Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" листопада 2015 р. Справа № 906/1482/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 26.08.2015 р.;

від відповідача: Бондар М.М., довіреність від 23.06.2015 р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_3

до Приватного акціонерного товариства "Ружинський Райагрохім"

про визнати протокол №37 від 09.07.2007р. засідання правління та протокол №7 від 09.07.2007р. засідання наглядової (спостережної) ради недійсними

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протоколу №37 від 09.07.2007 засідання Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" та протокол №7 від 09.07.2007 засідання Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" недійсним.

02.11.2015 позивачем подано заяву, якими позивач уточнив прохальну частину позову, відповідно до якої позивач просить визнати рішення Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у розмірі до 5000000,00 грн., що буде отримано в Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку, яке викладене у формі протоколу №37 від 09.07.2007 засідання Правління ВАТ "Ружинський райагрохім", та рішення Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в розмірі 5000000,00 грн., що буде отримано в Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку, яке викладе в формі протоколу №7 від 09.07.2007 засіданні Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" недійсними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив вирішити спір на розсуд суду і прийняти законне та справедливе рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (банк) та Підприємством "Тасман" Всеукраїнської Організації Інвалідів "Союз Організацій інвалідів України" (позичальник) укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №09-1459/2-1 від 13.07.2007, який в подальшому був змінений та доповнений згідно: Договору про внесення змін №20-1751/2-1 від 03.09.2008; Договору про внесення змін та доповнень №20-2162/2-1 від 20.11.2008; Договору про внесення змін №720/105-09 від 25.09.2009; Договору про внесення змін та доповнень №784 від 30.11.2010; Договору про внесення змін та доповнень №1040 від 24.06.2011; Договору про внесення змін та доповнень №20-1395/2-1 від 20.04.2012; Договору про внесення змін та доповнень №20-3152/2-1 від 03.09.2012; Договору про внесення змін та доповнень №20-3186/2-1 від 06.09.2012, у відповідності до якого банк відкрив позичальнику мультиватотну відновлювальну кредитну лінію у сумі, яка не може перевищувати 4500000,00 грн. (ліміт кредитної лінії), або в доларах США у сумі, еквівалент якої не може перевищувати 4500000,00 грн. із датою останнього повернення усіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 31.07.2013.

Також 13.07.2007 року на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №09-1459/2-1 між відповідачем та Банком було укладено:

- Іпотечний договір №09-1460/3-1 посвідчений 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №1432, який в подальшому був змінений та доповнений згідно: Договору №20-1752/3-1 про внесення змін та доповнень посвідченого 03.09.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №2773; Договору №20-0117/3-1 про внесення змін та доповнень посвідченого 10.02.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №432, Договору №20-1044/3-1 про внесення змін та доповнень посвідченого 24.06.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №651 (Іпотечний договір-1), відповідно до якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно:

комплекс - 5 об'єктів згідно переліку, загальною площею 1515,10 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається з:

вагова, позначена на плані літерою А-1, загальною площею 37,4 кв.м.;

службова побутова будівля, позначена на плані літерою Б-1, загальною площею 58,1

склад № 1, позначений на плані літерою В-1, загальною площею 519,3 кв.м.; склад № 2, позначений на плані літерою Г-1, загальною площею 892,8 кв.м.;

операторська будівля, позначена на плані літерою Д-1, загальною площею 7,5 кв.м.;

- Іпотечний договір № 09-1461/3-1 посвідчений 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №1434, який в подальшому був змінений та доповнений згідно: Договору №20-1043/3-1 про внесення змін та доповнень посвідченого 24.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №650 (Іпотечний договір-2), відповідно до якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно:

цілісний майновий комплекс, загальною площею 2 072,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та складається з:

адміністративний будинок, позначений на плані літерою А-1, загальною площею 144,7 кв.м.;

гараж, позначений на плані літерою Б-1, загальною площею 69,6 кв.м.;

гараж, позначений на плані літерою Г-1, загальною площею 528,7 кв.м.;

вбиральня, позначена на плані літерою В-1, загальною площею 6,5 кв.м.;

гараж-котельня, позначена на плані літерою Д-1, загальною площею 41,9 кв.м.;

прохідна, позначена на плані літерою Е-1, загальною площею 11,8 кв.м.;

тракторна майстерня, позначена на плані літерою Є-1, загальною площею 1269,6 кв.м.;

загальною площею 2072,8 кв. м.

Рішення про надання майнової поруки за кредитним договором прийнято на засіданні Правління ВАТ "Ружинський райагрохім", про що свідчить протокол №37 від 09.07.2007 року (а.с. 157) та на засіданні Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім", про що свідчить протокол №7 від 09.07.2007 (а.с. 156).

19.05.2015 ОСОБА_3 (позивач), що являється акціонером Приватного акціонерного товариства "Ружинський райагрохім", про що свідчить сертифікат серії А № 118 від 18.06.2007р. (а.с. 17) та виписка про операції з цінними паперами по ПрАТ «Ружинський райагрохім» за вих. №13/08-1 від 13.08.2015р. (а.с. 18) звернувся до відповідача із заявою про надання звіту щодо виплати дивідендів (а.с. 19), згідно якої просив надати письмовий звіт про виплату дивідендів акціонерам за період з 2007 року по дату звернення.

10.06.2015 відповідач своїм листом за вих. №10/06-1-Р (а.с. 20) повідомив позивача про неможливість виплати дивідендів у зв'язку із наявністю майнової поруки відповідача перед Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за кредитними зобов'язаннями Підприємства "Тасман" Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріс-2005" (позичальник), про яку позивачу нічого не було відомо.

Також судом встановлено, що рішення про надання Приватним акціонерним товариством "Ружинський райагрохім" майнової поруки за кредитним договором було прийнято на засіданні Правління ВАТ "Ружинський райагрохім", оформлене протоколом №37 від 09.07.2007 (а.с. 157) та на засіданні Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім", оформлене протоколом №7 від 09.07.2007 (а.с. 7) у відповідності до яких було вирішено в забезпечення кредиту передати нерухоме майно:

комплекс 5 об'єктів згідно переліку, загальною площею 1515,10 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1;

цілісний майновий комплекс, загальною площею 2072,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2,

шляхом укладення між відповідачем та банком договорів іпотеки, із наданням права їх підпису Голові наглядової (спостережної) ради - Волкодаву Дмитру Едуардовичу.

Позивач, вважає, що Правління та Наглядова рада відповідача приймаючи рішення про надання ПАТ "Ружинський райагрохім" майнової поруки за кредитними зобов'язаннями позичальника шляхом укладення Іпотечних договорів, що, на думку ОСОБА_3, являються за своєю суттю відчуженням майна, діяли з перевищенням своїх повноважень, визначених Статутом, Положенням та законодавством, а саме без відповідного рішення загальних зборів акціонерів Відповідача, що суперечить п. 2 ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України.

Крім цього, позивач наголошує, що відповідач укладаючи з банком Іпотечні договори здійснили відчуження іпотечного майна вартість якого перевищує 50% вартості майна товариства, без попереднього рішення загальних зборів акціонерів Відповідача, що суперечить п. 2 ч. 2 ст. 98 ЦК України.

Так в обґрунтування порушення корпоративних прав позивач звертав увагу суду на положення ст.ст. 139, 85, 167 ГК України.

Судом при дослідження правомірності твердження позивача про порушення його корпоративних прав взято до уваги наступне.

Відповідно до абзацу 1 ст. 24 Закону України "Про господарські товариства" акціонерним визнається товариство, яке має статутний (складений) капітал, поділений на визначену кількість акцій рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов'язаннями тільки майном товариства.

Згідно із ч. 1 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є акціонером ПАТ "Ружинський райагрохім".

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно ст. 85 ГК України, господарське товариство є власником:

- майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески;

- продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства;

- доходів, одержаних від господарської діяльності товариства;

- іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законом.

Також ст. 139 ГК України встановлено, що майном у сфері господарювання визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів. Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів. Основними фондами виробничого і невиробничого призначення є будинки, споруди, машини та устаткування, обладнання, інструмент, виробничий інвентар і приладдя, господарський інвентар та інше майно тривалого використання, що віднесено законодавством ло основних фонді».

Предмети іпотеки, які є нерухомим майно, а саме споруди та нежитлові приміщення, являються основними фондами відповідача, тобто окрім статутного капіталу є основними активами товариства.

За таких обставин, у позивача наявні правомочності на будь-які активи відповідача до яких в тому числі відносяться й предмети іпотеки, що за своєю природою є корпоративним правом.

Отже відповідач, приймаючи рішення про надання відповідачем майнової поруки за кредитним зобов'язанням позичальника шляхом укладення іпотечних договорів, які за встановлених законодавством обставин призводять до відчуження предметів іпотеки, порушили корпоративні права позивача, а саме правомочності на активи товариства.

Крім цього, як вище зазначалося ПАТ "Ружинський райагрохім" повідомлено позивача про неможливість виплати дивідендів у зв'язку із наявністю майнової поруки саме за іпотечними договорам, що також є порушенням корпоративних прав позивача, а саме правомочності на отримання прибутку відповідача.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно ч. 3 ст. 92 ЦК орган або особа яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 97 ЦК встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 145 ЦК вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ЦК загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Положеннями ст. 160 ЦК України передбачено, що в акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція наглядової ради. Наглядова рада акціонерного товариства визначає форми контролю за діяльністю його виконавчого органу.

В свою чергу ст. 161 ЦК України встановлено, що виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Так у відповідності до зазначених норм законодавства статутом ВАТ "Ружинський райагрохім" передбачено наступні положення.

Відповідно до п. 7.1. статуту (а.с. 23-47), затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів №8 від 02.04.2005, що діяв на момент прийняття оспорюваних рішень Правління та Наглядової (спостережної) ради відповідача, органами управління відповідача є:

- загальні збори акціонерів;

- наглядова (спостережна) рада;

- правління;

- ревізійна комісія.

Згідно п. 7.2. статуту відповідача, загальні збори є вищим органом ВАТ "Ружинський райагрохім".

Підпунктом 10 п. 7.3. статуту передбачено, що до компетенції загальних зборів належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму, що перевищує 50% вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства.

Наглядова (спостережна) рада є органом Товариства, який здійснює контроль за діяльністю правління та захист прав акціонерів Товариства (п.п. 7.13. статуту).

Згідно п.п. 13 п. 7.15. статуту відповідача, до виключної компетенції наглядової ради належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму від 4 (чотирьох) мінімальних заробітних плат, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент укладення такого правочину.

Відповідно до п.п. 18 і 19 п. 7.1. Положення про наглядову (спостережну) раду ВАТ "Ружинський райагрохім" затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів №8 від 02.04.2005, що діяло на момент прийняття оспорюваних протоколів правління та наглядової (спостережної) ради відповідача (а.с. 60-73) наглядова рада в межах своєї компетенції:

- приймає рішення про укладення правочинів на суму від, 4 (чотирьох) мінімальних заробітних плат, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент укладення такого правочину;

- погоджує договори про заставу, продаж, обмін майна Товариства, передачу в оренду та передачу філіям, дочірнім підприємствам, представництвам майна Товариства, які укладає голова правління, в тому числі погоджує розмір відрахувань до них, або відрахувань до головного підприємства, незалежно від ціни таких договорів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наглядова рада відповідача вправі приймати рішення щодо укладення правочинів на суму від 4 мінімальних заробітних плат в тому числі приймати рішення щодо погодження договорів (правочинів) застави, продажу і т.д., що укладає голова правління, але які не перевищують 50 % вартості майна відповідача.

Відповідно до п. 7.19. статуту відповідача, правління є виконавчим органом Товариства, яке здійснює керівництво його поточною діяльністю.

Роботою правління керує голова, який зокрема має право приймати рішення про укладення правочинів на суму, що не перевищує 3 мінімальних заробітних плат, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент укладення такого правочину (п.п. 4 п. 7.22. статуту).

Аналогічна нома передбачена і п.п. 4 п.п. 3.3.1. п. 3.3. Положення про правління ВАТ "Ружинський райагрохім" (а.с. 48-59) затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів №8 від 02.04.2005, що діяло на момент прийняття оспорюваних рішень правлінням та наглядовою (спостережною) радою Товариства.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що правління ВАТ "Ружинський райагрохім" вправі приймати рішення щодо укладення правочинів на суму до 4 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку", договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Так п.п. 5.2. Іпотечних договорів передбачені усі способи звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- продаж іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 ЗУ "Про іпотеку";

- передачі іпотекодавцем іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань по кредитному договору у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про іпотеку";

- іншим способом, що не суперечить чинному на момент реалізації Предмета іпотеки законодавству в тому числі за рішенням суду та шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Крім вищезазначеного, з матеріалів справи, а саме з балансу відповідача від 31.12.2007 вбачається, що вартість усього майна (активів) відповідача становила: актив 870,1 (одиниця виміру тисяча гривень), тобто 870 100,00 грн.

Згідно ж іпотечного договору-1 оціночна вартість предмета іпотеки-1, яку між собою погодили сторони Іпотечного договору-1 становила 730000,00 грн.

Згідно іпотечного договору-2 оціночна вартість Предмета іпотеки-2, яку між собою погодили сторони Іпотечного договору-2 становила 1120000,00 грн.

Загальна вартість предметів іпотеки становить 730 000,00 грн. + 1 120 000,00 грн. = 1850 000,00 грн., що перевищує 50% усього майна (активів) відповідача, що становить 435 050,00 грн. (870 100,00 грн. X 50 / 100%).

Таким чином, аналіз наведених норм закону та матеріалів справи дає підстави для висновку, що іпотечні договори містять умови, які при порушенні основного зобов'язання передбачають можливість відчуження нерухомого майна переданого відповідачем в іпотеку на користь банку чи інших третіх осіб.

Цивільний кодекс України в свою чергу містить норму, відповідно до якої рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом (п. 2 ч. 2 ст. 98 ЦК).

Аналізуючи положення діючого законодавства та статуту ВАТ "Ружинський райагрохім", суд прийшов до висновку, що іпотечні договори за певних обставин за своєю суттю є правочинами про відчуження майна, тому питання щодо їх укладення, повинно розглядатися виключно загальними зборами акціонерів відповідача, у разі якщо предмети іпотеки становлять 50% і більше вартості майна товариства.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що рішення Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у розмірі до 5000000,00 грн., яке викладене у формі протоколу №37 від 09.07.2007 засідання Правління ВАТ "Ружинський райагрохім", та рішення Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в розмірі 5000000,00грн., яке викладе в формі протоколу №7 від 09.07.2007 засіданні Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" ухвалені зазначеними органами з перевищенням, покладених на них повноважень та всупереч положенням статуту та діючого законодавства.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України, що викладена в відповідній постанові у справі №3-179гс14 від 25.11.2014.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати рішення Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" (13600, Житомирська область, смт. Ружин, вул. Свердлова, 61, ід. код 05488495) про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у розмірі до 5000000,00 грн., що отримано в Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку, яке викладене у формі протоколу №37 від 09.07.2007 засідання Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" недійсним.

3. Визнати рішення Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" (13600, Житомирська область, смт. Ружин, вул. Свердлова, 61, ід. код 05488495) про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в розмірі 5000000,00 грн., що отримано в Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку, яке викладе в формі протоколу №7 від 09.07.2007 засіданні Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" недійсним.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.11.15

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.