23 листопада 2015 року Справа № 913/643/15
Провадження № 27/913/643/15
за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк , м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард, м. Алчевськ, Луганська обл.
про стягнення 71065315,09 грн., -
за заявою Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (вх. № 417-696/15 від 10.11.2015 р.) про виправлення описки в рішенні та наказі господарського суду Луганської області по справі № 913/643/15
Суддя Байбак О.І.
Секретар судового засідання Зоріна О.Г.
за участю представників сторін:
позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 20.11.2015 р.)
відповідача не зявився
Рішенням господарського суду Луганської області від 13.10.2015 р. по справі № 913/643/15 (з урахуванням виправлень, внесених згідно з ухвалою господарського суду Луганської області від 23.11.2015 р. по справі № 913/643/15) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Дельта Банк , м. Київ (далі за текстом - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард, м. Алчевськ, Луганська обл. (далі за текстом - відповідач) задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 68 409 989,66 грн., з яких:

52 740 000,00 грн. сума заборгованості за строковим кредитом;

4 800 000,00 сума заборгованості за простроченим кредитом;

10 728 569,92 грн. сума заборгованості за простроченими процентами;

40 454,85 грн. сума 3% річних від суми простроченого кредиту;

81 089,89 грн. - сума 3% річних від суми прострочених процентів;

19 875 грн. штрафів

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача до Державного бюджету України 182700 грн. судового збору.

На виконання рішення суду позивачу видано наказ № 913/643/15 від 26.10.2015 р.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області із заявою (вх. № 417-696/15 від 10.11.2015 р.) про виправлення описки в рішенні та наказі господарського суду Луганської області № 913/643/15.

Зокрема, позивач зазначає, що в резолютивній частині рішення не зазначено про стягнення суми заборгованості по простроченим процентам в розмірі 430367,67 грн., хоча в контексті рішення дану суму було стягнуто.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.11.2015 р. розгляд зазначеної заяви призначено на 23.11.2015 р.

На судове засідання 23.11.2015 р. прибув представник позивача, який підтримав позицію, викладену в заяві, просить її задовольнити.

Відповідач відзиву на позов та заяву не надав, на судове засідання свого представника не направив.

З метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд вживав наступних заходів:

Як свідчить залучений до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 49-50) адресою ТОВ «Авангард», є місто Алчевськ, вул. Гмирі, буд. 55.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

Оскільки згідно з листом УДППЗ «Укрпошта» № 7/3/2015 (http://ukrposhta.ua/robota-ukrposhti-v-doneckij-ta-luganskij-oblastyax) остання тимчасово не здійснює поштові відправлення до м. Алчевськ, Луганської області, направлення копій процесуальних документів на адресу відповідача за допомогою пошти виявилося неможливим.

Однак, з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд розміщував на офіційному веб-порталі "Судова влада України" оголошення про час та місце розгляду даної справи.

Доказів наявності у відповідача інших засобів звязку матеріали справи не містять.

Враховуючи рекомендації, які містить інформаційний лист ВГСУ від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції", суд вжив всіх можливих заходів з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглядати заяву позивача за відсутності представника відповідача за наявними в справі документами та матеріалами, як це передбачено 75 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать рішення господарського суду Луганської області від 13.10.2015 р. по справі № 913/643/15, судом при його прийнятті були встановлені наступні обставини:

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № К-2004054 від 19.07.2011 р. в загальному розмірі 71065315,09 грн., в т.ч. 430367,67 грн. сума заборгованості за строковими процентами.

Розглядаючи дані вимоги суд встановив, що 19.07.2011 року між позивачем (далі кредитор, банк) та відповідачем (далі - Позичальник) укладено Кредитний договір № К-2004054 (далі - Кредитний договір; а.с. 23-25). До даного договору сторонами в подальшому укладалися додаткові договори № 1 від 15.02.2013 р. № 2 від 25.05.2014 р. (а.с. 27-30)

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитор зобовязується надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору (з урахуванням змін, внесених додатковим договором № 2 від 25.06.2014 р.) надання Кредиту здійснюється на умовах, визначених цим Договором в сумі 66 250 000,00 гри. (шістдесят шість мільйонів двісті п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок), зі сплатою плати за користування Кредитом у розмірі:

- 12,0% (Дванадцять процентів) річних за період з 01 липня 2011 року по 31 травня 2014 року;

- 8,0% (Вісім процентів) річних за період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2014 року;

- 12,0% (Дванадцять процентів) річних за період з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2015 року;

- 16,0% (Шістнадцять процентів) річних за період з 01 червня 2015 року по 01 січня 2018 року;

з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом по 01 січня 2018 року включно, на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.1.2. кредитного договору, повернення кредиту здійснюється відповідно до графіка погашення заборгованості, вказаного в додатку 1 до цього договору, який є невідємною його частиною, але в будь-якому разі не пізніше кінцевого терміну кредитування, вказаного в п. 1.1.1. цього договору.

Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за фактичну кількість днів користування Кредитом в періоді (28-29-30-31/365). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту.

Пунктом 3.3 кредитного договору передбачено зобовязання позичальника за кредитним договором, зокрема, протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за його використання в порядку, визначеному цим договором (п. 3.3.4).

Суд встановив, що свої зобов'язання, визначені Кредитним договором, позивач виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в сумі 66250000 грн.

Проте, відповідач, свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним в повному обсязі не виконав, та допустив систематичне прострочення виконання своїх зобовязань за кредитним договором.

Суд встановив, що згідно з розрахунком станом на 13.08.2015 року розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за строковими процентами становить 430367,67 грн.

Обставини щодо несплати існуючої заборгованості стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд виходив з наступного:

Згідно з ч. 3 ст. 346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 ст. 10561 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Суд встановив факт належного виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором № К-2004054 від 19.07.2011 р. та порушення відповідачем умов зазначеного договору щодо сплати кредиту, процентів за його користування.

За змістом п. 4.3 договору, позивач має право вимоги дострокового виконання відповідачем своїх зобовязань щодо сплати кредиту та процентів за його користування, зокрема, у випадку невиконання відповідачем п. 3.3. договору, в т.ч. щодо повернення кредитору у повному обсязі кредиту зі сплатою процентів та комісій кредитора, та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим договором.

З посиланням на зазначені обставини суд в мотивувальній частині рішення прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 430367,67 грн. заборгованості за строковими процентами, проте в резолютивній частині рішення від 13.10.2015 р. по справі № 913/643/15 не вказав про їх стягнення.

Згідно зі ст. 88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, зокрема, якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення.

Оскільки суд при винесенні рішення від 13.10.2015 р. по справі № 913/643/15 не стягнув з відповідача на користь позивача 430367,67 грн. заборгованості за строковими процентами, хоча встановив правомірність відповідних вимог позивача, в даному випадку є підстави для винесення додаткового рішення, та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 85, 88 ГПК України, суд

вирішив:

Позов в частині стягнення заборгованості за строковими процентами задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард (адреса: 94220, Луганська область, м. Алчевськ, вул. Гмирі, буд. 55; ) на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (адреса: 01014, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-б; код ЄДРПОУ: 3404702) 430367,67 грн. заборгованості за строковими процентами за кредитним договором № К-2004054 від 19.07.2011 р.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Суддя Байбак О.І.