ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015р. Справа №914/3038/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі Білан О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал, м.Львів

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Львів

третья особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: гр.ОСОБА_1, м.Львів.

про визнання недійсним та скасування рішення АК ЛОТВ АМК України №52р/к від 30.06.2015р. у справі №1-02-1/2015

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 представники;

від третьої особи: ОСОБА_1 фізична особа.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням присутніх учасників судового процесу в судовому засіданні не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення АК ЛОТВ АМК України №52 р/к від 30.06.2015р. у справі №1-02-1/2015.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015р. №52р/к у справі №1-02-1/2015 (далі по тексту - рішення) визнано, що ЛМКП «Львівводоканал» вчинено порушення законодавства про захист економічної конкуренції та вирішено про накладення штрафу у розмірі 10000,00грн. Дане рішення позивач отримав 06.07.2015р. Позивач стверджує, що надуманим та нічим не підтвердженим є висновок відповідача про те, що ЛМКП «Львівводоканал» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Львова із часткою у 100%. Також зазначає, що оскільки новозбудований трубопровід не може експлуатуватись без попередньої його промивки, а свідченням належного стану водопроводу є позитивний результат проведеного хіміко-бактеріологічного аналізу води, то необхідність надання споживачем результатів лабораторних досліджень та проведення промивки є абсолютно обґрунтованою вимогою. Позивач стверджує, що відповідачем не враховано положення ч.1 ст.8 ЦК України щодо аналогії закону, оскільки відповідач в рішенні зазначив, що Правила користування та Правила експлуатації не поширюються на фізичних осіб, Відділення в оскаржуваному Рішенні цитує норми Правил користування (пункти 4.1. та 4.2.), відповідно до яких замовнику (в незалежності від того фізична особа він чи юридична) для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення надаються технічні умови. Також позивач зазначив, що Правила надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 можуть застосовуватись для споживачів будинків і квартир, які здані в експлуатацію, а не для об'єктів будівництва, яким є новозбудований будинок на Зрубовій, 4, адже, зі слів самого ОСОБА_1, і на день виставлення рахунків і на день прийняття оскаржуваного рішення, цей об'єкт не здано в експлуатацію у встановленому чинним законодавством порядку. Як стверджує позивач, що оскільки жодною нормою чинного законодавства не передбачено надання послуг водопостачання та водовідведення (будь-якій категорії споживачів) безкоштовно, і відповідачем такої норми не зазначено, то виставлення ЛМКП «Львівводоканал» рахунку за послуги водопостачання та водовідведення, використані при промивці трубопроводу є законним та підставним. Також позивач зазначає, що позивач не є монополістом на ринку послуг проведення подібних аналізів і вартість даних послуг не входить до складу тарифу на послуги з водопостачання і водовідведення. Позивач стверджує, що посилання відповідача на лист Головного управління Держсанепідемслужби у Львівській області №1773/01 від 22.05.2015р, як підтвердження правильності позиції відповідача, не заслуговує на увагу, адже зі змісту листа чітко видно (і не заперечується позивачем), що лабораторний (виробничий) контроль якості питної води здійснюється останнім в місцях водозабору, на спорудах очистки води, перед надходженням в розподільну мережу та в розподільній мережі, але на мережах, які здані в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, а не на новозбудованих мережах не зданих в експлуатацію. Якою і була ділянка водопроводу на Зрубовій, 4 до здачі його в експлуатацію. Крім того, позивач зазначає, що останній абзац листа про те, що необхідність проведення хімбаканалізу води при підключенні (приєднанні) власників приватних індивідуальних будинків до мереж централізованого водопостачання вищезгаданими нормами та правилами не визначається, ніяк не підтверджує позицію відповідача, а свідчить лише про те, що Державні санітарні норми та правила «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для споживання людиною» (ДСанПіН 1.2.4-171-10) стосуються лише підприємств питного водопостачання, регламенту їх роботи в сфері контролю якості питної води і ніяким чином не регламентують діяльність споживачів послуг (ні юридичних осіб, ні фізичних). З огляду на викладене, позивач вважає, що він своїми діями не порушив норми законодавства України, зокрема і законодавства про захист економічної конкуренції, а при розгляді справи №1-02-1/2015 мало місце неповне з'ясування обставин, недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні від 30.06.2015р. №52р/к, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права

Ухвалою суду від 02.09.2015р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 28.09.2015р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, а також враховуючи клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладався до 20.10.2015р. Ухвалою суду від 20.10.2015р. продовжувався строк розгляду спору та розгляд справи відкладався до 09.11.2015. В судовому засіданні 09.11.2015р. за участі представників сторін та третьої особи оголошувалась перерва до 11.11.2015р.

В судове засідання 11.11.2015р. представник позивача явку забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та в додаткових поясненнях в обґрунтування позовних вимог (вх.№48711/15 від 11.11.2015р.) і просить суд позов задоволити повністю.

В судове засідання 11.11.2015р. представники відповідача явку забезпечили, проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№41128/15 від 28.09.2015р.) та в доповненні до відзиву (вх.№47013/15 від 30.10.2015р.). В обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що в рішенні адміністративної колегії ЛОТВ АМК України 30.06.2015р. №52р/к у справі №1-02-1/2015 обґрунтовано визнано дії позивача щодо порушення останнім вимог ч.1 ст.13 та п.2 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки становище позивача є монопольним (домінуючим) на ринку послуг з приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення в територіальних (географічних) межах міста Львова, де розташовані діючі водопровідно-каналізаційні мережі, що знаходяться на його балансі та обслуговуванні із часткою 100% у період з 01.01.2012р. по 30.06.2015р, а також дане рішення прийнято у межах повноважень органів АМК України і просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання 11.11.2015р. третя особа явку забезпечила, через канцелярію суду подано заяву (вх.№46327/15 від 28.10.2015р.) разом із документами, в якій зазначено, що документи, які долучені до цієї заяви засвідчують факт виконання робіт однією організацією Львівводоканалом, який видав технічні умови, виконав роботи по прокладенню комунікацій, провів врізку у водогін та каналізацію, провів промивку, хімбаканаліз, прийняв свою ж роботу у себе самого за додаткову оплату. Також третя особа зазначає, що завданням технічних умов та проекту, розробленого по них, було підключення водопроводу та каналізації до приватного житлового будинку за зверненням ОСОБА_1, як фізичної особи. Третя особа стверджує, що позивач заборонив йому виконати роботи, аргументуючи необхідністю ліцензії на виконання таких робіт та відсутністю її у ОСОБА_1 Тому, як стверджує третя особа, ОСОБА_1 звернувся до позивача з проханням провести зазначені роботи. Третя особа також зазначає, що після оплати згідно договору та прокладання мереж, ОСОБА_1 поставили перед фактом, що необхідно оплатити додаткові обовязкові послуги, такі як промивка, хімбаканаліз та введення в експлуатацію. На письмовий запит ОСОБА_1 з вимогою пояснити законність вимог, позивач посилався на 30-тий наказ «Про затвердження правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України». ОСОБА_1 стверджує, що на його зауваження, про те, що він підключає приватний житловий будинок до існуючого міського вуличного водопроводу та каналізації, як фізична особа, а не будує міський водогін, було проігноровано. Також ОСОБА_1 зазначив, що позивач відмовив йому у введені в експлуатацію мереж до моменту оплати вищезазначеного, а отже виконавши вимоги позивача, ОСОБА_1 звернувся до відповідача. Тому позов заперечує і просить суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

Рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015р. №52р/к у справі №1-02-1/2015 (далі по тексту - рішення) визнано, що відповідно до статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ЛМКП «Львівводоканал» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення в територіальних (географічних) межах міста Львова, де розташовані діючі водопровідно-каналізаційні мережі, що знаходяться на його балансі та обслуговуванні із часткою 100% у період з 01.01.2012р. по 30.06.2015р., також визнано, що дії Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення у вигляді дії підприємства (встановлення безпідставної плати за надання ЛМКП «Львівводоканал» послуг з промивки трубопроводів, проведення хіміко-бактеріологічного аналізу води, прийомки в експлуатацію), що призводить до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (частина 1 статті 13 названого Закону). Припинено неправомірно встановлену Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» плату за послуги з «промивки трубопроводів», «хімбаканалізу води» та «прийомки в експлуатацію» споживачам власникам індивідуальних приватних будинків при приєднанні до мереж централізованого водопостачання та водовідведення та повернути неправомірно стягнені кошти за дані послуги за 2014р. та з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. Відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинене правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» штраф у розмірі 10000грн. 00коп. Також, у даному рішенні роз'яснено можливість оскарження рішення Антимонопольного комітету та визначено строк для його добровільного виконання.

Як вбачається із матеріалів справи: ОСОБА_1, у рамках приєднання (підключення) власного приватного житлового будинку (адреса: вул.Зрубова, 4, м.Львів) до мереж централізованого водопостачання та водовідведення, позивачем було встановлено плату за надання таких робіт, а саме: проведення промивки трубопроводів (на суму 1310,89грн.), проведення хіміко-бактеріологічного аналізу питної води (на суму 500,24грн.), прийомка в експлуатацію побудованих об'єктів водопостачання та водовідведення водопровідних та каналізаційних мереж та споруд (на суму 418,52грн.).

У листі від 23.10.2014р. №15-6065 ЛМКП «Львівводоканал» зазначив, що: у відповідності до п.9.5.11. "Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України", які затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від05.07.1995р. №30 та зареєстровані в Міністерстві юстиції Украйни 21.07.1995р. за №231/767 (із внесеними змінами і доповненнями) «До приймання збудованого трубопроводу в експлуатацію будівельна організація під керівництвом представника виробника здійснює його промивання та дезінфекцію в три етапи: попереднє механічне очищення і промивання; дезінфекція флорною водою; остаточне промивання до одержання двох задовільних бактеріологічних та фізико-хімічних аналізів води. У відповідності до «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190 вартість оплати за витрачену воду на промивання трубопроводів (водопровідних вводів), згідно розрахунку при Ф-32 мм, станом на 10.10.14р. становить 1310,89грн. Вартість проведення хімбаканалізу води, згідно калькуляції ,станом на 10.10.14р. становить 500,24грн.(для мешканців)».

Позивач у листі від 08.12.2014р. №10-6934 повідомив відповідача про те, що враховуючи обов"язковість проведення промивки новозбудованих мереж водопроводу, в тому числі і внутрішньо будинковх, що стверджується «Правилами технічної експлуатації систем водопостачання і каналізації населених пунктів України», затвердженими Наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 року №30 (із змінами та доповненнями) ЛМКП «Львівводоканал» здійснює нарахування оплати послуг споживачам, в тому числі фізичним особам, за водопостачання, використане для промивки. Безоплатне надання послуг з водопостачання для промивки мереж не передбачено чинним законодавством України. Оформлений письмово результат проведення хіміко-бактеріологічного аналізу (дослідження) питної води, є одним з документів які підтверджують відповідність якості води вимогам державних стандартів, встановленим для питної води. Для проведення такого аналізу замовники, в тому числі і фізичні особи, вправі звернутись в будь - яке підприємство чи установу, які мають право здійснювати подібні дослідження. Порядок надання послуг з проведення хіміко-бактеріологічного аналізу води споживачам, в тому числі фізичним особам, не регламентується нормативно - законодавчими актами держави.

Пунктом 6 даного листа зазначено, що надання послуг з прийомки в експлуатацію побудованих об'єктів водопостачання та водовідведення регламентується вищезгаданими «Правилами технічної експлуатації систем водопостачання і каналізації населених пунктів України».

Відповідно до п.1.2 "Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України", які затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 №30 (далі - Правила №30) дані привила є обов'язковими для всіх виробничих підприємств водопровідно-каналізаційного господарства, комбінатів комунальних підприємств або інших організацій, що експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів України, незалежно від їх відомчої належності та форми власності.

Пункт 9.5.11 Правил технічної експлуатації систем водопостачання і каналізації населених пунктів України», затвердженими Наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 року №30 передбачає, що до прийняття збудованого трубопроводу в експлуатацію будівельна організація під керівництвом представника виробника здійснює його промивання та дезінфекцію в три етапи: попереднє механічне очищення і промивання з швидкістю не менше 1м/сек.; дезінфекція хлорною водою згідно із затвердженою Міністерством охорони здоров'я СРСР Інструкцією з контролю за знезараженням господарську - питної води і за дезинфекцію водопровідних споруд хлором при централізованому і місцевому водопостачанні №723а-67 з концентрацією активного хлору 40-50мг/л. та добовому контакті; остаточне промивання до одержання двох задовільних, бактеріологічних та фізичко хімічних аналізів води»; підпункт 9.5.11 п.9.5 розділу 9 Правил №30 визначає, що промивання здійснюється при прийманні збудованого трубопроводу в експлуатацію будівельною організацією, тому, застосування ЛМКП «Львівводоканал» даних правил до споживачів - фізичних осіб категорії «населення» у рамках приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення є безпідставним.

Як вбачається із п.1.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 (далі - Правила №190), дані правила є обовязковими для всіх юридичних осіб незалежно від форми власності і підпорядкування та фізичних осіб підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з яким виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод, тобто не поширюються на споживачів-фізичних осіб категорії «населення».

Правила надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (далі -Правила №630) регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення із споживачем - фізичною особою категорії «населення», яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Правила №630 передбачають, що послуги з централізованого постачання холодної води повинні відповідати вимогам щодо якості і тиску води, тобто, встановлення суб'єктом плати за проведення хіміко-бактеріологічного аналізу питної води для споживачів - фізичних осіб категорії «населення» є безпідставним.

Частина 7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання.

Як вбачається із змісту листа від 24.12.2014р. №20-5227 ЛМКП «Львівводоканал» повідомив позивача, що розрахунок вартості за промивку, виставлений ОСОБА_1 полягав у такому: «для визначення об'єму використовуються дані таблиці, що міститься в Додатку до листа Держжитлокомунгоспу від 17.10.2002р. №5/2-231, копія якого додається». Даний додаток до листа Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства (далі - Держжитлокомунгосп) від 17.10.2002р. №5/2-231 містить Таблицю обсягів водоспоживання при застосуванні розрахунків за послуги з водопостачання та водовідведення згідно вимог пунктів 2.17; 4.2; 4.9; 4.19; 4.20; 6.9; 6.11; 6.12; 9.6; 9.8; 10.2; 10.5; 11.9; 11.12; 11.13; 11.14; 12.14; 12.15; 17.3; 21.3; 21.4; 21.9; 23.5 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 01.07.1994р. №65 (далі - Правила №65) у залежності від діаметра трубопроводу, по якому здійснювалось надання послуг.

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 01.07.1994р. №65 втратили чинність 18.10.2008р. у звязку із прийняттям Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190, відтак проведення розрахунку, відповідно до Правил №65 є безпідставним.

Згідно зі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору. Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630.

Відповідно до пп.9.5.11. п.9.5 розділу 9 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 21.07.1995р. за №231/767 (далі - Правила №30) до приймання збудованого трубопроводу в експлуатацію будівельна організація під керівництвом представника виробника здійснює його промивання та дезінфекцію.

Відповідно до пп.5.3.2 п.5.3 розділу 5 зазначених Правил №30, періодичність відбору проб для хіміко-бактеріологічного аналізу води встановлює виробник, згідно з вимогами цих правил і ГОСТу 2874-82 за узгодженням з місцевими органами Державного санітарного нагляду».

Відтак, як вбачається із вищевикладеного, промивання та дезінфекція збудованого трубопроводу до приймання в експлуатацію згідно з пп.9.5.11 п.9.5 розділу 9 Правил №30 здійснюється будівельною організацією під керівництвом представника виробника послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, тобто ЛМКП «Львівводоканал», а не споживачем фізичною особою категорії «населення» . Тому, встановлення позивачем плати за послуги промивки трубопроводів за даних обставин, є безпідставним.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що отримано лист Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Львівській області (далі - Держсанепідемслужба) від 22.05.2015р. №1773/01 у якої вказано, що: «Основні вимоги до води питної викладені в Державних санітарних нормах і та правилах «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для споживання людиною» (ДСанПіН 2.24-171-10). п.4.5. вказаних правил визначено, що підприємства питного водопостачання повинні здійснювати систематичний виробничий контроль за безпечністю та якістю води від місця водозабору до місця її споживання. (Виробничий контроль підприємством проводиться згідно з робочою програмою, що є складовою технологічного регламенту, в якій відображено перелік показників, які контролюються, місце відбору та календарні графіки відбору проб води. Підприємство з виробництва питної води має мати позитивний висновок держсанепідекспертизи на технологічний регламент в склад якого входить робоча програма виробничого контролю. Позивач, висновком держсанепідекспертизи від 12.07.2012р. за №05.03.02-07/69842, затверджений заступником головного державного санітарного лікаря України, погодив технологічну інструкцію з видобутку, водопідготовки та транспортування прісних підземних вод з водозаборів, складовою якої є робоча програма виробничого контролю. Вказана робоча програма включає лабораторний контроль води в місцях водозабору, на спорудах з очистки води, перед надходженням в розподільну мережу та в розподільній мережі. Необхідність проведення хімбаканалізу води при підключенні (приєднанні) власників приватних індивідуальних будинків до мереж централізованого водопостачання вищевказаними нормами та правилами не визначається. Враховуючи дані обставини, встановлено, що фізичним особам категорії «населення» щодо індивідуальних приватних будинків при підключенні до мереж централізованого водопостачання та водовідведення плати за роботи з «хімбаканалізу води» є безпідставним.

Відтак, з огляду на вищевикладене, у рішенні адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2015р. №52р/к у справі №1-02-1/2015 обґрунтовано визнано, що позивач займає монопольне (домінуюче)становище на ринку послуг з приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення в територіальних (географічних) межах міста Львова, де розташовані діючі водопровідно-каналізаційні мережі, що знаходяться на його балансі та обслуговуванні із часткою 100% у період з 01.01.2012р. по 30.06.2015р., що допустив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п.2 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення у вигляді дії підприємства (встановлення безпідставної плати за надання ЛМКП «Львівводоканал» послуг з промивки трубопроводів, проведення хіміко-бактеріологічного аналізу води, прийомки в експлуатацію), що призводить до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Доказів протилежного, чи у спростування наведених обставин, не представлено.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 Закону України Про захист економічної конкуренції, зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку; зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за змістом якої: суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; монопольне (домінуюче) становище на ринку не визначено як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антимонопольний комітет України розглядає порушення законодавства про захист економічної конкуренції зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій суб'єкта господарювання, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Частина 3 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Згідно із ч.ч.1, 6 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України Про захист економічної конкуренції підставами для визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне зясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України Про захист економічної конкуренції, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Згідно із ст.1 Закону України Про захист економічної конкуренції економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Преамбулою та ст.3 Закону України Про здійснення державних закупівель визначено, що метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель; закупівлі здійснюються, зокрема, за принципом добросовісна конкуренція серед учасників.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України Про Антимонопольний комітет України до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема: розгляд заяв і справ про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проведення досліджень за цими заявами і справами; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Стаття 19 Закону України Про Антимонопольний комітет України визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольним комітетом України.

У підпункті 15.5 п.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства розяснено, що господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, не перебираючи при цьому на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами згаданого Комітету.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається із вищевикладеного, матеріалів справи, поданих доказів у їх сукупності, позивачем не доведено обставин, щодо неповного зясування обставин відповідачем, які мають значення для справи; щодо не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; щодо невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; чи щодо порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відтак, з огляду на вищевикладене, подані докази в їх сукупності, надані пояснення представниками обох сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, спростованими, не підтвердженими належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

Судовий збір покладається на позивача, відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 27, 33, 38, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Іванчук С.В.

Повне рішення складено 16.11.2015р.