ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" листопада 2015 р.Справа № 916/3239/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петренко Н.Д.

при секретарі Мурачашвілі Х.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу №916/3239/15

за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Мрія"

до відповідача Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів"

про стягнення 681 955 грн. 27 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності від 20.08.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 згідно довіреності № 22/15 від 21.09.2015р.

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 681 955 грн. 27 коп. за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 18.04.2012р., з яких 400 000 грн. основний борг, 159 197 грн. 73 коп. індекс інфляції, 6 842 грн. 47 коп. 3% річних, 115 915 грн. 07 коп. пені.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує з підстав, викладених у запереченнях на позов.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

18 квітня 2012р. між Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів" (Позичальник) та приватним сільськогосподарським підприємством "Мрія" (Позикодавець) був укладений Договір про надання поворотної фінансової допомоги (ділі Договір), згідно якого Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобовязується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Даний Договір вступає в силу з моменту перерахування на поточний рахунок Позичальника поворотної фінансової допомоги та діє до повного виконання сторонами їх зобовязань за Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в межах суми 500 000 (пятсот тисяч) грн. без ПДВ.

Згідно п. 2.3. Договору поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем частинами. Термін надання не повинен перевищувати одного календарного дня з дати надання Позичальником Позикодавцю усної або письмової /на розсуд Позичальника/ заявки на одержання чергового траншу. Перерахування грошових коштів здійснюється Позикодавцем на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до п. 3.1. Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 31 грудня 2014р.

Позивач зазначає, що на виконав умови Договору, 27 березня 2012р. позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 100 000 грн. Того ж дня, позивачем було перераховано відповідачу другий платіж у розмірі 400 000 грн., що підтверджується випискою "ОТП Банку" від 27.03.2012р.

Позивач зазначає, що він повністю виконав взяті на себе зобовязання за Договором, а саме, надав відповідачу поворотну фінансову допомогу на загальну суму 500 000 грн. Однак, відповідач розрахувався з позивачем частково на загальну суму 100 000 грн.

Несплату відповідачем наявної заборгованості позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 400 000 грн.

Позивач зазначає, що 12 травня 2015р. між приватним сільськогосподарським підприємством "Мрія" та Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів" було підписано Акт звірки, яким було узгоджено, що сума заборгованості Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів" перед приватним сільськогосподарським підприємством "Мрія" складає 400 000 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобовязань за даним Договором відповідно до чинного законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 115 915 грн. 07 коп. за період з 01.01.2015р. по 15.07.2015р., яку також просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати у сумі 159 197 грн. 73 коп. та 3% річних у сумі 6 842 грн. 47 коп., які також просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що відповідно до ст.. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Отже, на думку відповідача, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано 01.01.2015р.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, тобто - 01.07.2015р.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 квітня 2012р. між Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів" (Позичальник) та приватним сільськогосподарським підприємством "Мрія" (Позикодавець) був укладений Договір про надання поворотної фінансової допомоги (ділі Договір), згідно якого Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобовязується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в межах суми 500 000 (пятсот тисяч) грн. без ПДВ.

Згідно п. 2.3. Договору поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем частинами. Термін надання не повинен перевищувати одного календарного дня з дати надання Позичальником Позикодавцю усної або письмової /на розсуд Позичальника/ заявки на одержання чергового траншу. Перерахування грошових коштів здійснюється Позикодавцем на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до п. 3.1. Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 31 грудня 2014р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за Договором, а саме, надав відповідачу поворотну фінансову допомогу на загальну суму 500 000 грн. Однак, відповідач розрахувався з позивачем частково на загальну суму 100 000 грн.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання умов Договору щодо повернення наданих грошових коштів до суду не надав.

За таких обставин, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 400 000 грн.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у сумі 115 915 грн. 07 коп., то визначена позивачем сума пені підлягає частковому задоволенню у сумі 106 709 грн. 59 коп., так як, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, тобто за період з 01.01.2015р. по 01.07.2015р.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач правомірно нарахував відповідачу інфляційні втрати у сумі 159 197 грн. 73 коп. та 3% річних у сумі 6 842 грн. 47 коп.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач доказів повного та належного виконання своїх зобовязань за Договором не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позовна заява приватного сільськогосподарського підприємства "Мрія" підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву приватного сільськогосподарського підприємства "Мрія" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів" (юридична адреса: 68091, Одеська область, м. Іллічівськ, смт. Олександрівка, вул.. Судноремонтна; фактична адреса: 65026, м. Одеса, вул.. Приморська, 7, ) на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Мрія" (20507, Черкаська область, Катеринопільський район, с.Розсохуватка, ) заборгованість у сумі 400 000 (чотириста тисяч) грн., індекс інфляції у сумі 159 197 (сто пятдесят девять тисяч сто девяносто сім) грн. 73 коп., 3% річних у сумі 6 842 (шість тисяч вісімсот сорок дві) грн. 47 коп., пеню у сумі 106 709 (сто шість тисяч сімсот девять) грн. 59 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 13 455 (тринадцять тисяч чотириста пятдесят пять) грн.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 листопада 2015 р.

Суддя Н.Д. Петренко