РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/25270/15

За позовомВиробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД Товариство з обмеженою відповідальністю
До Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"
Простягнення 269 384,24 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники за первісним позовом:

Від позивача - Дашкевіч О.І.- за дов.;

Від відповідача - Гуляєва Ж.О.- за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 269 384,24 грн., з яких: 167 842,80 грн. основний борг, 38 714,94грн.-пені, 3 909,95 грн. 3% річних, 58 916,55грн. інфляційних втрат за договором від 04.10.2013р. № ПЗ/МЦРЗ-132408/НЮ.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором від 04.10.2013р. № ПЗ/МЦРЗ-132408/НЮ, на виконання п.п. 1.1 Виконавець зобов'язався виконати коригування проектно-кошторисної документації по реконструкції будівлі спального корпусу №1 МЦРЗ "Хмельник" (стадія проектування - Робочий проект», а Замовник зобов'язався прийняти та оплатити результати робіт. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати за виконані роботи, позивач просить суд на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, стягнути з Відповідача кошти в розмірі 269 384,24 грн.

Відповідач заперечує проти позову, стверджує, що Позивачем грубо порушено істотну умову Договору та чинне законодавство України, тому вина Відповідача відсутня, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Виробничо-комерційною фірмою "Комета" ЛТД Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - Виконавець ) та Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (надалі - Замовник) був укладений договір підряду на коригування проектно-кошторисної документації по реконструкції будівлі спального корпусу №1 МЦРЗ "Хмельник" (стадія проектування - Робочий проект) (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Позивач (Виконавець) зобов'язувався у порядку та на умовах визначених цим договором, виконати коригування проектно-кошторисної документації по реконструкції будівлі спального корпусу №1 МЦРЗ "Хмельник" (стадія проектування - Робочий проект), а Замовник (Відповідач) зобов'язується прийняти результат таких проектних робіт та сплатити результат робіт (ділі документація).

Згідно з п. 3.1. Договору підряду, загальна вартість робіт за Договором підряду складає 186 492,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% -31 082,00грн.

Розрахунки за цим договором здійснюються в безготівковій формі.

Відповідно до п. 3.3. Договору підряду розрахунки за виконані роботи проводяться протягом 10 банківських днів з дати підписання акту здачі приймання документації.

Як встановлено судом на виконання Договору підряду № ПЗ/МЦРЗ-132408/НЮ, починаючи з жовтня 2013р. Позивач виконував коригування проектно-кошторисної документації по реконструкції будівлі спального корпусу №1 МЦРЗ "Хмельник" (стадія проектування - Робочий проект). Матеріалами справи доведено, а саме підписаними сторонами актами здавання -приймання робіт, що Позивачем виконано робіт на загальну суму 167 842,80грн., зокрема:

- в жовтні 2014р. -на суму 115 625,04грн.;

- в грудні 2014р. - на суму 52 217,76грн.

Відповідно до ч. 1 cт. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до пунктів 5.2. та 5.3. Договору підряду, по завершенню робіт по Договору Виконавець надає Замовнику акт здачі-приймання робіт та передає документацію (за винятком, коли документація використовується для подальшого проектування).

Замовник протягом 10 банківських днів від дня отримання акту здачі-приймання, зобов'язаний направити Виконавцю підписаний акт і оплатити виконані роботи, або направити мотивовану відмову від приймання робіт.

Відповідно до п. 5.4 Договору підряду, сторони визначили, що у випадку мотивованої відмови Замовника сторонами складається двосторонній акт з переліком недоліків та термінів їх усунення за рахунок Виконавця. Акт здачі-приймання документації набирає чинності на день усунення недоліків.

При порушенні строків приймання робіт за п. 5.3 цього договору документація вважається прийнятою без зауважень (п.5.5. Договору).

Судом встановлено, що акти здачі-приймання робіт Позивачем за Договором ПЗ/МЦРЗ-132408/НЮ були складені та підписані Позивачем та Відповідачем від 31.10.2014р. на суму 115 625,04грн., від 30.12.2014р. на суму 21 446,58грн., від 30.12.2014р.на суму 30 771,18грн. без жодних зауважень.

Крім того, сторонами підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за договором ПЗ/МЦРЗ-132408/НЮ, відповідно до якого заборгованість Відповідача складає 167 842,80грн.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарсько-договірними зобов'язаннями є майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів. Частиною 7 вказаної норми передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду.

Стаття 837 ЦК України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Тобто, законодавець покладає на підрядника обов'язок виконати роботу, а замовник зобов'язаний її прийняти і оплатити.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК України Замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

В п. 3.3 Договору підряду зазначено, що розрахунки між Підрядником і Замовником проводяться протягом 10 банківських днів з дати підписання акту здачі приймання документації.

Однак, станом на момент розгляду справи Відповідач суми заборгованості не сплатив.

Позивач належним чином та у повному обсязі виконав проектні роботи передбачені Договором підряду та передав проектно-кошторисну документацію Відповідачу. Із загальної вартості робіт за Договором підряду, що становить 167 842,80грн., Відповідачем борг не сплачено.

Строк оплати виконаних Позивачем робіт станом на час розгляду справи настав.

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення 167 842,80грн. заборгованості з відповідача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивачем, також заявлена вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 38 714,94 грн., відповідно до п. 6.2 Договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Пунктом 1 статті 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6.2 Договору за несвоєчасне здійснення розрахунків за Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочки.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог, відповідно до розрахунку позивача, дійшов висновку про задоволення стягнення пені за прострочення здійснення розрахунків повністю у розмірі 38 714,94 грн.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, позивач також правомірно нарахував відповідачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 ЦК України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов'язання відповідачем вимагати сплати останнім індексу інфляції та проценти річних від простроченої суми, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача індексу інфляції в сумі 58 916,55грн. та 3% річних в сумі 3 909,95 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати з судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) на користь Виробничо-комерційної фірми "Комета" ЛТД Товариство з обмеженою відповідальністю (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 53, офіс 235, ) 167 842 (сто шістдесят сім тисяч вісімсот сорок дві) грн. 80 коп. основного боргу, 38 714 (тридцять вісім тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 94коп. пені, 3 909 (три тисячі дев'ятсот дев'ять) грн. 95 коп. 3% річних, 58 916 ( п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот шістнадцять) грн. 55коп. індекс інфляції, також 4 040 (чотири тисячі сорок) грн. 76 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.11.2015р.

Суддя І.І. Борисенко