ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р. Справа № 923/1514/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора м. Херсон в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонській області, м. Херсон

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фрідом ОСОБА_1", м. Херсон

про стягнення 2877149,00 грн.

За участю прокурора - Декалюк Д.Є., посвідчення №006312 від 26.09.2012р. Представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - представник ОСОБА_2, довіреність від 30.06.2015р.; представник ОСОБА_3, довіреність від 16.10.2015р.

Суть спору: Прокурор м. Херсона в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонській області звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Фрідом ОСОБА_1", в якій просить стягнути з відповідача 221636,00 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок забору підземної води зі свердловини № 17-487 без спеціального дозволу на користування надрами, а також 555513,00 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок забору підземної води зі свердловини № 12-372 без спеціального дозволу на користування надрами. Судові витрати прокурор просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано посиланнями на положення ст. 121 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 20-2, 37, 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 2, 3, 46, 48 Водного кодексу України, ст.ст. 6, 16, 19, 21, 23, 65 Кодексу України "Про надра", ст.ст. 1166 ЦК України та ст.ст. 149, 151 ГК України.

14 вересня 2015 року позивач у справі подав до суду письмові пояснення щодо заявленого прокурором позову, в яких просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Дане пояснення з додатком суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи (а.с. 66-76).

15 вересня 2015 року відповідач у справі подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити прокурору у задоволенні позовних вимог. Даний відзив з додатком суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи (а.с. 77-91).

Ухвалою від 22.10.2015р. суд, на підставі ч.3 ст. 69 ГПК України продовжив строк вирішення спору по справі № 923/1514/15 на п'ятнадцять днів - до 12.11.2015р.

11 листопада 2015 року відповідач у справі подав до суду з супровідним листом копії судових рішень прийнятих у справах за аналогічними правовідносини. Дані матеріали суд прийняв до розгляду та долучив до справи.

Представник позивача у судове засідання 12.11.2015р. не прибув, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на ті обставини, що він у судовому засіданні 22.10.2015р. належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення наступного судового засідання по розгляду справи.

Прокурор у судовому засіданні 12.11.2015р. надав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні 12.11.2015р. позовні вимоги не визнали та у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача, суд

в с т а н о в и в:

Згідно ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у випадках, визначених законом, у тому числі в судових органах.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, чи в чому існує загроза інтересам держави у конкретних спірних відносинах, які підлягають розгляду та вирішенню в судовому порядку.

В обґрунтування позовних прокурор посилається на ті обставини, що у період з 18.03.2013р. по 22.03.2013р., а також у період з 14.04.2014р. по 30.04.2014р. представниками Державної екологічної інспекції у Херсонській області (надалі - позивач), відповідно до пункту "a" ст. 20-2 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" та ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" проведено планові перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства товариством з обмеженою відповідальністю "Фрідом ОСОБА_1" (надалі - відповідач).

За наслідками даних перевірок представниками позивача були складені Акти №04-11/195 та №04-11/170 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (а.с. 11-25, 26-39), відповідно до яких встановленні порушення природоохоронного законодавства, які виразилися у здійсненні відповідачем видобування підземних вод за відсутності спеціального дозволу на користування надрами.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища із додержанням п.9.1 ОСОБА_2 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів виконано відповідний розрахунок розміру відшкодування збитків.

Відповідно до даних розрахунку загальна сума збитків, заподіяних державі унаслідок здійснення відповідачем забору підземних вод із артезіанських свердловин у період із 01.08.2011 по 31.03.2014, склала 2877149,00 грн. (а.с. 40).

Прокурор зазначає, що використання відповідачем природних ресурсів без отримання спеціального дозволу на користування надрами порушує встановлений державою порядок користування надрами, у зв'язку із самовільним використанням природних ресурсів, відповідачем завдано державі збитків у розмірі 2877149,00 грн.

Отже, з урахування того, що відповідачем в добровільному порядку суму збитків у розмірі 2877149,00 грн., заподіяних державі внаслідок забору підземної води без спеціального дозволу на користування надрами не відшкодовано, прокурор та позивач вважають, що з відповідача підлягає стягненню вказана сума збитків.

Дані обставини стали підставою для звернення прокурора з позовною заявою до суду для захисту інтересів держави.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.03.2010р. року між Цюрупинською міською радою (орендодавець) і ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" (орендар) було укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове (10 років) платне користування земельну ділянку загальною площею 2,2531 га, яка знаходиться в м. Цюрупинськ, вул. Гвардійська, 200. На даній земельній ділянці знаходиться артезіанська свердловина № 17-487.

Судом також встановлено, що 17.12.2002р. між Каховською районною державною адміністрацією (орендодавець) і Дочірнім підприємством американської компанії "Фрідом ОСОБА_1 Інтернешнл Інк" (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 13,298 га., яка знаходиться на території Червоноперекопської сільської ради (с. Калинівка), відповідно до якого орендарю передана зазначена земельна ділянка, на якій розміщена свинотоварна ферма. На даній земельній ділянці знаходиться артезіанська свердловина № 12-372. В ході реорганізації ДП американської компанії "Фрідом ОСОБА_1 Інтернешнл Інк" було перетворене в закрите акціонерне товариство "Фрідом ОСОБА_1 Інтернешнл", з якого у 2008 році було виділене ТОВ "Фрідом ОСОБА_1". За розподільчим балансом від ЗАТ "Фрідом ОСОБА_1 Інтернешнл" до ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" було передане майно - будівлі та споруди свинотоварної ферми у с. Калинівка. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України з переходом права власності на зазначені об'єкти нерухомості до ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" перейшло право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), яким було ЗАТ "Фрідом ОСОБА_1 Інтернешнл".

Таким чином, ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" є належним землекористувачем та здійснює видобування підземних вод в межах земельних ділянок, якими користується на території Каховського та Цюрупинського районів.

За результатами перевірок позивача, на підставі яких складено акти, не встановлено, що артезіанські свердловини № 17-487 та № 12-372, які експлуатуються відповідачем, знаходяться поза межами земельних ділянок, які використовує відповідач.

Матеріали справи свідчать, що 20 вересня 2008 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області було видано ТОВ "Фрідом ОСОБА_1 Інтернешнл" дозвіл на спеціальне водокористування № Укр 5417-ХРС свердловиною №17-487. Термін дії дозволу до 01.10.2011р. Метою водокористування згідно вищезазначеного дозволу є господарсько-побутові та виробничі потреби.

29 березня 2012 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області було видано ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" дозвіл на спеціальне водокористування № Укр 7345-ХРС свердловиною №17-487. Термін дії дозволу до 01.01.2015р. Метою водокористування згідно вищезазначеного дозволу є господарсько-питні та сільськогосподарські потреби підприємства.

31 серпня 2009 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області було видано ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" дозвіл на спеціальне водокористування № Укр 5928-ХРС свердловиною №12-372. Термін дії дозволу до 01.07.2011р. Метою водокористування згідно вищезазначеного дозволу є господарчо-питні та виробничі потреби свинарського комплексу.

11 квітня 2013 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області було видано ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" дозвіл на спеціальне водокористування № Укр 8292-ХРС свердловиною №12-372. Термін дії дозволу до 01.04.2016р. Метою водокористування згідно вищезазначеного дозволу є господарсько-питні та виробничі потреби свиноферми.

У період з 18.03.2013р. по 22.03.2013р., а також у період з 14.04.2014р. по 30.04.2014р. Державною екологічною інспекцією у Херсонській області було проведено планові перевірки дотримання ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами яких складено Акт №04-11/170 та Акт №04-11/195, в яких встановлено, що ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" не оформлено дозвіл на спеціальне користування надрами (видобудування підземних вод), що є порушенням норм ст.ст. 16, 19, 23 Кодексу України "Про надра".

Також даними Актами встановлено, що ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" зі свердловин № 17-487 у період з 01.01.2011р. по 28.02.2013р. забрано 1400 м.куб., з 01.03.2015р. по 31.03.2014р. забрано 9100 м.куб. підземної води без спеціального дозволу на користування надрам, а також зі свердловини № 12-372 за період з 01.08.2011р. по 28.02.2013р. забрано 26300 м.куб., з 01.03.2013р. по 31.03.2014р. забрано 19200 м.куб. підземних вод для забезпечення сільськогосподарських потреб підприємства (вирощування свиней), без спеціального дозволу на користування надрами.

20 серпня 2015 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області здійснено розрахунок розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та використання водних ресурсів ТОВ "Фрідом ОСОБА_1", відповідно до якого внаслідок самовільного використання 56000 м.куб. підземної води, заподіяно збитків на загальну суму 2877149,00 грн.

11 березня 2015 року Державна екологічна інспекція у Херсонській області надіслала на адресу ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" претензію №09-12/11 про відшкодування збитків заподіяних державі порушенням законодавства про надра у розмірі 2877149,00 грн. Дана претензія була отримана відповідачем 24.03.2015р. та залишена без виконання, оскільки у відповіді на претензію (ас. 42-45) відповідач повідомив позивача, що його претензія про відшкодування збитків є безпідставною.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1,3 ст.19 Кодексу України "Про надра" надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 21 Кодексу України "Про надра" надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що наявні у відповідача дозволи на спеціальне водокористування передбачають у якості умови водокористування обовязок відповідача отримати спеціальний дозвіл на користування надрами.

Судом встановлено, що дозволи на спеціальне водокористування свердловинами № 17-487, № 12-372, не містить такої умови водокористування, як обовязок ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" отримати спеціальний дозвіл на користування надрами.

Наявність в умовах спеціального водокористування, передбачених Висновками №142 від 19.08.2008р., №78 від 03.04.2013р., №127 від 24.07.20098р. Південно-Української гідрогеологічної експедиції, такої умови як необхідність оформлення дозволу на спеціальне користування надрами прокурором та позивачем недоведена, оскільки цей Висновок в матеріалах справи відсутній, як і посилання на його зміст в обґрунтування тверджень прокурора та позивача про встановлення такої вимоги у дозволі на спецводокористування.

Дозвіл на спеціальне водокористування № Укр 5417-ХРС, виданий 20.09.2008р. дозволяє відповідачу здійснювати водокористування на господарсько-побутові та виробничі потреби підприємства з лімітом забору води з підземних джерел - не більше 10,1 тис. м/рік.

Дозвіл на спеціальне водокористування № Укр 7345-ХРС, виданий 29.03.2012р. дозволяє відповідачу здійснювати водокористування на господарсько-питні та сільськогосподарські потреби підприємства з лімітом забору води з підземних джерел - не більше 10,12 тис. м/рік.

Дозвіл на спеціальне водокористування № Укр 5928-ХРС, виданий 31.08.2009р. дозволяє відповідачу здійснювати водокористування на господарчо-питні та виробничі потреби свинарського комплексу з лімітом забору води з підземних джерел - не більше 23,36 тис. м/рік.

Дозвіл на спеціальне водокористування № Укр 8292-ХРС, виданий 11.04.2013р. дозволяє відповідачу здійснювати водокористування на господарсько-питні та виробничі потреби свиноферми з лімітом забору води з підземних джерел - не більше 23,36 тис. м/рік.

Статті 16 та 21 Кодексу України "Про надра" є загальними і регламентують порядок видачі, погодження і переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами.

Згідно з ч.3 ст. 19 Кодексу України "Про надра", користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Кодексу України "Про надра" землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Таким чином, відповідно до приписів вказаної норми Закону, використання підземних вод без спеціальних дозволів можливо при сукупності наступних умов: 1) водозабір підземних вод повинен здійснюватися на земельних ділянках, що знаходяться у власності або у користуванні особи; 2) водозабір не повинен перевищувати 300 м.куб. на добу; 3) вода використовується для господарських і побутових потреб.

При цьому вказаною статтею в основу можливості видобування та використання підземних вод покладено саме кількісний критерій, адже здійснення такого права можливо за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не перевищив встановлений законом ліміт продуктивності водозаборів підземних вод, що визнається прокурором та позивачем.

Як зазначалось вище, відповідач є належним землекористувачем та здійснює видобування підземних вод в межах земельних ділянок, якими користується на території Каховського та Цюрупинського районів.

Відповідно до ст.796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець. Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки.

Таким чином, з моменту укладення договорів оренди земельних ділянок, відповідачу належить право користування земельною ділянкою, на якій розташована свердловина, та, відповідно, відповідач має право без спеціального дозволу та гірничого відводу видобувати підземні води для власних господарсько-побутових потреб, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ч.1 ст.49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Згідно із ч.ч.1,4,5 ст.3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

З аналізу вищевказаної норми суд приходить до висновку, що господарськими потребами є такі потреби підприємства, що пов'язані з провадженням господарської діяльності, у тому числі - з виробництвом.

Господарсько-виробничі відносини - це відносини, що виникають безпосередньо у процесі здійснення суспільного виробництва, спрямованого на виготовлення та реалізацію продукції, на виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, та на реалізацію дієздатності суб'єкта господарювання. Ці відносини виникають навколо створення певних благ, що складають предмет господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Фрідом ОСОБА_1" у період, за який Інспекцією було здійснено перевірку, використовувало підземні води для власних господарсько-побутових потреб та в обсязі не більше 300 м.кум на добу, протилежне перевіркою не встановлено, а тому відповідач у відповідності до норм ст. 23 Кодексу України "Про надра", як землекористувач має право без спеціального дозволу на користування надрами видобувати підземні прісні води з орендованої артезіанської свердловини.

Згідно ст. 68 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: а) порушенні прав громадян на екологічно безпечне навколишнє природне середовище; б) порушенні норм екологічної безпеки; в) порушенні вимог законодавства України при проведенні екологічної експертизи, в тому числі поданні завідомо неправдивого експертного висновку; г) невиконанні вимог державної екологічної експертизи; д) фінансуванні і впровадженні у виробництво нових технологій і устаткування без позитивного висновку державної екологічної експертизи; е) порушенні екологічних вимог при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, введенні в дію, експлуатації та ліквідації підприємств, споруд, пересувних засобів та інших об'єктів; є) допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; ж) перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів; з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; і) невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище; ї) невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам; й) порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних, радіоактивних речовин та відходів; к) невиконанні вимог охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України; л) відмові від надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан навколишнього природного середовища, а також про джерела забруднення, у приховуванні випадків аварійного забруднення навколишнього природного середовища або фальсифікації відомостей про стан екологічної обстановки чи захворюваності населення; м) приниженні честі і гідності працівників, які здійснюють контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища, посяганні на їх життя і здоров'я; н) порушенні природоохоронних вимог під час провадження діяльності, пов'язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ч.1 ст. 69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст. 65 Кодексу України "Про надра" порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у: самовільному користуванні надрами; порушенні норм, правил і вимог щодо проведення робіт по геологічному вивченню надр; вибірковому виробленні багатих ділянок родовищ, що призводить до наднормативних втрат запасів корисних копалин; наднормативних втратах і погіршенні якості корисних копалин при їх видобуванні; пошкодженнях родовищ корисних копалин, які виключають повністю або суттєво обмежують можливість їх подальшої експлуатації; порушенні встановленого порядку забудови площ залягання корисних копалин; невиконанні правил охорони надр та вимог щодо безпеки людей, майна і навколишнього природного середовища від шкідливого впливу робіт, пов'язаних з користуванням надрами; знищенні або пошкодженні геологічних об'єктів, що становлять особливу наукову і культурну цінність, спостережних режимних свердловин, а також маркшейдерських і геодезичних знаків; незаконному знищенні маркшейдерської або геологічної документації, а також дублікатів проб корисних копалин, необхідних при подальшому геологічному вивченні надр і розробці родовищ; невиконанні вимог щодо приведення гірничих виробок і свердловин, які ліквідовано або законсервовано, в стан, який гарантує безпеку людей, а також вимог щодо збереження родовищ, гірничих виробок і свердловин на час консервації. Законодавчими актами України може бути встановлено відповідальність й за інші порушення законодавства про надра.

Прокурором та позивачем не доведено, що відсутність спеціального дозволу на користування надрами призвела до втрати (знищення або пошкодження державного майна, власності), або ж до витрат, які держава зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки),чи неотриманні державою доходів, як суб'єктом цивільних відносин.

Відповідач не допустив порушення водного законодавства, здійснює спеціальне водокористування з відповідними дозволами та здійснює плату за спеціальне водокористування відповідно до вимог закону.

Отже, за наслідками розгляду справи, суд законних підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, завданої використання підземної води без спеціального дозволу на користування надрами, не вбачає, оскільки в його діях відсутнє порушення вимог ст.ст. Кодексу України "Про надра", тобто відсутня протиправна поведінка, як основний елемент правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 цього Кодексу (самовільне користування надрами).

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені прокурором вимоги документально не підтверджені, а отже такі, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Згідно з правовою позицією, викладеною у п. 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено прокурору та представникам відповідача про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Херсонській області (73000, м. Херсон, пров. Козацький, 10, код ЄДРПОУ - 37959779) в доход спеціального фонду Державного бюджету (р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, призначення платежу - судовий збір, код 03500045) 57542,98 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.11.2015р.

Суддя С.В. Нікітенко