ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа № 920/414/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Плужник О.В., суддя Тарасова І. В.

при секретарі судового засідання Логвін О.О.

за участю:

прокурора - Зливка К.О., службове посвідчення №013773 від 06.12.12р.

представника позивача - Плевако В.А. (за довіреністю № б/н від 24.03.2015р.)

представника відповідача - не з'явився

представника третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області, м. Суми (вх.№4002С/3-12)

на рішення господарського суду Сумської області від 20.04.2015р. по справі №920/414/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стара аптека", м. Суми

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумський області, м. Суми

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації , м. Суми

про визнання продовженим договору оренду нерухомого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стара аптека", звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області та , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд визнати договір оренди державного нерухомого майна № 1735 від 30.11.2011, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Стара аптека" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області, предметом якого є нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м., розташовані на першому поверсі чотирьохповерхової адміністративної будівлі за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3, продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме на два роки і одинадцять місяців - до 29 вересня 2017 року включно, на тих самих умовах.

Рішенням господарського суду Сумської області від 20.04.15 по справі №920/414/15 (суддя Лиховид Б.І.) позов задоволено. Визнано договір оренди державного нерухомого майна № 1735 від 30.11.2011, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Стара аптека" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області, предметом якого є нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м., розташовані на першому поверсі чотирьохповерхової адміністративної будівлі за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3, продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме на два роки і одинадцять місяців - до 29 вересня 2017 року включно, на тих самих умовах.

Заступник прокурора Сумської області, будучи не згодним з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Сумської області від 20.04.2015р. по справі № 920/414/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги прокурор зазначав, що листом від 28.08.2014 за №11-09-03525, направленим на адресу позивача, РВ ФДМК по Сумській області повідомляв ТОВ "Стара аптека" про те, що договір оренди буде припинено 29.10.2014 у разі, якщо на вказану дату орендарем не буде проведено оцінку об'єкта оренди відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Посилаючись на приписи ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995, заявник апеляційної скарги зауважував на тому, що однією з підстав для продовження укладеного договору оренди державного майна є обов'язкове проведення переоцінки об'єкта оренди, якщо вона проведена більш як три роки тому. Посилаючись на той факт, що оцінка нерухомого майна за договором від 30.11.2011 року №1735 проводилась 31.07.2011 року, доказів здійснення незалежної оцінки на час поновлення договору позивачем не надано, скаржник вважав про відсутність підстав для автоматичного продовження договору оренди державного майна в порядку ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області на рішення господарського суду Сумської області від 20.04.2015р. по справі № 920/414/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.09.2015 року.

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2015, у зв'язку з відпусткою судді Потапенко В.І. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Тарасова І.В., суддя Плужник В.І.

Відповідно до приписів п. 9-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII

Господарського процесуального кодексу України", у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

10.09.2014 року відповідач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумський області надав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

14.09.2015 позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу прокурора, в якому, зокрема, посилаючись на норми ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначає, що вказаними приписами передбачено продовження терміну дії договору оренди на тих самих умовах за відсутністю заяв сторін про припинення чи зміну (у тому числі і суттєвих умов) договору саме протягом одного місяця після закінчення терміну його дії. Спірний договір оренди було укладено на строк до 29.10.2014р., а тому саме у період з 30.10.2014 по 29.11.2014 сторони мали повідомити одна одну про припинення чи зміну умов орендних відносин, що зроблено не було. На думку позивача, вказані обставини свідчать про пролонгацію орендодавцем договору оренди на тих саме умовах і на той саме термін, оскільки вчинення сторонами конклюдентних дій, а саме, з боку позивача - продовження користування майном та сплатою орендної плати, а з боку відповідача - мовчазною згодою, тобто відсутністю протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень та вимог до позивача повернути орендоване майно. Крім того, зазначає, що відповідач у визначений законом термін не звертався до позивача з повідомленням про необхідність проведення переоцінки орендованого майна, тобто, - про намір змінити істотні умови договору. Також зазначає, що відповідно до ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" замовником оцінки майна виступає саме орендодавець, який укладає договори на її проведення, чого РВ ФДМ України по Сумській області зроблено не було, отже свідчить про відсутність наміру відповідача змінити істотні умови договору. У зв'язку з цим, позивач вважає рішення суду першої інстанції у даній справі законним, обґрунтованим, прийнятим без жодних порушень норм матеріального або процесуального права, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну.

Ухвалою суду від 16.09.2015 розгляд справи було відкладено на 07.10.2015 року, з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи витребувано у сторін додаткові письмові докази.

06.10.2015 від прокуратури Сумської області, позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надійшли письмові пояснення, які долучені колегією суддів до матеріалів справи.

07.10.2015 від відповідач надійшла копія листа від 28.08.2014 року №11-09-03525, яка долучена до матеріалів справи. Одночасно, у супровідному листі (вх. №13901 від 07.10.2015) відповідач просив здійснювати розгляд справи без участі представника РВ ФДМУ по Сумській області.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.10.2015 розгляд справи було відкладено на 11.11.2015 року.

02.11.2015 Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації звернувся до суду апеляційної інстанції з письмовим клопотанням про розгляд справи без участі свого представника у зв'язку із відсутністю коштів на оплату відрядження представника Департаменту.

06.11.2015 відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням (вх. №15087 від 06.11.2015), в якому просив здійснювати розгляд справи без участі представника РВ ФДМУ по Сумській області.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, з огляду на те, що явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача та третьої особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора та уповноваженого представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та їх відповідність наданим доказам, розглянувши справу у відповідності до вимог ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Стара аптека" (орендар) було укладено договір оренди державного майна №1735, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м., розташоване на першому поверсі чотирьохповерхової адміністративної будівлі за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3, що перебуває на балансі Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації - балансоутримувач (на день розгляду справи - Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку майна 31.07.2011р. і становить за незалежною оцінкою 404 900 грн. 00 коп. Майно передано в оренду з метою розміщення аптеки, що реалізує готові ліки (п. 1.1., п.1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передавання майна між балансоутримувачем та орендарем.

Згідно з актом приймання - передавання майна від 30.11.2011 року балансоутримувач (Головне фінансове управління Сумської обласної державної адміністрації) передав, а орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв.м, розташоване на першому поверсі чотирьохповерхової адміністративної будівлі за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3, що перебуває на балансі Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку майна 31.07.2001р. і становить за незалежною оцінкою 404 900 грн. 00 коп.

Пунктом 10.1. договору сторони узгодили, що цей договір укладено строком на 2 роки і 11 місяців, що діє з 30.11.2011 року до 29.10.2014 року включно.

За змістом п. 10.6., договір припиняється внаслідок : закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря-юридичної особи.

У разі припинення або розірвання цього договору майно (приміщення) протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. (пункт 10.10 договору)

У зв'язку із закінченням строку дії договору, листом від 09.10.2014 року позивач звернувся до відповідача та просив продовжити термін дії договору оренди державного майна №1735 від 30.11.2011 на нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв.м, розташовані на першому поверсі чотирьохповерхової адміністративної будівлі за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3, що перебуває на балансі Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації. (а.с. 159)

Листом від 09.12.2014 позивач повідомив відповідача про надання згоди на продовження договору оренди державного майна №1735 від 30.11.2011 року, а також, посилаючись на умови п. 10.4. договору, просив орендодавця укласти з ТОВ «Стара аптека» додатковий договір на продовження договору оренди. (а.с.16)

На виконання вимог ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якою встановлені загальні вимоги щодо порядку укладення договору оренди державного майна, РВ ФДМУ звернулось до Міністерства фінансів України щодо надання дозволу на продовження терміну дії договору оренди державного майна №1735 від 30.11.2011 року. (а.с. 29)

На звернення РВ ФДМУ у Сумській області, Міністерство фінансів України листом від 18.11.2014 за №31-21010-06-14/29126 повідомило, що на даний час триває процес передачі функцій управління майном до головних розпорядників бюджетних коштів, якими відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» для місцевих фінансових органів визначено відповідні місцеві державні адміністрації. (а.с. 30)

Листом від 26.11.2014 за №02-09-05015 Сумська обласна державна адміністрація в свою чергу, повідомила, що процедура передачі функцій з управління майном триває, тому, на даний час дозвіл на продовження терміну дії договору від уповноваженого органу відсутній. (а.с. 31)

Листом від 20.02.2015р. за №11-09-00717 Регіональне відділення фонду державного майна повідомив ТОВ «Стара аптека», що термін дії договору оренди від 30.11.2011 № 1735 закінчився 29.10.2014 року у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено у зв'язку з чим, зазначав про необхідність передачі об'єкта оренди балансоутримувачу та надання регіональному відділенню акту приймання-передавання. (а.с. 17)

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання договору оренди державного нерухомого майна продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме, на два роки і одинадцять місяців - до 29 вересня 2017 року включно, на тих самих умовах, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", дійшов висновку, що вказаними нормами пов'язується продовження терміну дії договору оренди за відсутністю заяв сторін про припинення дії договору саме протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору. Норми ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за висновком суду є імперативними та підлягають обов'язковому застосуванню до спірних відносин незалежно від відповідних умов договору та обставин повідомлення орендаря про припинення договору до закінчення терміну його дії, або повідомлення про це після спливу місячного терміну з дати закінчення терміну дії договору. Посилаючись на те, що спірний договір оренди було укладено на строк до 29.10.2014р., місцевий господарський суд дійшов висновку, що саме у період з 30.10.2014р. по 29.11.2014р. сторони мали повідомити одна одну про припинення орендних відносин. Враховуючи, що протягом вказаного періоду вказані дії сторонами вимоги сторонами зроблені не були, а добросовісне виконання позивачем своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати за спірним договором оренди відповідачем підтверджується, визнавши доведеним, що фактично ні відповідачем, ні уповноваженим управляти орендованим майном органом позивачу не було відмовлено у наданні дозволу на продовження строку дії договору оренди, суд першої інстанції визнав позовні вимоги обґрунтованими та задовольнив їх.

Надаючи правову кваліфікацію спірним відносинам колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

За умовами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором визнається домовленість двох чи більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 ст. 283 ГК України визначено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Підставою виникнення у сторін певних прав та обов'язків є укладений між відповідачем - РВ ФДМУ по Сумській області (орендодавець) та позивачем - ТОВ фірмою "Стара аптека" (орендар) договір оренди №1735 від 30.11.2011, у відповідності до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м., розташоване на першому поверсі чотирьохповерхової адміністративної будівлі за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3.

Згідно даних, що містяться в Єдиному реєстрі об'єктів державної власності, станом на 27.08.2014 балансоутримувачем державного майна, яке знаходиться за вказаною адресою є Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації. Суб'єктом управління майном, яке перебуває на балансі Департаменту, виступає Міністерство фінансів України. (а.с.185)

Виникнення прав за договором залежить від покладених ним на сторони обов'язків, які у сукупності і визначають правову природу договору.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Так, правовідносини сторін за укладеним сторонами договором оренди державного майна №1735 від 30.11.2011 регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 10.1. договору сторонами встановлено, що цей договір укладено строком на 2 роки і 11 місяців і діє з 30.11.2011 року до 29.10.2014 року включно.

За умовами п. 10.4 договору, сторони дійшли згоди, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору.

Проте, колегія суддів зазначає, що принцип свободи договору, відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України полягає, зокрема, в можливості визначити зміст договору на власний розсуд, крім випадків, коли: існує пряма заборона, встановлена актом цивільного законодавства; заборона випливає із змісту акта законодавства; така домовленість суперечить суті відносин між сторонами.

Згідно з частинами 3, 6 ст. 179 ГКУ укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він ґрунтований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання, органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

В силу специфіки правовідносин, що склались між сторонами, сторони повинні беззаперечно дотримуватись вимог законодавчих актів, якими врегульовані їх правовідносини, в даному випадку, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

У відповідності до ч. 6 ст. 4 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", нерухоме майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів і органів доходів і зборів, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, може бути передано в оренду без права викупу орендарем та передачі в суборенду.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва визначено орендодавцем цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю.

Статтею 9 вказаного Закону встановлено порядок укладення договорів оренди: фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Колегія суддів також вважає необхідним зазначити, що статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено істотні умови договору оренди, якими, зокрема, є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України (п. 2 ст. 19 Закону).

За статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за винятком випадків, визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Згідно п. 3 ст. 762 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Так, пунктом 3.5. договору оренди державного майна №1735 від 30.11.2011, сторони дійшли згоди, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін в разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об'єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Частиною 2 ст. 11 вказаного Закону встановлено, що у разі, якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди, яка здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995, оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати.

Оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що законодавцем встановлено умову обов'язкового проведення переоцінки об'єкта оренди як підстави для продовження (поновлення) договору оренди державного та комунального майна.

Передбачені цією Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об'єкта оренди (активів, що входять до складу об'єкта оренди) та аудиторської перевірки об'єкта оренди оплачує орендар.

У відповідності до п. 19. Методики, у разі оренди нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна здійснюється його незалежна оцінка.

У разі передачі в оренду нерухомого майна, орендодавцем якого є орган, визначений в абзацах другому і третьому статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в даному випадку РВ ФДМУ у Сумській області), звіт про незалежну оцінку рецензується і за наявності позитивного загального висновку рецензента про відповідність такого звіту вимогам нормативно-правових актів з питань проведення оцінки висновок про вартість майна затверджується зазначеним орендодавцем.

Таким чином, метою проведення оцінки державного майна, є встановлення ринкової вартості приміщення, що є об'єктом оренди, для наступного визначення розміру орендної плати, що підлягає сплаті за користування таким майном.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем, попередня оцінка державного нерухомого майна, що є об'єктом оренди, була проведена 31.07.2011 року перед укладенням сторонами договору оренди від 30.11.2011, тобто більше ніж три роки тому.

Звертаючись до господарського суду позивач наполягав на тому, що після дати, визначеної в п. 10.1 договору, як дата закінчення строку договору оренди - 29.10.2014, а також протягом місяця після цієї дати, за відсутності заперечень відповідача (орендодавця), продовжує користуватись орендованим майном та вносити орендну плату у розмірі, визначеному договором. При цьому, посилаючись на відсутність протягом місяця після дати закінчення строку договору заперечень орендодавця проти продовження орендних правовідносин, позивач, посилаючись на норми ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», вважав, що строк дії спірного договору продовжено на той самий строк, на який він укладався, а саме на два роки і одинадцять місяців - до 29 вересня 2017 року включно, на тих самих умовах.

Заперечуючи проти заявлених вимог відповідач зазначав, що листом РВ ФДМУ по Сумській області від 28.08.2014 № 11-09-03525 позивача було завчасно повідомлено, що у разі, якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка цього об'єкту.

В матеріалах справи міститься лист Регіонального відділення фонду державного майна від 20.02.2015р. за №11-09-00717, яким ТОВ «Стара аптека» повідомлялось, що термін дії договору оренди від 30.11.2011 № 1735 закінчився 29.10.2014 року у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, про що листами від 28.08.2014 № 11-09-03525 та від 31.12.2014 №11-09-09647 позивача було повідомлено. Посилаючись на вказані листи, відповідач зазначав, що цими листами РВ ФДМУ повідомляло ТОВ «Стара аптека», що для продовження (поновлення) договору оренди необхідно провести оцінку об'єкта оренди, якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому. Звертаючи увагу на те, що оцінка об'єкта оренди виконана станом на 31.07.2011., а ТОВ фірма "Стара аптека" не зверталось до регіонального відділення щодо проведення незалежної оцінки об'єкта оренди, відповідач, посилаючись на приписи ч.1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 1 ст.785 Цивільного кодексу України, п.5.10, п. 10.10., п. 10.11 договору оренди, зазначав про необхідність передачі об'єкта оренди балансоутримувачу та надання регіональному відділенню акту приймання-передавання. (а.с. 17)

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 16.09.2015 та від 07.10.2015 було зобов'язано прокурора та відповідача надати суду апеляційної інстанції належним чином засвідчену копію листа № 11-09-03525 від 28.08.2014, а також докази його направлення та отримання позивачем.

06.11.2015 відповідачем було надано до суду копію листа Регіонального відділення ФДМУ від 28.08.2014 №11-09-03525, а також зазначено, що докази направлення вказаного листа позивачу відсутні.

Дослідженням листа від 28.08.2014 №11-09-03525 встановлено, що РВ ФДМУ повідомляло позивача, що термін дії договору оренди від 30.11.2011 № 1735 на нежитлові приміщення загальною площею 98,1м2, розташовані на першому поверсі чотириповерхової будівлі за адресою: м. Суми, майдан Незалежності, 3, що перебуває на балансі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, припиняється 29.10.2014 на підставі ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч.2 ст.291 Господарського кодексу України та п.10.6 договору оренди у зв'язку із закінченням строку договору, на який було укладено. Також повідомлено позивача, що для розгляду питання щодо продовження терміну дії вищевказаного договору оренди необхідно до 08.09.2014 надати до регіонального відділення: заяву на продовження вищезазначеного договору оренди; згоду балансоутримувача - Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації; копії установчих документів орендаря (копії: статуту; виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; довідки органу статистики про включення орендаря - юридичної особи до ЄДРІЮУ; довідки про взяття на облік платника податку; свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість; копію ліцензії).

Позивач проти отримання листа Регіонального відділення фонду державного майна від 28.08.2014 № 11-09-03525 заперечував.

Колегія суддів враховує вказані заперечення позивача, разом з тим, вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч.2 ст.11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Крім того, п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995, також передбачено, що однією з істотних умов, що передує продовженню договору оренди нерухомого державного майна є проведення оцінки орендованого майна.

Таким чином, проведення оцінки орендованого майна визначено законодавцем як обов'язкову, оскільки результати проведеної оцінки вартості майна використовуються під час розрахунку орендної плати за об'єкт оренди.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що факт неотримання позивачем вказаного листа, не може свідчити про автоматичне поновлення (продовження) договору оренди, оскільки єдиною передумовою для продовження дії укладеного сторонами договору оренди, в силу вимог ч. 2 ст.11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди, є виконання орендарем певної процедури для можливості такого продовження, а саме, проведення оцінки орендованого майна, визначення вартості якого враховується для здійснення розрахунку орендної плати.

Матеріалами справи підтверджується та позивачем не заперечується той факт, що попередня оцінка орендованого майна була проведена 31.07.2011 р. перед укладенням сторонами договору оренди від 30.11.2011, тобто більш як три роки тому. Саме тому, листом від 28.08.2014 №11-09-03525 відповідач повідомив орендаря, що договір оренди може бути продовжений лише після проведення нової оцінки майна, як того вимагає ст.11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що встановлені обставини, у розумінні приписів ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не змінюють обов'язку позивача стосовно виконання вимог закону щодо необхідності проведення переоцінки об'єкту оренди, як обов'язкової умови для продовження договору оренди.

Проте, як свідчать матеріали справи, обов'язкові до виконання вимоги, якими законодавством встановлено умову щодо обов'язкового проведення переоцінки об'єкта оренди як підстави для продовження договору оренди державного майна, остання оцінка якого була здійснена 31.07.2011 року та яка є застарілою, позивачем не виконані.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, а позивачем не доведено, що ним здійснювались заходи, виконання яких встановлено законодавцем як необхідну умову для продовження дії договору оренди, а саме, звернення до РВ ФДМУ з підстав здійснення процедури проведення оцінки орендованого державного майна, як на час розгляду справи господарським судом першої інстанції, так і на час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Закон "Про оренду державного та комунального майна" не містить вказівок на те, яким саме чином сторони повинні виявляти волю щодо припинення дії договору, як і не містить норм, які б вимагали обов'язкового доказування факту отримання іншою стороною будь-яких письмових повідомлень про припинення дії договору після закінчення терміну його дії.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що звертаючись до господарського суду з позовом про визнання продовженим договору оренди, позивачем не були виконані вимоги, встановлені ч.2 ст.11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а тому приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Разом з тим, невизначеність вартості майна на момент вирішення питання про продовження договору оренди свідчить про недосягнення сторонами згоди з таких істотних умов договору оренди, як об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації) та орендна плата (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"), оскільки остання розраховується у пропорційному співвідношенні до вартості об'єкта оренди (п. п. 5, 7, 8 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

З урахуванням наявних у справі матеріалів, беручи до уваги, що надання своїх доказів та доведення перед судом їх переконливості покладається на сторони, колегія суддів дійшла висновку, що доказів того, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та виконали умови, встановлені законодавством для даного виду правовідносин, до суду не надано, а тому підстави для задоволення позовних вимог про визнання договору оренди державного майна №1735 від 30.11.2011, укладеного між ТОВ фірмою "Стара аптека" та РВ ФДМУ по Сумській області, предметом якого є нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м., розташовані на першому поверсі чотирьохповерхової адміністративної будівлі за адресою: м. Суми, площа Незалежності, 3, продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме на два роки і одинадцять місяців - до 29 вересня 2017 року включно, на тих самих умовах - відсутні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Заступника прокурора Сумської області та наявності фактів для скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про стягнення з позивача в доход Державного бюджету України судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 1, 3, 4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області, м. Суми задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 20.04.2015р. по справі №920/414/15 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стара аптека", м. Суми (40022, м. Суми, вул. Троїцька, 28-А, код 23822986) в доход Державного бюджету України 1339,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Плужник О.В.

Суддя Тарасова І. В.