РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015Справа №910/24934/15

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивачаСолом'янська районна в місті Києві державна адміністрація
про стягнення 137648,72 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: Сидоренко М.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явилися;

від третьої особи: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" заявлено позов про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №259 СРДА від 05.12.2012 в розмірі 137648,72 грн., в т.ч. 79985,81 грн. основного боргу, 3063,99 грн. 3% річних та 54598,92 грн. інфляційний втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №259 СРДА від 05.12.2012 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" передало відповідачу в оренду майно, проте відповідач в порушення умов договору, зобов'язання з оплати орендних платежів належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу № 910/24934/15 передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 21.09.2015 порушено провадження у даній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Солом'янську районну в місті Києві державну адміністрацію, розгляд справи призначено на 19.10.2015.

В судовому засіданні 19.10.2015 позивач подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено на 16.11.2015.

02.11.2015 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання 16.11.2015 з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, відповідач у засідання господарського суду не з'вився, втім подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Третя особа в судове засідання також не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, суд вирішив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, в зв'язку з необґрунтованістю.

Так, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Крім того, у пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 роз'яснено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Вказані обставини подання суду необґрунтованих належним чином клопотань в сукупності з тривалим ненаданням письмових пояснень у справі та заперечень проти заявлених позовних вимог, а також витребуваних судом документів, можуть свідчити про зловживання відповідачем процесуальними правами.

Вищий господарський суд України в Інформаційному листі №01-08/140 від 15.03.2010 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» роз'яснив, що матеріали справ, звернення господарських судів і учасників судового процесу та інша інформація, яка надходить до Вищого господарського суду України, свідчать, що в діяльності деяких сторін, третіх осіб у справах набула поширення практика зловживання своїми процесуальними правами. Зокрема, мають місце нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Водночас, згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи встановлені ст. 69 ГПК України процесуальні строки розгляду спору, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.11.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.12.2012 між Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) та Комунальним підприємством "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (нова назва - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (балансоутримувач) укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №259 СРДА, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення торгівельного об'єкту з продажу товарів підакцизної групи (п. 1.1. договору).

За умовами п. 2.1. договору об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 47,3 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (Додаток №1).

Відповідно до п. 3.1. договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує балансоутримувач орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі п.п.6.2. п. 6 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №34/6250, розрахунок якої оформляється додатком та є невід'ємною частиною договору (Додаток №3) та на дату підписання договору в цілому становить 53702,00 грн. на місяць.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці. Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою, а також компенсація витрат балансоутримувач за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, розрахунок якої оформляється додатком та є невід'ємною частиною договору (Додаток №4) та сплачується орендарем разом з орендною платою (п.п. 3.2., 3.4. договору).

Пунктом 3.6. договору сторони погодили, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 05.12.2012 по 04.12.2015 (п. 9.1. договору).

На виконання умов договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування згідно з Договором оренди №259 СРДА від 05.12.2012 приміщення, що розташоване на 1 поверсі та перебуває на балансі Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»), загальною площею 47,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується актом приймання-передачі об'єкта оренди від 05.12.2012, який підписано представниками сторін без зауважень та скріплено печатками підприємств.

В подальшому, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за спірним договором, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2013 у справі №910/21787/13, яке набрало законної сили 29.05.2014, розірвано Договір про передачу майна територіальної громади м. Києва №259 СРДА від 05.12.2012, укладений між Солом'янською районною в м. Києві державною адміністрацією - як орендодавцем, Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації - як балансоутримувачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 - як орендарем. Крім того, вирішено виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з нежитлового приміщення загальною площею 47,3 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та повернути його по акту прийому-передачі Комунальному підприємству «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду «Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації.

При цьому, як вбачається з акту державного виконавця від 11.11.2014, ФОП ОСОБА_1 звільнив приміщення яке було передано йому в оренду.

Звертаючись до суду з даним позовом, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" просить стягнути з відповідача суму несплачених орендних платежів за період з вересня 2013 року по 01 серпня 2015 року.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтею 283 Господарського кодексу України та статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

За умовами п.п. 3.6., 4.2. Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №259 СРДА від 05.12.2012 ФОП ОСОБА_1 зобов'язався вносити орендні платежі щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Втім, у порушення взятих на себе зобов'язань за даним договором, відповідач орендні платежі належним чином не здійснив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по орендній платі.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України).

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому судом враховано, що рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2013 у справі №910/21787/13 за позовом за позовом прокурора Солом`янського району м. Києва в інтересах держави в особі Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду «Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, виселення та стягнення 17803,43 грн., стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду «Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва №259 СРДА від 05.12.2012 заборгованість у розмірі 17509 грн. 82 коп. за період з липня 2013 року по вересень 2013 року включно, а також 293,61 грн. пені.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної сплати орендної плати не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по орендній платі за період з жовтня 2013 року по листопад 2014 року включно в розмірі 73501,56 грн. В частині стягнення суми орендної плати за вересень 2013 року позивачу необхідно відмовити.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3063,99 грн. та інфляційні втрати в сумі 54598,92 грн. за період з 01.09.2013 по 31.07.2015.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010.

За результатами перевірки наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 2576,88 грн. 3% річних та 45368,21 грн. інфляційних втрат, оскільки КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" не враховано положення пункту 3.6. договору, яким визначено, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03187, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6, ) 73501 (сімдесят три тисячі п'ятсот одну) грн. 56 коп. основного боргу, 2576 (дві тисячі п'ятсот сімдесят шість) грн. 88 коп. 3% річних, 45368 (сорок п'ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 21 коп. інфляційних втрат та 1821 (одну тисячу вісімсот двадцять одну) грн. 70 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 23.11.15

Суддя О.А. Грєхова