КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Справа№ 910/1281/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Щербатюк К.О. - дов. № 31 від 01.10.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2015р.

за заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія

«Київводоканал»

про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від

06.04.2015р.

у справі № 910/1281/15-г (суддя Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерсервіс-КМ»

до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія

«Київводоканал»

про стягнення 1 215 830, 57 грн.

В судовому засіданні 10.11.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015р. у справі № 910/1281/15-г заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі № 910/1281/15-г задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі № 910/1281/15-г згідно з наступним графіком:

- до 05.11.2015р. - 308 280, 26 грн.;

- до 05.12.2015р. - 308 280, 26 грн.;

- до 05.01.2016р. - 308 280, 26 грн.;

- до 05.02.2016р. - 308 280, 28 грн.

В іншій частині заяви Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі № 910/1281/15-г відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, заявник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу змінити та розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі № 910/1281/15-г строком на три роки.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, оскільки, на думку апелянта, судом не враховано надані відповідачем докази значних фінансових затрат на проведення аварійно-відновлювальних робіт та ліквідацію наслідків аварій, що сталися протягом липня-серпня 2015р. на комунікаційних колекторах ПАТ «АК «Київводоканал». Не врахована відсутність надходження грошових коштів від комунальних підприємств у зв'язку з прийняттям КМР рішення від 09.10.2014р. № 270/270. Відповідач вказував на те, що неспроможний сплачувати загальний розмір щомісячних платежів з урахуванням настільки короткого терміну розстрочки, що призведе до припинення виконання судових рішень та до арешту його розрахункових рахунків.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 23.10.2015р. передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Самсін Р.І.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 10.11.2015р.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 10.11.2015р. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу змінити та розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі № 910/1281/15-г строком на три роки.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції 10.11.2015р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, перчини неявки суду не повідомив.

Оскільки явка в судове засідання представника позивача обов'язковою не визнавалась, зважаючи на скорочені строки розгляду апеляційної скарги на ухвали суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального та матеріального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Майстерсервіс-КМ» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі - ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення 1 215 830, 7 грн., з яких 1 063 163,09 грн. основного боргу, 76 680, 35 грн. пені, 9 171,00 грн. 3 % річних та 66 816,13 грн. інфляційних втрат, зумовлених неналежним виконанням зобов'язань з оплати виконаних робіт за договором підряду від 17.01.2014р. № 67/06/14-14.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі №910/1281/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015р. та постановою Вищого господарського суду України від 12.08.2015р., позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерсервіс-КМ2 1 063 163,09 грн. основного боргу, 9 171,57 грн. 3% річних, 66 816,13 грн. втрат від інфляції, 69 788,12 грн. пені та 24 182, 15 грн. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

21.09.2015р. від відповідача надійшла заява про надання розстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 р. у справі № 910/1281/15-г строком на три роки.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Аналогічні приписи містить частина 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі за конституційним зверненням Акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», зазначається, що підставою для застосування статті 36 Закону є наявність об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів»).

Також, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд у кожному окремому випадку оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування наявності виключних обставин для надання розстрочки виконання судового рішення, відповідач (заявник) посилався на те, що ПАТ «АК «Київводоканал» є суб'єктом господарської діяльності з надання населенню та підприємствам міста Києва і Київської області послуг з водопостачання і водовідведення. Проте, в теперішній час, підприємство відповідача перебуває у складному матеріальному становищі, що підтверджується, зокрема, звітом про витрати виробництва та фінансові показники діяльності надання послуг водопостачання та водовідведення ПАТ «АК «Київводоканал» за січень-грудень 2014 року. Сума боргу, що присуджена до стягнення з відповідача є досить значною, і відповідач неспроможний одноразово сплатити дану суму в процесі примусового виконання рішення, оскільки існують негативні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення.

Відповідач зазначав, що наразі крайня амортизаційна зношеність водопровідних мереж, що перебувають на балансі ПАТ «АК «Київводоканал», та чий термін експлуатації вичерпався, становить близько 38 % на загальну протяжність - понад 4 тис. км. Зношеність каналізаційних мереж - 56 % на загальну протяжність близько 3 тис. км. Така зношеність мереж призводить до аварій та надзвичайних ситуацій техногенного характеру.

Крім того, як у заяві про розстрочку виконання рішення так і в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що протягом липня-серпня 2015 року на каналізаційних колекторах ПАТ «АК «Київводоканал» сталися значні аварії техногенного характеру, і в теперішній час він вживає заходів щодо ліквідації наслідків аварій та проведення аварійно-відновлювальних робіт, що потребує значних фінансових затрат.

При цьому, з причини неналежного виконання боржниками своїх зобов'язань ПАТ «АК «Київводоканал» завдаються збитки, у зв'язку з чим підприємство не має змоги вчасно проводити розрахунки з постачальниками за енергоносії, реагенти та інші матеріали, необхідні для виконання основних його функцій - безперебійного забезпечення міста Києва та Київської області якісними послугами з водопостачання та водовідведення.

Також, відповідач звертає увагу суду на те, що у зв'язку із прийняттям Київською міською радою рішення від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» склалася критична ситуація щодо стану погашення заборгованості комунальними підприємствами згідно судових рішень, що набрали законної сили і на теперішній час залишаються не виконаними, та знаходяться на примусовому виконанні в органах Державної виконавчої служби та органах Державної казначейської служби України. Вищевказані комунальні підприємства взагалі припинили погашення в добровільному порядку накопичених протягом багатьох років боргів, а в результаті примусового виконання судових рішень заборгованість не погашається. При цьому, на сьогоднішній день, невирішеним залишається питання щодо шляхів і джерел погашення існуючих боргів комунальних підприємств, що реорганізовуються (ліквідуються) та за якими обліковується заборгованість перед виробниками послуг, в тому числі перед ПАТ «АК «Київводоканал» в розмірі більше 600 млн. грн.

За твердженнями відповідача, він неодноразово звертався до посадових осіб Київської міської державної адміністрації листами від 24.12.2014 № 3874/12, від 10.03.2015 № 869/12 та від 25.05.2015 № 1975/12/36/02-15 з метою вирішення питання щодо покращення стану розрахунків Комунальних підприємств згідно судових рішень про стягнення заборгованості на користь ПАТ «АК «Київводоканал», однак на сьогоднішній день проблема залишається невирішеною.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» є суб'єктом господарської діяльності з надання населенню та підприємствам міста Києва і Київської області послуг з водопостачання та водовідведення.

В силу статті 42 Водного кодексу України Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» є первинним водокористувачем та має стратегічну значимість у забезпеченні нормальної життєдіяльності та екологічної безпеки міста Києва.

Досліджуючи фінансовий стан сторін, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що в теперішній час на підприємстві відповідача склалося складне матеріальне становище.

При цьому судом взято до уваги те, що протягом липня-серпня 2015 року на каналізаційних колекторах ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» сталися значні аварії техногенного характеру, зокрема, 02.08.2015р. на каналізаційному колекторі по вулиці Борщагівській, 122 в Солом'янському районі міста Києва стався значний винос ґрунту, що призвело до провалу дорожнього полотна діаметром близько 5м та глибиною до 5 м. Також, 26.07.2015р. на під'їзній дорозі до будівельного майданчика 2-ої нитки Головного міського каналізаційного колектора стався провал діаметром 5-7 метрів та глибиною 10 метрів.

Постійною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до класифікатору надзвичайних ситуацій, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010р. № 457, обидві аварії визнано як надзвичайні, що підтверджується Протоколами № 43 від 27.07.2015 р. та № 47 від 03.08.2015р.

Внаслідок означених аварій відповідачу необхідно вживати заходів щодо ліквідації їх наслідків та проведення аварійно-відновлювальних робіт, що потребує значних фінансових втрат.

Також, місцевим господарським судом вірно враховано те, що крім означеного судового рішення у справі № 910/1281/15-г, наявний ряд інших судових рішень щодо стягнення заборгованості та відкритих виконавчих проваджень, що позбавляє Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» в повному обсязі розрахуватися по всіх рішеннях суду одночасно, оскільки відповідач не зможе повноцінно вести господарську діяльність, що може призвести до зупинення надання послуг з водопостачання та водовідведення і настання значних екологічних наслідків у місті Києві, подальшого нарощування боргу у зв'язку з неможливістю розпоряджатися коштами та сплачувати поточні платежі.

Отже, з огляду на скрутний фінансовий стан відповідача, збитковість, обмеженість матеріальних ресурсів, необхідність здійснення заходів з ліквідації аварій та проведення ремонтно-відновлювальних робіт на об'єктах відповідача, загрозу вилучення обігових коштів підприємства та можливе зупинення сталого водопостачання в місті Києві, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що вказані обставини є винятковими та мають негативний вплив на фінансовий стан відповідача.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до п. 7.1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів» розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Разом з тим, враховуючи матеріальні інтереси сторін та можливі негативні наслідки для позивача при затримці виконання рішення про стягнення на його користь заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що зазначений відповідачем термін розстрочки виконання рішення у три роки, не можна вважати розумним та таким, що відповідає встановленому приписами статті 4-5 Господарського процесуального кодексу України принципу обов'язкового виконання рішення суду.

Крім того, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, не своєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка чи відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне її надання на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує принципи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Наявні стрімкі інфляційні процеси в економіці держави, які супроводжуються істотним здешевленням національної валюти, в даному випадку, якщо повністю й не виключають наявність обставин для надання розстрочки виконання судового рішення, то є суттєвими перешкодами для їх виникнення. Адже, в протилежному випадку інфляційні процеси зачіпають передусім майнові інтереси позивача, так як належні до стягнення на його користь грошові кошти в національній валюті за період розстрочки істотно знецінюються.

З огляду на вищевикладене, оцінивши встановлені обставини на предмет виняткового їх характеру, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення заяви відповідача та розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі № 910/1281/15-г на чотири місяці рівними частинами згідно з наступним графіком: - до 05.11.2015р. - 308 280, 26 грн.; - до 05.12.2015р. - 308 280, 26 грн.; - до 05.01.2016р. - 308 280, 26 грн.; - до 05.02.2016р. - 308 280, 28 грн.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду міста Києва від 05.10.2015р. у справі № 910/1281/15-г про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015р. у справі № 910/1281/15-г, прийнята із вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 85, 99, 101, 103-106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонер6ного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2015р. у справі № 910/1281/15-г залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2015р. у справі №910/1281/15-г залишити без змін.

3. Матеріали оскарження у справі № 910/1281/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала