2 - в розмірі 1 %), що підтверджується протоколом Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" від 29.08.2012 за №02/2012.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства, державним реєстратором була проведена реєстрація змін у складі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро".

У супереч умовам договору відповідачами не вчинено дій з оплати вартості частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", що змусило позивачів звернутися до господарського суду для відновлення своїх порушених прав і інтересів.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Положення статті 626 Цивільного кодексу України передбачають, що договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

З приписів статті 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України (частина 1 статті 175 Господарського кодексу України).

Глава 54 Цивільного кодексу України закріплює загальні положення про купівлю - продаж.

За визначенням статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 656 Цивільного кодексу України передбачає, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права; до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав.

Згідно із частиною 1 статті 178 Цивільного кодексу України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

Статтею 100 Цивільного кодексу України визначено, що право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Проте, статями 116, 147 Цивільного кодексу України, ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" надано право учасника товариства продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними правами розуміються права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Виходячи з зазначеного, вбачається, що зміст укладеного між позивачами та відповідачем-1, відповідачем-2 договору купівлі-продажу корпоративних прав відповідає вимогам чинного законодавства як на час його укладення, так і на час розгляду справи судом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 2.3 договорів визначено, що покупці (відповідачі-1 та відповідач-2), зобов'язуються сплатити вартість частки, зазначеної у пункті 2.1 цих договорів до 31.12.2013, шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок позивачів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачі належним чином виконали умови договорів, вийшли зі складу засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро". Зазначений факт підтверджений наявними в справі документами, а саме: витяг з ЄДРПОУ та протокол загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" за №02/2012 від 29 серпня 2012 року.

Проте, відповідач-1 та відповідач-2 у визначений договором строк свої зобов'язання щодо оплати переданої їм частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" не виконали, документів, що підтверджують проведення оплати не надали.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (частина третя статті 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац 2 частини 2 статті 651 Цивільного Кодексу України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оціночне поняття "істотність порушення" визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Отже, дії Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" та Компанії "Агрейн Файненс лімітед" з невиконання умов договору (порушення строку оплати) є істотними обставинами, з якими закон пов'язує настання відповідних наслідків для боржника, а саме: надання кредитору права на розірвання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного Кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, належне виконання зобов'язання є виконання зобов'язань, з додержанням вимог і принципів виконання зобов'язання встановленими умовами договору та приписами чинного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" від 29 серпня 2012 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЙЗ КОІН", Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН ТРІДЛ", Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРЕНСІ КЛІК", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІД ЛАЙН", Товариством з обмеженою відповідальністю "УЕЛС ХАУС" та Компанією "АГРЕЙН МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД" (AGREIN MANAGEMENT LIMITED) та розірвання договору купівлі продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" від 29 серпня 2012 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРЕНСІ КЛІК" та Компанією "АГРЕЙН ФАЙНЕНС ЛІМІТЕД" (AGREIN FINANCE LIMITED), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судами встановлений факт порушення відповідачами зобов'язання за договором, та в повному обсязі досліджено питання істотності порушення відповідачами умов договорів купівлі-продажу та визначено наслідки такого порушення (позивачі позбавилися того, на що вони розраховували),

У зв'язку з істотним порушенням відповідачем-1 та відповідачем-2 умов договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" від 29 серпня 2012 року, позивачі просили скасувати рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", оформлене протоколом № 02/2012 від 29 серпня 2012 року.

Рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше. Рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин (пункт 10, пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24 жовтня 2008 року).

Відповідно до статті 55 Конституції України, статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених господарським процесуальним кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У Рекомендаціях Президії Вищого господарського суду України від 28 грудня 2007 року № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді спорів, що виникають з корпоративних відносин" (пункт 2.2.2) визначено, що особа стає носієм корпоративних прав з моменту набуття права власності на акції акціонерного товариства або вступу до інших господарських товариств.

Отже, відновлення права попереднього учасника товариства з обмеженою відповідальністю та його корпоративних прав можливе через припинення корпоративних прав особи, яка зайняла його місце.

Частиною 3 статті 62 Господарського кодексу України визначено, що підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту. Правовий статус власника підприємства встановлюється статутом останнього, як установчим документом.

Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів (частина 2 статті 65 Господарського Кодексу України).

Відомості про учасника товариства та перелік учасників міститься у статутах господарських товариств. При зміні складу учасників товариства вносяться зміни до установчих документів товариств.

Згідно з статтею 89 Цивільного Кодексу України, статтею 58 Господарського Кодексу України, юридична особа підлягає державній реєстрації, до Єдиного державного реєстру включаються дані державної реєстрації, встановлені законом відомості про юридичну особу; зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до Єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня державної реєстрації.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" до відомостей, які включаються до Єдиного державного реєстру відноситься перелік засновників (учасників) юридичної особи.

Таким чином, повернення позивачам права власності на корпоративні права можливе шляхом внесення змін до статуту підприємства та наступної державної реєстрації змін до установчих документів.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" для проведення державної реєстрації змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи необхідно подати державному реєстратору: рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників); заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників); заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства.

Оскільки спір між сторонами не було врегульовано у добровільному порядку, позивачі позбавлені у передбаченому частиною 3 статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" порядку подати державному реєстратору всі необхідні документи для внесення змін у державному реєстрі внаслідок внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи для свого повернення до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро".

У Рекомендаціях Президії Вищого господарського суду України від 28 грудня 2007 року №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді спорів, що виникають з корпоративних відносин" (пункт 3.12) перелік способів захисту цивільних прав, що міститься у статті 16 Цивільного Кодексу України не є вичерпним; на вимогу позивача суд може застосувати й інші, ніж передбачені цією статтею, способи захисту прав, якщо вони не суперечать законодавству і не порушують права інших осіб.

Згідно із частиною 2 статті 16 Цивільного Кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Спеціальною нормою закону встановлений механізм реалізації визначених у статті 16 Цивільного Кодексу України способів захисту учасників справ з корпоративних відносин, яким суд, зокрема, скасовуючи рішення вищого органу управління (власника) підприємства, водночас поновлює корпоративні правовідносини особи-заявника.

Зокрема, згідно із статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Таким чином, законодавством передбачено правові механізми скасування рішення учасників юридичної особи про внесення змін до установчих документів юридичної особи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про скасування рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", оформленого протоколом №02/2012 від 29 серпня 2012 року, яке пов'язане зі зміною складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро".

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Невиконання своїх зобов'язань за схожими договорами вказує на систематичний характер поведінки відповідачів, що підтверджується рішеннями у справах 927/1849/14, 927/1848/14, 925/2212/14 та ін.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційних скарг про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу DNS Trust Settlement (ДНС Траст) в особі трастового керуючого Маргаріти Софоклеус (Margarita Sofokleous) залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Компанія Agrein Finance Limited (Агрейн Файненс лімітед) залишити без задоволення.

3. Касаційну скаргу Копанія Agrein Management Limited (Агрейн Менеджмент Лимитед) залишити без задоволення.

4. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04 серпня 2015 року зі справи № 922/5647/14 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков