ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2015 Справа № 908/5498/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву приватного підприємства "Сталкер" про повернення суми судового збору, сплаченого у справі № 908/5498/15

за позовом Приватного підприємства "Сталкер", м. Запоріжжя,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний Банк України" в особі філії-Шевченківське відділення №7858, м. Запоріжжя,

треті особи, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Запоріжжя,

2) Управління у справах приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя,

3) Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, м. Запоріжжя,

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. №6081/09-05 від 28.10.2015р.) приватного підприємства "Сталкер" до відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний Банк" в особі філії-Шевченківське відділення №7858, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1, Управління у справах приватизації Запорізької міської ради, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції про визнання правочину по придбанню ВАТ "Ощадбанк" нежитлового приміщення №193 (літ. А-9), загальною площею 475,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, недійсним.

Ухвалою господарського суду від 30.10.2015р. позовну заяву та додані до неї матеріали повернути позивачу без розгляду.

12.11.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява приватного підприємства "Сталкер" про повернення суми судового збору, сплаченого у справі №908/5498/15 в розмірі 1218,00 грн. і 160,00 грн. згідно квитанцій №3 від 31.08.2015р. та №25 від 07.10.2015р. відповідно.

Розглянувши матеріали вказаної заяви від 23.10.14, суд дійшов висновку, що вона (заява) не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частинами 2, 3 ст. 7 Закону закріплено, що у випадках, встановлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених ч. 1 цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів. Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом), або в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому п. 2 ч. ст. 88 ГПК України). В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України.

Суд вирішуючи питання про повернення з державного бюджету суми судового збору у кожному конкретному випадку має перевірити наявність підстав передбачених ст. 7 Закону України "Про судовий збір" для такого повернення, а також перевірити факт надходження суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

За приписами ст. 33 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36 ГПК України).

Як свідчить заява приватного підприємства "Сталкер" про повернення суми судового збору, сплаченого у справі № 908/5498/15, та додатки до неї, заявником не надано до суду оригінали квитанцій №3 від 31.08.2015р. та №25 від 07.10.2015р., за якими він просить повернути суму судового збору та підтвердження зарахування цих коштів за вказаними квитанціями до державного бюджету, зокрема довідки з Державного казначейства.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити чи було сплачено ПП "Сталкер" кошти в сумі 1218,00 грн. і 160,00 грн. згідно квитанцій №3 від 31.08.2015р. та №25 від 07.10.2015р. та чи було вказані кошти зараховано в дохід державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, станом на момент розгляду цієї заяви, у суду відсутні правові підстави для повернення ПП "Сталкер" судового збору в розмірі 1218,00 грн. і 160,00 грн. за квитанціями №3 від 31.08.2015р. та №25 від 07.10.2015р.

У зв'язку із чим, суд залишає заяву ПП "Сталкер" від 12.11.15 про повернення судового збору без задоволення.

Судом роз'яснюється, що при повторному зверненні із заявою про повернення суми судового збору, заявником суду мають бути надані оригінали квитанцій №3 від 31.08.2015р. та №25 від 07.10.2015р. та докази зарахування відповідної суми судового збору до державного бюджету, а саме: довідка з Державного казначейства.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 36, 44, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву приватного підприємства "Сталкер" про повернення суми судового збору, сплаченого у справі № 908/5498/15, залишити без задоволення.

Суддя Т.В.Мойсеєнко