РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/21370/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Гарант і Я»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення матеріального відшкодування в розмірі 3 810,41 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Кучабський М.І., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Гарант і Я" (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі - відповідач) про стягнення матеріального відшкодування в розмірі 3 810,41 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.08.2015 було порушено провадження у справі № 910/21370/15, розгляд справи призначено на 07.10.2015.

07.09.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

24.09.2015 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

30.09.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Судове засідання 07.10.2015 не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2015 розгляд справи було призначено на 04.11.2015.

Представник позивача у судове засідання 04.11.2015 з'явився, надав свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 04.11.2015 не з'явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2013 року між ОСОБА_2 (далі - страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (далі - позивач) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 03-914.10/13 (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1.

24.08.2014 о 06 год. 00 хв. ОСОБА_3 в м. Івано-Франківську, по вул. Хіміків, 23 керуючи автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.09.2014 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 48/09/14 від 18.09.2014 (далі - Звіт), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка сталась 24.08.2014 о 06 год. 00 хв. м. Івано-Франківську, складає 3 810,41 грн.

Позивачем було складено та підписано страховий акт № 330-НТ/14 від 23.10.2014, згідно з якими пошкодження автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок ДТП, яка сталась 24.08.2014 о 06 год. 00 хв. м. Івано-Франківську, по вул. Хіміків, 23, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 3 969,00 грн.

На підставі сформованого страхового акту № 330-НТ/14 від 23.10.2014 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 3 969,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 1188 від 31.10.2014.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Опель» державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1719429.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АІ/1719429 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Опель», державний номерний знак НОМЕР_2.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АІ/1719429, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

Відповідач своїм відзивом, поданим до суду 07.09.2015, фактично визнав позов.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 4 728,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д; ідентифікаційний код: 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Гарант і Я» (79022, Львівська обл., місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 174; ідентифікаційний код: 37317151) страхове відшкодування в розмірі 3 810 (три тисячі вісімсот десять) грн 41 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Повне рішення складено 09.11.2015.

Суддя О.В. Нечай