ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р.Справа № 916/3475/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В. Лашина

Суддів: О.Л. Воронюка

ОСОБА_1

При секретарі І.М. Станковій

За участю представників сторін:

Від ГО "Спортивно-оздоровче товариство "КАСКАД" - ОСОБА_2

Президент ГО "Спортивно-оздоровче товариство "КАСКАД" - ОСОБА_3

Від фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради Одеської області - ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Громадської організації "Спортивно-оздоровче товариство "КАСКАД"

на рішення господарського суду Одеської області від 29.09.2015р.

у справі № 916/3475/15

За позовом громадської організації "Спортивно-оздоровче товариство "КАСКАД"

до відповідача фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради Одеської області

про зобов'язання здійснити певні дії.

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року громадська організація спортивно-оздоровче товариство «Каскад» (в подальшому за текстом ГО СОТ «Каскад») звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради Одеської області (далі ФКМ Ізмаїльської міської ради) про зобовязання відповідача укласти із позивачем договір оренди комунального майна нежитлового приміщення загальною площею 137,7 кв.м, розташованого по пр. Суворова, 15 у м. Ізмаїлі Одеської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 листопада 2011 року між сторонами вже був підписаний договір оренди зазначеного комунального майна зі строком дії до 15.10.2014 р., але не був складений акт приймання-передачі майна.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.09.2015 р. (суддя Цісельський О.В.) у задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ГО СОТ «Каскад» в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки з 2008 року на підставі договору оренди позивачем використовувалося спірне нерухоме майно, здійснювався його капітальний ремонт за погодженням із орендодавцем. Як зазначає скаржник, судом першої інстанції належало застосовувати до спірних правовідносин норми матеріального права, які регулюють питання пролонгації договору оренди, переважне право орендаря на продовження терміну дії договору, не враховане здійснення орендарем невідокремлюваних поліпшень майна з дозволу власника.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків згаданою нормою права названі договори та інші правочини.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» унормовано, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють, зокрема, правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються в оренду.

Згідно із ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду комунального майна врегульовані Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Як розяснено у п. 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12, статтею 285 ГК України, статтею 777 ЦК України, частиною третьою статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» наявність у орендаря передбаченого переважного права, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий строк, якому відповідає обов'язок орендодавця щодо укладення такого договору, є підставою для обов'язкового укладення відповідного договору оренди згідно із законом за наявності обставин, зазначених у відповідних законодавчих приписах. Отже, вирішуючи такі спори, господарські суди мають з'ясовувати наявність у орендаря переважного права на укладення договору оренди на новий строк з урахуванням наявності чи відсутності обставин, з якими закон пов'язує виникнення такого права, а також вчинення кожним з учасників спірних правовідносин певних дій на виконання вимог закону.

Частиною другою статті 26 зазначеного Закону встановлено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі закінчення строку його дії та відмови від його продовження з боку орендодавця орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2008 року між ФКМ Ізмаїльської міської ради та ГО СОТ «Каскад» було укладено договір оренди нерухомого або іншого індивідуально визначеного майна, яке є власністю міської громади в особі Ізмаїльської міської ради, за умовами якого відповідач передає, а позивач приймає в строкове платне користування частину нежилих споруд літ. «Б», загальною площею 68,4 кв. м, у т.ч. приміщення з № 2-1 по 2-6; літ. «Д» з прибудовою літ. "д", загальною площею 69,3 кв. м, в тому числі приміщення № І, ІІ, розташовані за адресою: м. Ізмаїл, пр. Суворова, 15 ріг вул. Жовтневої, 64, які на дату передачі в оренду знаходяться на балансі ОШ-1.

Згідно із п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у строк, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору оренди та акту прийому-передачі майна.

У відповідності до п. 2.2. договору сторони зазначили, що передача майна в оренду не спричиняє за собою у орендаря права власності на це майно. Власником майна є міська громада в особі Ізмаїльської міської ради, а орендар користується ним на протязі строку оренди.

Пунктом 10.1. договору встановлено, що він укладений терміном на 3 роки 11 місяців.

Відповідно до п. 10.5. договору сторони погодили, що пролонгація договору оренди здійснюється за процедурою, обумовленою рішенням Ізмаїльської міської ради. Підставою для розгляду питання пролонгації договору оренди є заява орендаря про намір продовжити договір оренди.

Згідно із п. 10.7. договору його дія припиняється у випадку, зокрема, припинення строку, на який він був укладений.

12.09.2008 р. на виконання умов договору оренди між орендарем та орендодавцем було складено акт прийому - передачі майна по пр. Суворова, 15 ріг вул. Жовтневої, 64 у м. Ізмаїлі.

По закінченню терміну дії договору майно орендодавцеві не поверталося, що також підтверджено представниками сторін у судовому засіданні апеляційної інстанції.

15 листопада 2011 р. між ФКМ Ізмаїльської міської ради та СОТ «Каскад» було укладено договір (нова редакція) оренди нерухомого або іншого індивідуально визначеного майна, яке є власністю міської громади в особі Ізмаїльської міської ради, відповідно до умов п. 1.1. його предметом визначеніи нежитлові приміщення за адресою м. Ізмаїл, пр. Суворова, 15 ріг вул. Жовтневої, 64 загальною площею 137,7 кв. м, в т.ч. приміщення у споруді літ. «Б», загальною площею 68,4 кв. м та споруді літ. «Д» з прибудовою "д", загальною площею 69,3 кв. м, які знаходяться у строковому платному користуванні СОТ «Каскад» та зазначено, що акт приймання передачі майна підписаний сторонами при первісному підписанні договору оренди.(п 1.1. Договору).

У відповідності до п. 2.2. договору сторони зазначили, що передача майна в оренду не спричиняє за собою у орендаря права власності на це майно. Власником майна є міська громада в особі Ізмаїльської міської ради, а орендар користується ним на протязі строку оренди.

При цьому, пунктом 5.2. договору визначено, що орендар повинен за рахунок власних коштів відновити обєкт оренди.

Строк дії договору визначений сторонами до 15.10.2014 р. включно (п. 10.1 договору оренди).

Відповідно до п. 10.4. договору сторони погодили, що у випадку відсутності заяв одної із сторін про припинення договору або зміни його умову після закінчення строку його дії на протязі одного місяця договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах, які були передбачені договором.

Згідно із п. 10.6. договору його дія припиняється у випадку, зокрема, припинення строку, на який він був укладений.

29.08.2014 р. рішенням Ізмаїльської міської ради № 4319 - VІ було надано згоду на припинення укладеного між сторонами договору оренди у звязку із закінченням строку його дії, та доручено ФКМ Ізмаїльської міської ради повідомити про прийняте рішення ГО СОТ «Каскад».

09.09.2014 р. листом за № 01/04-726 керівництво СОТ «Каскад» було повідомлено про згадане вище рішення Ізмаїльської міської ради із пропозицією здати приміщення за актом приймання-передачі. Зазначений лист позивачем було отримано 17.09.2014 р.

20.10.2014р. представниками Фонду було встановлено, що позивач відмовляється від повернення орендованого майна, про що працівниками ФКМ Ізмаїльської міської ради було складено відповідний акт.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не був дотриманий порядок укладення договорів оренди, передбачений ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також що договір оренди припинився та орендодавцем висловлювалися заперечення щодо його продовження.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія доходить до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та ним дана правильна юридична оцінка із застосуванням до спірних правовідносин належних норм матеріального права, що виключає наявність достатніх правових підстав для скасування судового рішення.

Посилання ГО СОТ «Каскад» на продовження дії договору оренди є безпідставними.

Так, правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму визначені статтею 764 ЦК України, а саме: якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється (п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03.06.2008 р. № 2-11/9948-2007, від 18.08.2009 р. № 2/385; у постанові Вищого господарського суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 907/669/13.

Строк дії договору визначений сторонами до 15.10.2014 р., тоді як рішенням Ізмаїльської міської ради від 29.08.2014 р. № 4319 - VІ було висловлено волевиявлення органу місцевого самоврядування як власника про відмову від продовження договору оренди.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

В силу приписів ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що укладання договорів оренди є правом, а не обов'язком Ізмаїльської міської ради, а Фонд комунального майна не може діяти всупререч рішенням власника комунального майна.

До того ж, в силу приписів ст. 777 ЦК України, ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» для набуття переважного права на укладення договору на новий термін недостатнім є належне виконання орендарем своїх обов'язків за попереднім договором оренди, оскільки іншими передумовами для реалізації такого права законодавство чітко визначає необхідність досягнення сторонами домовленості щодо умов нового договору та рівність умов (пропозицій) особи, яка наділена переважним правом, з умовами (пропозиціями) іншого претендента на оренду. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Вищого господарського суду України від 29.10.2015 року у справі № 924/598/15.

Натомість, позивачем не було доведено згідно із вимогами ст. 33 ГПК України передання в оренду спірного орендованого майна в оренду іншим особам.

Посилання ГО СОТ «Каскад» на здійснення погодженого відповідачем капітального ремонту та наявність невіддільних поліпшень не спростовують факту закінчення строку дії договору оренди.

За приписами частини 2 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Отже, здійснення капітального ремонту не дає СОТ «Каскад» правових підстав для залишення орендованого приміщення за собою, а надає відповідачеві законне право вимагати відшкодування вартості зроблених поліпшень в іншому судовому провадженні. Така правова позиція підтверджена постановою Вищого господарського суду України від 20.05.2015 року у справі № 916/3803/14.

Посилання скаржника на непідписання фондом комунального майна Ізмаїльської міської ради акту приймання-передачі після укладання 15.11.2011 нової редакції договору оренди між ФКМ Ізмаїльської міської ради та СОТ «Каскад» колегія суддів вважає безпідставним, оскільки спірний об'єкт орендарем не повертався орендодавцеві після закінчення дії попередньої редакції договору оренди та знаходився у орендаря.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Громадської організації "Спортивно-оздоровче товариство "КАСКАД" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 29.09.2015 р. по справі № 916/3475/15 без змін.

Повний текст складено 23.11.2015

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Л. Воронюк

Суддя М.А. Мирошниченко