ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р.Справа № 922/5187/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінас-Сервіс" (м. Харків) Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 приватне підприємство "Дінас" (м. Харків)
про стягнення 10 723 104,90 грн.
за участю представників сторін :

позивача - ОСОБА_3 (дов. №03/2/285 від 14.04.2015 року);

відповідача - ОСОБА_4 (дов.№ від 22.12.2014 року);

3-тя особа - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ТОВ "Дінас-Сервіс" на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №329 від 30.07.2007. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 501746,71 доларів США, що є еквівалентом в національній валюті України (гривні) станом на 12.08.2015 в розмірі 10723104,90 грн., з яких 336630,13 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 33213,96 доларів США - заборгованість за процентами; 98183,79 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 6127,31 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 27591,52 доларів США - 3% річних. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

17.11.2015 року через канцелярію суду від представника позивача, надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Суд, дослідивши клопотання представника позивача, вважає за можливе задовольнити його.

Представник позивача в судовому засіданні 17.11.2015 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, посилаючись, зокрема, на те, що позивачем за рахунок предметів іпотеки, задоволено усі свої вимоги.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (hr.arbitr.gov.ua/sud5023/220380/).

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

30 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" (кредитодавець, ПАТ "ВіЕйБі Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дінас-Сервіс" (позичальник) було укладено Кредитний договір №329.

Відповідно п.1.1 договору кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі за текстом - "кредит", на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину договору.

Відповідно до умов кредитного договору №329 від 30.07.2007 року з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, що складають невід'ємну частину цього Договору (далі за текстом Кредитний договір), ПАТ "ВіЕйБі Банк" надав ТОВ "Дінас-Сервіс", як позичальнику - юридичній особі на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у тимчасове користування грошові кредитні кошти в сумі - 1 200 000,00 (один мільйон двісті тисяч) доларів США 00 центів, з терміном користування по "27" грудня 2013 року включно та процентною ставкою за користування кредитом, що діяла на дату подання цієї позовної заяви - 11% відсотків річних.

Згідно до п.1.2. кредитного договору, цільовим використанням кредиту було ведення поточної діяльності.

Надання кредиту, відповідно до умов кредитного договору з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, здійснювалось "Траншами" шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку в ПАТ "ВіЕйБі Банк" на поточний рахунок позичальника відкритий у ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Таким чином, ПАТ "ВіЕйБі Банк" виконуючи, як кредитодавець свої зобов'язання за кредитним договором, надав позичальнику транші кредиту в загальній сумі - 1 200 000,00 (один мільйон двісті тисяч) доларів США 00 центів, перерахувавши кошти згідно до меморіальних ордерів.

Повернення кредиту, згідно до умов кредитного договору з усіма змінами, доповненнями додатками до нього визначено у п.2.2. відповідно до наведеного в ньому графіку.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання щодо повернення кредиту у терміни встановлені п.2.3. кредитного договору і графіку до нього не виконав.

За користування кредитом позичальнику, банком, відповідно до умов п.2.7.2 кредитної договору, щомісячно нараховувались проценти у валюті кредиту за поточний календарний місяць виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно цього договору на суму щоденної фактичного залишку заборгованості за траншем.

Умовами кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний щомісяця, не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані сплачувати свій поточний рахунок відкритий в ПАТ "ВіЕйБі Банк" проценти за користування кредитом/траншем, що нараховані йому за місяць відповідно до пункту 2.7. цього договору.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання щодо сплати процентів за користування кредитом, встановлених умовами кредитного договору, не виконав.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором №329 від 30.07.2007року та відповідно до умов Іпотечного договору від тринадцятого серпня дві тисячі восьмого року з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрованого в реєстрі за номером - 2060, ОСОБА_2 приватним підприємством "Дінас" як іпотекодавецем передано, а ПАТ "ВіЕйБі Банк" як іпотекодержателем було прийнято в іпотеку наступне нерухоме майно: нежитлову будівлю літ. "2Б-6" зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, цегляну, загальною площею 6 180,9 (шість тисяч сто вісімдесят цілих дев'ять десятих) кв.м., що розташована за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка (в рішенні суду - вулиця ОСОБА_6), будинок 120.

Також, в якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором №329 від 30.07.2007 року та відповідно до умов Іпотечного договору від тридцятого січня дві тисячі дев'ятого року з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 і зареєстрованого в реєстрі за номером - 133, ОСОБА_2 приватним підприємством "Дінас" як іпотекодавецем передано, а ПАТ "ВіЕйБі Банк" як іпотекодержателем було прийнято в іпотеку наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення підвалу №1-19, 19а, 196, 20-22, 22а, 23-35; 1-го поверху №1-63, І; 2-го поверху №1-9, II, IV; 3-го поверху №1-14 І, II в літ. Ш-3 загальною площею 2664,0 кв.м., розташовані за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120.

Крім того, в якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором №329 від 30.07.2007 року та відповідно до умов Іпотечного договору від тринадцять першого липня дві тисячі сьомого року з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 і зареєстрованого в реєстрі за номером - 2325, Науково-функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, літ. "А-1", цегляна, загальною площею кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців - Широнінців, буд. 86.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором №329 від 30.07.2007 року та відповідно до умов іпотечного договору від тринадцять першого липня дві тисячі сьомого року з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 і зареєстрованого в реєстрі за номером - 2323, ОСОБА_2 приватним підприємством "Дінас" як іпотекодавецем передано, а ПАТ "ВіЕйБі Банк" як іпотекодержателем було прийнято в іпотеку наступне нерухоме майно: нежитлову будівлю, зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, літ. "А-2", цегляна, загальною площею 574,7 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців - Широнінців, буд. 106 (сто шість).

Вищезазначені об'єкти нерухомого майна, також були прийняті в іпотеку банку, в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №124 від 15.06.2006 року, укладеним з НТПП "Дінас" так і в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №125 від 15.06.2006року, укладеним із ТОВ "Дінас-Сервіс".

Після завершення процедури звернення стягнення на зазначені предмети іпотеки в позасудовому порядку, відповідно до положень визначених у договорах іпотеки та в порядку ст.35, 37 Закону України "Про іпотеку" вся ця нерухомість, окрім літ. «Ш-3» загальною площею 2060,9 м. кв., м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, перейшла у власність банку в рахунок погашення заборгованості перед Банком за кредитними договорами: №124 від 15.06.2006року, №125 від 15.06.2006 року та №329 від 30.07.2007 року, на загальну суму 23 736 992 (двадцять три мільйони сімсот тридцять шість тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) гривні 40 копійок.

03.09.2014р. державним реєстратором Державної реєстраційної служби України м. Київ було прийнято рішення відмовити ПАТ "ВіЕйБі Банк" в проведенні державної реєстрації речових прав на літ. "Ш-3", загальною площею 2060,9 м. кв., м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, що само по собі виключає списання залишку заборгованості за Кредитним договором №329 від 30.07.2007року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "Дінас-Сервіс".

За розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача за договором №329 від 30.07.2007 становить 501746,71 доларів США, що є еквівалентом в національній валюті України (гривні) станом на 12.08.2015 в розмірі 10723104,90 грн., з яких 336630,13 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 33213,96 доларів США - заборгованість за процентами; 98183,79 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 6127,31 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 27591,52 доларів США - 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості, а в матеріалах справи такі докази також відсутні, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача щодо відсутності заборгованості є юридично неспроможними, а позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині стягнення простроченої заборгованості в розмірі 336630,13 доларів США та заборгованості за процентами в розмірі 33213,96 доларів США обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту, просить стягнути з нього пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 98183,79 доларів США та пеню за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 6127,31 доларів США.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

П.4.4. кредитного договору визначено, що у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.3. - 3.3.18. цього Договору (в т.ч. зобов'язань щодо своєчасного повернення часток кредиту та зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом), позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 5 (п'ять) процентів від суми кредиту, визначеної в п.1.1.1. цього договору, за кожний випадок порушення за реквізитами, вказаними кредитодавцем.

У п.4.5. кредитного договору зазначено, що за згодою сторін, кредитодавець має право у разі невиконання Позичальником буд-якого із зобов'язань, визначених цим договором, вимагати повного погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, штрафних санкцій.

У п.4.6. кредитного договору визначено, що у разі прострочення позичальником виконані грошового зобов'язання за цим договором, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та подвійну процентну ставку за цим договором на суму боргу.

Розрахунок пені перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору, вимогам чинного законодавства та відносинам, що фактично склались між сторонами.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування у розмірі та у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 98183,79 доларів США та пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 6127,31 доларів США.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 27591,52 доларів США суд зазначає таке.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, перевіривши період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі в сумі 27591,52 доларів США.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 160846,57 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінас-Сервіс" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ) заборгованості за кредитним договором №329 від 30.07.2007 в розмірі 501746,71 доларів США, що є еквівалентом в національній валюті України (гривні) станом на 12.08.2015 в розмірі 10 723 104,90 грн., з яких 336630,13 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 33213,96 доларів США - заборгованість за процентами; 98183,79 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 6127,31 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 27591,52 доларів США - 3% річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінас-Сервіс" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, ) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, , рахунок 3003, банк одержувача Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 160 846,57 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_9