Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" листопада 2015 р. Справа № 906/1402/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро.Центр" (Житомирська обл., м.Коростень)

про стягнення 652758723,79 грн.

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" (м.Київ) звернулось до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро.Центр" (Житомирська обл., м.Коростень) про стягнення 652758723,79 грн. заборгованості за кредитним договором №313-2012, з яких 281665850,00 грн. заборгованості за кредитом; 101072417,15 грн. заборгованості за процентами; 82323596,93 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 22109004,77 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 9558067,07грн. 3% річних; 128255571,04 грн. інфляційних, нарахованих за несвоєчасне погашення кредиту та 27774216,83 грн. інфляційних, нарахованих за несвоєчасну сплату процентів.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 07.09.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/1402/15 та призначено її до розгляду в засіданні 01.10.2015р. Цією ж ухвалою зобов'язано сторони надати суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

21.09.2015р. на адресу господарського суду Житомирської області надійшло клопотання позивача (вих.№11/2-30115 від 15.09.2015р.) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№12647).

Ухвалою від 23.09.2015р. по справі №906/1402/15 господарський суд Житомирської області відмовив у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (вих.№11/2-30115 від 15.09.2015р.) про участь в судовому засіданні 01.10.2015р. в режимі відеоконференції, зауваживши в ухвалі, що станом на день винесення вказаної ухвали суд вправі вирішувати клопотання позивача лише в частині - щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції 01.10.2015р. та що у разі відкладення розгляду справи №906/1402/15 (оголошення перерви в судовому засіданні) судом буде враховано наявність клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (вих.№11/2-30115 від 15.09.2015р.) про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції та відповідно його вирішено.

В засідання суду 01.10.2015р. представники сторін не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Будь-яких додаткових доказів, пояснень, заяв чи клопотань до суду від сторін на час розгляду справи в засіданні не надійшло.

З урахуванням неявки в засідання суду представників обох сторін, невиконання ними вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, необхідність подання сторонами додаткових доказів по справі та зважаючи на положення ст.77 ГПК України, суд відклав розгляд справи на 02.11.2015 р. Водночас, стосовно клопотання позивача про участь в судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції, суд взяв до уваги, що участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надасть позивачу можливості реалізувати належним чином принцип змагальності, з огляду на необхідність подання до справи позивачем витребуваних відповідно до ухвал суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог. А тому, з викладених в ухвалі від 01.10.2015р. мотивів, суд відмовив у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (вих.№11/2-30115 від 15.09.2015р.) щодо участі в судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції. Цією ж ухвалою суд зобов'язав сторони надати необхідні докази.

В засіданні суду 02.11.2015р. представник позивача подала пояснення на виконання ухвали суду від 01.10.2015р. (вх.№15427/15), в яких позивач навів часткові пояснення щодо підстави визначення позивачем нікчемними 11 договорів про внесення змін до кредитного договору. До пояснень додано додатки, згідно наведеного в поясненнях переліку.

Представник позивача в засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник зазначила, що інші витребувані ухвалою суду докази, в т.ч. докази щодо виконання кредитного договору та детальні пояснення та докази на підтвердження наявності правових підстав вважати нікчемними 11 договорів про внесення змін до кредитного договору позивач в дане судове засідання не може надати. Представник подала письмове клопотання (вх.№15428/15), за яким у зв'язку з необхідністю надати докази щодо виконання кредитного договору просить відкласти розгляд справи та продовжити строк розгляду спору у відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позов не подав.

За наведених обставин, враховуючи неявку в засідання суду представника відповідача, невиконання сторонами вимог ухвали суду, зважаючи на необхідність подання сторонами додаткових доказів по справі, заявлене позивачем клопотання та положення ст.77 ГПК України, суд ухвалою від 02.11.2015р. відклав розгляд справи на 17.11.2015р., продовживши встановлений строк розгляду справи відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України. Цією ж ухвалою зобов'язано позивача надати господарському суду: для огляду оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги; детальні обґрунтовані пояснення щодо визнання уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" нікчемними договорів про внесення змін від 17.02.2014 р., від 27.02.2014 р., від 17.03.2014 р., від 15.05.2014 р., від 16.06.2014 р., від 15.07.2014 р., від 11.08.2014 р., від 15.08.2014р., від 15.09.2014р., від 15.10.2014р., від 31.10.2014р., з визначенням правових наслідків надсилання вказаною уповноваженою особою листа-повідомлення про визнання нікчемними даних договорів; докази наявності обставин, передбачених п.п.6,7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а саме, надання умовами вищевказаних договорів про внесення змін до кредитного договору певних переваг (пільг), не встановлених законодавством та внутрішніми документами банку); усі письмові докази щодо виконання кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012р. як зі сторони банку (виписки з банківських рахунків, меморіальні ордери, тощо), так і позичальником (платіжні доручення щодо здійснення платежів за кредитним договором) з дня укладення договору; довідку про включення позивача до ЄДРПОУ; Статут (Положення), Свідоцтво про державну реєстрацію (належним чином засвідчені копії - до матеріалів справи); докази, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини; довідку за підписом головного бухгалтера про заборгованість відповідача виключно за спірний період (вказаний у позовній заяві) на день судового засідання.

При цьому, вказаною ухвалою суду визнано явку представника позивача та надання вищевказаних доказів по справі обов'язковими для забезпечення розгляду справи.

06.11.2015р. до господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" надійшло клопотання від 03.11.2015р. №11/2-42875 (вх.№15694) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, за яким відповідач просить забезпечити участь представника ПАТ "ВіЕйБі Банк" у судовому засіданні, яке відбудеться 17.11.2015р.; визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового розгляду - Господарський суд міста Києва або Київський апеляційний господарський суд.

За результатом розгляду вказаного клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції ухвалою суду від 10.11.2015р. відмовлено у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" від 03.11.2015р. №11/2-42875 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції під час розгляду господарським судом Житомирської області справи №906/1402/15. При цьому, господарським судом взято до уваги, зокрема, що, повторно подаючи клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позивач не врахував, і в даному випадку, наведених в ухвалі від 02.11.2015р. мотивів відкладення розгляду справи і того, що участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надасть позивачу можливості реалізувати належним чином принцип змагальності, з огляду на необхідність подання до справи позивачем витребуваних відповідно до ухвал суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Так, на день винесення даної ухвали, позивач не подав суду необхідних для забезпечення правильного вирішення спору доказів (в т.ч. неодноразово витребуваних ухвалами суду), що унеможливлює участь представника позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції, а не безпосередньо, з можливістю подати в засіданні суду такі докази.

При цьому, суд звернув увагу, що метою судового представництва є необхідність забезпечення реалізації процесуальних прав осіб, які беруть участь у справі. Позивач має можливість здійснити повний та професійний судовий захист своїх інтересів не лише направивши представника товариства в засідання суду (з урахуванням положень ст.28 ГПК України) для надання усних пояснень, а й підготувавши витребувані судом документи (в т.ч. оригінали таких документів) та подавши їх до суду (поштою, кур'єром, а також, факсом або електронною поштою з одночасним направленням на адресу суду оригінальних примірників поданих документів).

Крім того, судом враховано те, що, як уже зазначалось, ухвалою господарського суду від 02.11.2015р. по справі визнано явку представника позивача та надання витребуваних ухвалою доказів обов'язковими для забезпечення розгляду справи.

За вищевикладених обставин та з наведених мотивів, суд дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції слід відмовити.

В засідання 17.11.2015р. представники сторін для участі в судовому засіданні не прибули.

16.11.2015р. до суду надійшли пояснення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" на вимогу господарського суду Житомирської області по справі (вх.№16158, а.с.125-126), з додатками, згідно наведеного у поясненнях переліку (а.с.127-152). Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Щодо неявки представників сторін в засідання суд враховує, що позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; явки представника відповідача в засідання суду безпосередньо в судове засідання позивач не забезпечив, надавши, проте, до справи витребувані судом документи.

Стосовно неявки в засідання суду представника відповідача слід зазначити, що судом вживались всі необхідні заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, дату, час та місце судових слухань: ухвали суду надсилались юридичній особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро.Центр" за адресою: 11500, Житомирська обл., м.Коростень, вул.Жовтнева, буд.54б. Вказана адреса є зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців адресою місцезнаходження юридичної особи - відповідача по справі станом на 07.10.2015р. (а.с.84-85). Проте, адресовані відповідачу рекомендовані з повідомленням про вручення та рекомендовані листи з ухвалами суду повернулись на адресу суду неврученими з довідкою поштового відділення щодо причин повернення "За даною адресою не знаходиться", "Вибув" та "За зазначеною адресою не проживає" (а.с.113-124).

Згідно роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у п.3.9 Постанови Пленуму ВГС України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно яких розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Як зазначено у п.3.9.1 вищезазначеної Постанови Пленуму ВГСУ, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності представника відповідача в судових засіданнях до суду не надходило.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, а також, запобігаючи невиправданому затягуванню розгляду спору по справі, яка вже тривалий час розглядається (зважаючи на продовження строку вирішення спору відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України), як з урахуванням об'єктивних та поважних причин, так і з врахуванням невиконання вимог суду сторонами, що перешкоджало забезпеченню повного та всебічного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 17.11.2015р. без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро.Центр" (позичальник) було укладено Кредитний договір №313-2012 (далі за текстом - Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, ПАТ "ВіЕйБі Банк" зобов'язався надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 81665850,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (далі - кредит), на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього що складають невід'ємну частину цього договору.

Кредитні кошти надано строком по 19 вересня 2013 року, за користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 21% річних.

Відповідно до договору про внесення змін №1 від 28.12.2012р. встановлена процентна ставка за користування кредитом з 01.12.2012р. - 33,5% річних.

Відповідно до договору про внесення змін №2 від 28.02.2013р. встановлена процентна ставка за користування кредитом з 01.01.2013р. - 25% річних.

Відповідно до договору про внесення змін №4 від 30.04.2013р. кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 281665850,00грн.

Відповідно до договору про внесення змін від 31.07.2013р. встановлена процентна ставка за користування кредитом з 01.07.2013р. - 27,5% річних.

Відповідно до договору про внесення змін від 19.09.2013р. змінено кінцевий термін погашення кредиту - 18.09.2014 року включно.

За умовами Кредитного договору (зі змінами), позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Відповідно до п.5.3. договору, кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, або шляхом оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку.

Згідно з п.1.4. Кредитного договору, цільовим використанням кредитних коштів за Кредитним договором є ведення поточної діяльності.

Відповідно до умов, встановлених в пунктах 2.2.-2.4. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році та календарна кількість днів у місяці, методом факт/факт. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця на рахунок №155 відкритий у ПАТ "ВіЕйБі Банк" не пізніше 15 (п'ятнадцятого) календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони: нараховані, та остаточно при погашенні кредиту.

За користування коштами встановлена плата в вигляді процентів річних, які нараховуються згідно умовами статті 2 Кредитного договору (п.2.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором та надав позичальнику у користування кредитні кошти у розмірі 281665850,00грн. Відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро.Центр" зобов'язалось повернути кредит, сплатити проценти та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором.

Згідно п.14.4. Кредитного договору у разі прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час

виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п.14.8. Кредитного договору, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов'язання за Кредитним договором, він зобов'язується на вимогу Кредитодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Порушуючи умови Кредитного договору, зі змінами та доповненнями до нього, відповідач допускався прострочення щодо здійснення оплат за кредитом та процентами за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість за Кредитним договором №313-2012 від 20.09.2012р., яка на 20.08.2015р. заборгованість TOB "Агро.Центр" становила 652758723,79 грн. та складається з:

- заборгованості за кредитом в сумі 281665850,00 грн.;

- заборгованості за процентами в сумі 101072417,15 грн.;

- пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 82323596,93 грн.;

- пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в сумі 22109004,77 грн.;

- 3% річних в сумі 9558067,07 грн.;

- інфляційних, нарахованих за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 128255571,04грн.;

- інфляційних, нарахованих за несвоєчасну сплату процентів в сумі 27774216,83грн.

Слід зазначити також, що 20.11.2014р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014р. №733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до категорії неплатоспроможних" прийнято рішення №123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21.11.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1".

По закінченню строку дії тимчасової адміністрації, на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015р. №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на один рік, з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року. Під час ліквідації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку та зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань.

Зокрема, за змістом ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (у редакції Закону України від 04.07.2014р. №1586-VII).

Відповідно до ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у вказаній редакції), правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

На виконання вимог ч.2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, 15.12.2014р. видано наказ №90 "Про перевірку договорів". З метою здійснення альтернативної наказу №90 від 15.12.2014р. незалежної перевірки правочинів (договорів), уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, 20.01.2015р. видано наказ №23/1 "Про здійснення альтернативної перевірки договорів".

За результатами проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) ПАТ "ВіЕйБі Банк" в період з 21.11.2013р. по 20.11.2014р. комісією виявлено правочини, які підпадають під підстави, визначені положеннями ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є нікчемними, зокрема:

- договір про внесення змін від 17.02.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 27.02.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 17.03.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 15.05.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 16.06.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 15.07.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 11.08.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 15.08.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 15.09.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 15.10.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року;

- договір про внесення змін від 31.10.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012 року.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у вищезазначеній редакції), Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до норм ч.4, ч.5 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобовязаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Забезпечивши перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, відповідно до повноважень наданих ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ВіЕйБі Банк", 28.08.2015р. надіслала Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро.Центр" цінним листом з описом вкладення повідомлення вих.№11/2-27201 від 28.08.2015р. "Про нікчемність правочину (договору)" (а.с.99). Відповідно до вказаного повідомлення, ПАТ "ВіЕйБі Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" повідомлено відповідача про нікчемність договорів про внесення змін до Кредитного договору №313-2012, укладеного 20.09.2012р. між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та TOB "Агро.Центр", а саме, договорів про внесення змін від 17.02.2014р., від 27.02.2014р., від 17.03.2014р., від 15.05.2014р., від 16.06.2014р., від 15.07.2014р., від 11.08.2014р., від 15.08.2014р., від 15.09.2014р., від 15.10.2014р., від 31.10.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012р., згідно умов яких сторони домовились в тому числі про зменшення процентної ставки за користування кредитом, збільшення строку користування кредитом, відстрочення сплати процентів за користуванням кредиту, що передбачало надання клієнту переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Вищезазначене рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо нікчемності перелічених вище правочинів не було скасовано.

Також, слід зазначити, що наданий позивачем до справи розрахунок заборгованості з урахуванням договорів від 17.02.2014р., від 27.02.2014р., від 17.03.2014р., від 15.05.2014р., від 16.06.2014р., від 15.07.2014р., від 11.08.2014р., від 15.08.2014р., від 15.09.2014р., від 15.10.2014р., від 31.10.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012р. (а.с.148-149), відповідно до якого сума нарахувань різниться у порівнянні з розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви (здійсненим без урахування перелічених нікчемних договорів) на суму 225627377,12 грн., додатково підтверджує зменшення обсягу зобов'язань відповідача за даними договорами про внесення змін до Кредитного договору, а отже, і нікчемність вказаних правочинів відповідно до вимог Закону.

Статтями 215, 216, 236 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Перевіривши розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, наведено заборгованість без урахування недійсних в силу закону договорів від 17.02.2014р., від 27.02.2014р., від 17.03.2014р., від 15.05.2014р., від 16.06.2014р., від 15.07.2014р., від 11.08.2014р., від 15.08.2014р., від 15.09.2014р., від 15.10.2014р., від 31.10.2014р. до Кредитного договору №313-2012 від 20.09.2012р., суд встановив його відповідність фактичним обставинам справи, умовам Кредитного договору (з діючими змінами) та вимогам чинного законодавства.

Так, відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо у договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав,правом на участь в судовому процесі не скористався.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню; з відповідача стягується на користь позивача 281665850,00грн. заборгованості за кредитом, 101072417,15 грн. заборгованості за процентами, 82323596,93 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 22109004,77 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 9558067,07 грн. 3% річних, 128255571,04 грн. інфляційних за несвоєчасне погашення кредиту та 22774216,83 грн. інфляційних за несвоєчасну сплату процентів.

Судові витрати по справі відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро.Центр" (11500, Житомирська обл., м.Коростень, вул.Жовтнева, буд.54 Б, ідентифікаційний код 35114930) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.27 Т, ідентифікаційний код 19017842):

- 281665850,00 грн. заборгованості за кредитом,

- 101072417,15 грн. заборгованості за процентами,

- 82323596,93 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту,

- 22109004,77 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту,

- 9558067,07 грн. 3% річних,

- 128255571,04 грн. інфляційних за несвоєчасне погашення кредиту,

- 22774216,83 грн. інфляційних за несвоєчасну сплату процентів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро.Центр" (11500, Житомирська обл., м.Коростень, вул.Жовтнева, буд.54 Б, ідентифікаційний код 35114930) в доход Державного бюджету України:

- 182700,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.11.15

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком.)