РІШЕННЯ

10.11.2015Справа №910/23722/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Жулинської О.І, розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23722/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Моваль Трейдинг», с. Тарасівка,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет», м. Київ,

про стягнення 137 467,19 грн.,

за участю представників:

позивача - Ваколюк О.В. (довіреність від 01.07.2015 № 01-07/1);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моваль Трейдинг» (далі - ТОВ «Моваль Трейдинг») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» (далі - ТОВ «Фудмаркет»): 113 034,75 грн. основного боргу за неналежне виконання умов договорів поставки від 01.02.2011 № , від 04.02.2011 № та від 21.02.2011 № (далі - Договори); 24 432,44 грн. пені, а всього 137 467,19 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 порушено провадження у справі №910/23722/15 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.10.2015.

05.10.2015 позивач подав клопотання про долучення витребуваних ухвалою суду документів до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 06.10.2015 подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 розгляд справи було відкладено на 10.11.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача; продовжено строк розгляд спору на п'ятнадцять днів.

10.11.2015 позивач подав клопотання про долучення витребуваних ухвалою суду документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 10.11.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суд не виконав, відзив на позов не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал і рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 10.11.2015 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

У судовому засіданні 10.11.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2011, 04.02.2011 та 21.02.2011 ТОВ «Моваль трейдинг» (постачальник) та ТОВ «Фудмаркет» (покупець) було укладено Договори, за умовами яких:

- постачальник зобов'язується поставляти товари за цінами і в асортименті, вказаними в специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем та підтверджених постачальником замовлень, покупець зобов'язується приймати такі товари і оплачувати (пункти 1.1 Договорів);

- Договори набирають чинності з моменту їх підписання обома сторонами і діють до 31.12.2011. Договори вважаються пролонгованими на один календарний рік, якщо жодна із сторін не попередила іншу сторону про припинення їх дій за один календарний місяць до закінчення зазначеного терміну (пункт 9.1 Договорів).

Договори підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Факеєвою Л.Є., яка діяла на підставі статуту, та від відповідача - комерційним директором Каширіним Д.В., який діяв на підставі довіреності від 02.08.2010 № 02/08/10 та від 02.04.2009 № 02-04/09, та скріплено печатками.

Договори у встановленому порядку не оспорені, не розірвані, не визнані недійсними.

Таким чином, Договори є дійсними, укладеними належним чином та є обов'язковими для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладені позивачем і відповідачем Договори за своєю правовою природою є договорами поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договорів позивач постав відповідачу товар, що підтверджується видатковими та транспортними накладними, які підписані повноважними представниками сторін та скріплено печаткою ТОВ «Моваль трейдинг» та штампом ТОВ «Фудмаркет».

Відповідач умови Договорів не виконав і за отриманий товар, у визначений Договорами строк (30 днів за договорами від 01.02.2011 та від 04.02.2011; 60 днів за договором від 21.02.2011) не розрахувався, у результаті чого борг складає 113 034,75 грн..

Позивач надсилав відповідачу такі претензії: від 23.05.2014 № 1; від 23.05.2014 № 1 та від 18.06.2014 № 2, з вимогами погасити борг.

Відповідач залишив вказані листи без відповіді та належного реагування; грошові кошти не сплатив.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення 113 034,75 грн. боргу за Договорами підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача 24 432,44 грн. пені.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктами 8.1 Договорів передбачено, що покупець повинен сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні, у зв'язку з тим, що позивачем невірно визначено період нарахування пені.

Позивач початком нарахування пені визначив останній день строку оплати, проте, період прострочення починається з наступного дня.

За розрахунком суду стягненню з відповідача підлягає 24 352,47 грн. пені.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно із статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» (01103, м. Київ, Залізничне шосе, буд. 57; ідентифікаційний код: 36387233) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Моваль Трейдинг» (08161, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Київська, буд 1-Б; ідентифікаційний код: 36713153): 113 034 (сто тринадцять тисяч тридцять чотири) грн. 75 коп. заборгованості; 24 352 (двадцять чотири тисячі триста п'ятдесят дві) грн. 47 коп. пені та 2 747 (дві тисячі сімсот сорок сім) грн. 74 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 17.11.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук