ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 922/2278/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губенко Н.М.,

суддів: Барицької Т.Л.,

Картере В.І. (доповідач)

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - не з'явився,

ОСОБА_3 - не з'явився,

ОСОБА_4 - не з'явився,

Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області - не з'явився,

ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2015

та на рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2015

у справі № 922/2278/15

за позовом ОСОБА_7

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_3;

2) ОСОБА_4;

3) Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області;

4) ОСОБА_5

про визнання недійсними і скасування рішень та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014, оформлених протоколом № 5 від 28.02.2014, та рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014, оформлених протоколом № 6 від 19.03.2014, а також зобов'язати державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.04.2015 на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2015 замінено неналежну третю особу - Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції на належну - Реєстраційну службу Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.05.2015 (суддя Прохоров С.А.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 (колегія суддів у складі: суддя Сіверін В.І. - головуючий, судді Терещенко О.І., Тихий П.В.), позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" від 28.02.2014, оформлених протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 5 від 28.02.2014, та зобов'язано державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар". Визнано недійсними та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014, оформлених протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 6 від 19.03.2014, та зобов'язано державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар".

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції від 21.05.2015, постанову апеляційного суду від 14.07.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування касаційної скарги третя особа стверджує, що судами при прийнятті оскаржуваних рішень порушено вимоги ст.ст. 1, 43, 101 ГПК України, ч. 3 ст. 147, ст. 204 ЦК України, ч. 4 ст. 53 Закону "Про господарські товариства", ст.ст. 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців". Так, на думку скаржника, господарські суди дійшли помилкового висновку про те, що учасниками товариства не було фактично внесено до статутного капіталу свої частки, оскільки такі висновки не узгоджуються з матеріалами справи, зокрема з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Крім того, судам загальної юрисдикції на безоплатній основі надається безперешкодний доступ до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст. 221 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить рішення господарського суду першої інстанції від 21.05.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Так, на думку відповідача, позивач не мав права відчужувати свою частку у статутному капіталі, оскільки вона ним була не сплачена. У зв'язку з незаконністю рішення про відчуження частки ОСОБА_7 усі подальші рішення та реєстраційні дії, пов'язані з передачею його несплаченої частки також є незаконними.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами норм процесуального та матеріального права, Вищий господарський суд України вважає касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Господарськими судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що:

- згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 5 від 28.02.2014, яким оформлені рішення загальних зборів учасників товариства, порядок денний передбачав вирішення наступних питань: 1) про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_7 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_4; 2) про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_3 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_4; 3) про затвердження нової редакції Статуту ТОВ "СП Добрий господар"; 4) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар";

- за результатами проведених загальних зборів учасників від 28.02.2014 вирішено: 1) укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_4, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_7 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 61% і у грошовому еквіваленті становить 12 200,00 грн. - ОСОБА_4; 2) укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_8 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 14% у грошовому еквіваленті становить 2 800,00 грн. - ОСОБА_4; 3) затвердити нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар" та доручити підписати Статут ОСОБА_4; 4) зобов'язати ОСОБА_4 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту;

- 01.03.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені вказані зміни до установчих документів ТОВ "СП Добрий господар" на підставі рішення учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014, оформленого протоколом № 5 від 28.02.2014 за реєстраційним номером 5000791;

- згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 6 від 19.03.2014, яким оформлені рішення загальних зборів учасників товариства, порядок денний передбачав вирішення наступних питань: 1) про передачу частки у статутному капіталі в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ "СП Добрий господар" громадянці ОСОБА_5; 2) про затвердження нової редакції Статуту ТОВ "СП Добрий господар"; 3) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар".

- за результатами проведених загальних зборів учасників від 28.02.2014 вирішено: 1) укласти договір купівлі-продажу корпоративних та передати частку у статутному капіталі, яка складає 50% і у грошовому еквіваленті становить 10 000 грн. - громадянці ОСОБА_5; 2) затвердити нову редакцію Статуту ТОВ "СП Добрий господар" та доручити підписати Статут ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 3) зобов'язати ОСОБА_4 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію Статуту;

- 21.03.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені вказані зміни до установчих документів ТОВ "СП Добрий господар" на підставі рішення учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014, оформлених протоколом № 6 від 19.03.2014 за реєстраційним номером 6000791.

Звертаючись до господарського суду з позовом у даній справі, позивач обґрунтовував його тим, що:

- загальні збори вирішили питання, що не були включені до порядку денного;

- позивача не було належним чином повідомлено про проведення загальних зборів;

- до компетенції загальних зборів не відноситься вирішення питань щодо укладання договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі;

- відступлення частки відбулось без повної сплати попередніми учасниками, а потім і ОСОБА_4, часток у статутному капіталі товариства.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі і визнаючи недійсними та скасовуючи вказані рішення загальних зборів, господарський суд першої інстанції, з висновками якого погодився і господарський суд апеляційної інстанції, виходив з того, що:

- учасники ТОВ "СП Добрий господар" не були належним чином повідомлені про дату, час та порядок денний загальних зборів товариства за 30 календарних днів, як встановлено Статутом та ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", та не отримували документи, внесені до порядку денного, для ознайомлення;

- наведене призвело до прийняття загальними зборами рішень, які не були відображені у порядку денному, вказаного у протоколі;

- на копії протоколу № 5 від 28.02.2014 відсутній підпис голови зборів ОСОБА_7;

- в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично внесли до статутного капіталу ТОВ "СП Добрий господар" грошові вклади на загальну суму 20 000,00 грн.;

- в матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували, що придбані ОСОБА_4 у ОСОБА_7 та ОСОБА_3 частки у статутному капіталі ТОВ "СП Добрий господар" були реально оплачені. Так само, представник ОСОБА_5 не надав суду жодного доказу про внесення (поповнення) нею своєї неоплаченої частки до статутного капіталу товариства.

Втім, такі висновки господарських судів попередніх інстанцій Вищий господарський суд вважає передчасними з огляду на наступне:

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пунктах 17, 18, 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства".

Права учасника товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є зокрема:

- прийняття загальними зборами рішень за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішень;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- прийняття загальними зборами рішень про зміну статутного фонду товариства, якщо не дотримана процедура надання учасникам відповідної інформації.

Отже, не повідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів не є безумовною підставою для визнання рішення загальних зборів недійсним.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Так, під час вирішення спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів недійсними суду слід з'ясовувати, чи відповідає оспорюване рішення вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, що прийняв це рішення, чи були загальні збори правомочними, чи було дотримано визначеного законом порядку скликання і проведення загальних зборів.

Разом з тим суд може відмовити в позові про визнання рішень загальних зборів учасників недійсними за умови наявності належних доказів участі у загальних зборах усіх учасників, зокрема, якщо з протоколу загальних зборів вбачається, що у зборах брали участь учасники, які володіють 100 відсотками голосів та підписали протокол.

Якщо під час розгляду справи судом буде встановлено, що допущені товариством порушення порядку персонального повідомлення учасника не призвели до неможливості його участі у загальних зборах, а також у разі встановлення судом факту присутності учасника на загальних зборах, зазначені порушення не є підставами для визнання рішень загальних зборів недійсними. (Відповідні положення містять рекомендації Вищого господарського суду України від 28.12.2007 № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин").

Господарським судам у вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів за позовами учасників, яких не було повідомлено про проведення загальних зборів, необхідно давати оцінку всіх обставин справи в їх сукупності та з'ясовувати, чи порушує оспорюване рішення права та охоронювані законом інтереси позивача.

Визнаючи недійсними збори учасників товариства від 28.02.2014 та від 19.03.2014, і скасовуючи прийняті на них рішення, господарські суди попередніх інстанцій всупереч вимогам ст.ст. 47, 32, 43 ГПК України належним чином не дослідили наявні в матеріалах справи протоколи загальних зборів учасників товариства від 28.02.2014 № 5 та від 19.03.2014 № 6, не надали правової оцінки відомостям, що містяться у вказаних протоколах щодо обставин присутності та участі позивача на загальних зборах від 28.02.2014, а також участі всіх учасників у загальних зборах від 19.03.2014, тобто взяття у зборах участі учасниками, які володіють 100 відсотками голосів, та обставинам підписання всіма учасниками вказаних протоколів, у зв'язку із чим дійшли передчасного висновку, що порушення порядку скликання та проведення загальних зборів товариства призвело до порушення корпоративних прав позивача.

При цьому, зазначаючи про те, що на протоколі від № 5 від 28.02.2014 відсутній підпис голови зборів ОСОБА_7, господарські суди попередніх інстанцій всупереч вимог 43 ГПК України не надали оцінки тим обставинам, на якому саме документі відсутній підпис ОСОБА_7, з огляду на наявність в матеріалах справи як протоколу загальних зборів так і додатку до нього та наявності підписів ОСОБА_7 на цих же документах.

Також передчасним та таким, що зроблений без дотримання вимог ст. 43 ГПК України Вищий господарський суд України вважає висновок господарських судів попередніх інстанцій про несплату учасниками часток у статутному капіталі товариства, оскільки поза увагою місцевого господарського суду залишилися відомості щодо дати формування статутного капіталу, які містяться наявному в матеріалах справи витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Водночас апеляційний господарський також такої оцінки не надав ні вказаному доказу, ні поданим ОСОБА_5 до апеляційної інстанції додатковим доказам в обґрунтування заперечень проти відсутності сплати часток у статутному капіталі.

Також господарськими судами попередніх інстанцій не надано оцінки змісту укладених між учасниками товариства договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014 та від 28.02.2014, зокрема щодо умов оплати часток учасниками товариства та строків такої оплати.

Вищий господарський суд України також вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні спору господарські суди першої та апеляційної інстанцій також не надали правової оцінки предмету заявлених позовних вимог (визнання зборів недійсними, скасування рішення зборів) та відповідності його способам захисту прав та законних інтересів осіб, передбачених чинним законодавством.

Так, у п. 17 постанови Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України права та законні інтереси позивача мажуть бути захищені у передбачений ними спосіб, а також іншими способами, передбаченими законом.

Як позивач, так і господарські суди не навели положень законодавства, які б передбачали такий спосіб захисту порушеного права як одночасне визнання недійсними та скасування, зокрема, рішень загальних зборів товариства. За своєю правовою суттю такі вимоги як "визнання рішення недійсним" та "скасування рішення" є альтернативними, оскільки мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю в часі дії такого акта.

Так, у разі визнання акта недійсним у суду немає потреби скасовувати його, оскільки визнання його недійсним означає, що він не породив правових наслідків із дня його вчинення. Скасування ж акта означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Колегія суддів відзначає, що в резолютивній частині оскаржуваного рішення місцевого суду задоволено фактично альтернативні вимоги щодо визнання рішень загальних зборів недійсними та одночасне скасування цих же рішень.

Відповідно до п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 22.03.2012 № 6 резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно.

Господарські суди попередніх інстанцій вказаних вимог закону не врахували.

Отже, господарськими судами попередніх інстанцій прийнято судові рішення з порушенням наведених вище приписів норм матеріального та процесуального права

Оскільки, як місцевий так і апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування судового рішення у справі.

Касаційна ж інстанція відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене справа має бути направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати їм та доводам сторін належну правову оцінку, і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 та рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2015 у справі № 922/2278/15 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя:Н. Губенко
Судді: Т. Барицька
В. Картере