ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 р. Справа № 909/962/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Дребот Н. Д.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність №14-125 від 13.05.2014)

від відповідача: 1. ОСОБА_2 - юрисконсульт (довіреність №10 від 02.11.2015), 2. ОСОБА_3 - начальник юридичного відділу (довіреність №1 від 30.01.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (вул. Індустріальна, буд.34, м. Івано-Франківськ, 76014)

про стягнення коштів в сумі 21383167,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" про стягнення заборгованості в сумі 21383167,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на неналежне виконанням відповідачем зобов'язань за укладеним між сторонами договором купівлі - продажу природного газу щодо несвоєчасної оплати за спожитий природний газ, просить суд позов задоволити та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 21383167,27 грн., з яких: 10804624,95 грн. - сума основного боргу, 8205549,30 грн. - інфляційні втрати, 785452,06 грн. - 3% річних, 831217,22 грн. - пеня та 756323,75 грн. - штраф.

Ухвалою суду від 31.08.2015 порушено провадження та призначено розгляд справи на 06.10.2015, за результатами якого розгляд справи відкладено на 27.10.2015.

Відповідач подав відзив (вх.16457/15 від 26.10.2015) на позовну заяву, в якому

зазначає, що ним сплачено на користь позивача суму основного боргу на 44% від загальної суми зобовязання, крім того, при розрахунку розміру оплати за спожитий газ, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" застосовано невірний тариф та посилаючись на відмову позивача в укладенні договору реструктуризації наявної заборгованості, просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 27.10.2015 строк розгляду справи продовжено до 11.11.2015 та відкладено слухання на 10.11.2015.

Відповідачем подано до суду клопотання (вх.№17426/15 від 09.11.2015), в якому просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені та зменшити розмір штрафу до 1 грн., посилаючись на низький рівень розрахунків споживачів, збитковість підприємства та те, що заявлена до стягнення сума пені та штрафу, не відповідає наслідкам неповного виконання ним договірних зобовязань, оскільки більшу частину суми основного боргу ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" погашено.

В судовому засідання 10.11.2015 представники відповідача проти позову заперечили та підтримали подане клопотання (вх.№17426/15 від 09.11.2015).

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві та заперечив проти заявленого відповідачем клопотання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходивши з наступного:

28.08.2012 між "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №12/944-БО-15, відповідно до умов якого, продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

На виконання умов вказаного договору протягом жовтня-грудня 2012 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 19248624,95 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані та скріплені печатками сторін. Копії зазначених доказів долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобовязання.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в порушення умов договору відповідач зобов'язання виконував не належним чином, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

З матеріалів справи випливає, що розрахунок за отриманий природний газ відповідачем проведено частково та з порушенням встановленого договором терміну, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що виникла в розмірі 21383167,27 грн., з яких: 10804624,95 грн. - сума основного боргу, 8205549,30 грн. - інфляційні втрати, 785452,06 грн. - 3% річних, 831217,22 грн. - пеня та 756323,75 грн. - штраф.

Із зібраних по справі письмових доказів вбачається та відповідачем не заперечується існування заборгованості перед позивачем за переданий природний газ, отже, позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення пені та штрафу, слід зазначити, що з метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язання умовами Договору (п.7.2) встановлено, що за несвоєчасну оплату за наданий природний газ покупець зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу. Крім того, цим же пунктом Договору передбачено, що за прострочення сплати понад 30 (тридцять) днів покупець зобов'язаний додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу. Тобто, за одне й те саме порушення - несвоєчасну сплату за переданий газ, Договором передбачена подвійна відповідальність.

Згідно з статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем до стягнення з відповідача заявлено і пеню, і штраф, проте вказані санкції є різновидами неустойки, які мають подвійну правову природу, зокрема, є одночасно засобом забезпечення договірних зобов'язань для стимулювання їх виконання і мірою відповідальності за неналежне виконання зобов'язання. Таким чином, в даному випадку штраф нараховано на зобов'язання, на яке вже було нараховано пеню.

Як зазначалося вище, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням (вх.№17426/15 від 09.11.2015) про відмову у задоволенні позову в частині стягнення пені та зменшення розмір штрафу до 1 грн.

Відповідно до ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що враховуючи несвоєчасну оплату відповідачу нараховано пеню, а згодом на ту ж суму нараховано штраф.

Згідно укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу 12/944-БО-15 від 28.08.2012 відповідач зобов'язався переданий позивачем природний газ використовувати виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Враховуючи те, що оплата за спожитий газ споживачами на користь відповідача вносилася несвоєчасно, ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" є соціально-важливим підприємством, яке має стратегічне значення для міста, так як надає послуги бюджетним установам та іншим споживачам та беручи до уваги застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те ж зобов'язання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення штрафу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені).

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Беручи до уваги те, що зобов'язання сплатити відповідачем пеню у безспірному порядку передбачено укладеним договором купівлі-продажу, який в силу вимог статті 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами, відповідачем не наведено виняткових обставин на підтвердження необхідності відмовити в позові в частині стягнення пені, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні в цій частині позову.

Враховуючи те, що в результаті порушення відповідачем договірних зобов'язань виникла заборгованість, суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню

Судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 22, 33, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (вул. Індустріальна, буд.34, м. Івано-Франківськ, 76014, код 38162272) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького,6, м. Київ, 01001, ) стягнути кошти в сумі 20626843,53 грн. (двадцять мільйонів шістсот двадцять шість тисяч вісімсот сорок три гривні п'ятдесят три копійки), з яких: 10804624,95 грн. (десять мільйонів вісімсот чотири тисячі шістсот двадцять чотири гривні дев'яносто п'ять копійок) - сума основного боргу, 8205549,30 грн. (вісім мільйонів двісті п'ять тисяч п'ятсот сорок дев'ять гривень тридцять копійок) - інфляційні втрати, 785452,06 грн. (сімсот вісімдесят п'ять тисяч чотириста п'ятдесят дві гривні шість копійок) - 3% річних, 831217,22 грн. (вісімсот тридцять одна тисяча двісті сімнадцять гривень двадцять дві копійки) - пеня та судовий збір в розмірі 73080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень нуль копійок).

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 24.11.2015.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_4 24.11.15