ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р.Справа № 916/3390/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від СВК «Маяк» - не з'явився;

від ПОП «МРІЯ» - Топор В.І. - директор, Бойко О.О. - за довіреністю;

від Ананьївської Першої сільської ради - Вдовіна Н.А. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк»

на рішення господарського суду Одеської області від 08 грудня 2014 року

по справі №916/3390/14

за позовом Приватно-орендного підприємства «МРІЯ»

до

- Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області;

- Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк»

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 10.11.15р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

21.08.2014р. Приватне-орендне підприємство «Мрія» (надалі - позивач, ПОП «Мрія») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Територіальної громади с.Ананьїв-4 дільниця в особі Ананьївської Першої сільської ради, в якому просило суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: вагова (вул. Лісова, 59-а), склад (вул. Лісова, 61), заправка (вул. Лісова, 63), контора, кухня, підсобне приміщення (вул. Лісова, 64), літній душ (без номеру).

В обґрунтування позовних вимог ПОП «Мрія» зазначило, що підприємство з дня свого заснування (14.08.2001р.) користується майстернею, ваговою і іншим майном, яке раніше знаходилось в користуванні КСП «Перемога». Пошуки власника майна результатів не дали. Позивач відкрито користується вищезазначеним майном для задоволення власних виробничих потреб, проводить поточні ремонти будівель і споруд, утримує їх у належному технічному і санітарному стані.

З посиланням на норми ст.ст.182,317,321,325,328,344 ЦК України, ст.ст.20, 85,144 ГК України позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.10.2014р. на підставі заяви позивача було виключено зі складу відповідача по справі №916/3390/14 Територіальну громаду с.Ананьїв-4 дільницю в особі Ананьївської Першої сільської ради та залучено до участі у справі №916/3390/14 в якості належного відповідача Ананьївську Першу сільську раду Ананьївського району Одеської області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. (суддя Погребна К.Ф.) позов задоволено повністю - визнано за Приватно-орендним підприємством «МРІЯ» право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: вагова (вул. Лісова, 59-а), склад (вул. Лісова, 61), заправка (вул. Лісова, 63), контора, кухня, підсобне приміщення (вул. Лісова, 64), літній душ (без номеру); стягнуто з Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області на користь ПОП «МРІЯ» 1827грн. судового збору. Рішення суду вмотивовано посиланнями на норми ст.ст.15,16, ч.1 ст.316, ст.334 ЦК України та тим, що володіння та користування спірним об'єктом нерухомості розпочалось ПОП «МРІЯ» з моменту його створення з 2001 року. Даний факт не заперечується та підтверджується довідкою, виданою Ананьївскою Першою сільською радою №433 від 14.10.2014р. В цій довідці також зазначено, що в Ананьївській Першій сільській раді Ананьївського району Одеської області відсутні відомості щодо землевласника земельних ділянок, на яких розташоване спірне майно. Починаючи з 2001 року жодною фізичною або юридичною не пред'являлось вимог до ПОП «МРІЯ» щодо повернення об'єктів нерухомості власникам майна, незважаючи на те, що ПОП «МРІЯ» добросовісно заволоділо чужим майном і продовжує відкрито, безперервно ним володіти. Отже в результаті безперервного відкритого користування ПОП «МРІЯ» об'єктами нерухомості а саме: ваговою (вул. Лісова, 59-а), складом (вул. Лісова, 61), заправкою (вул. Лісова, 63), конторою, кухнею, підсобним приміщенням (вул. Лісова, 64), літнім душем (без номеру) строком більше 10 років поспіль, у нього виникло право приватної власності на вищезазначені об'єкти нерухомості у розумінні положень ст.344 ЦК України.

Не погодившись з рішенням суду, перший заступник прокурора міста Одеси звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Прокурор також просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.02.2015р. відновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги та прийнято апеляційну скаргу до розгляду.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 31.03.2015р. залучено до участі у справі в якості відповідача Сільськогосподарський виробничий кооператив «Маяк».

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. апеляційне провадження у справі припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

17.06.2015р. Сільськогосподарський виробничий кооператив «Маяк» звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вхідний номер суду апеляційної інстанції - 3086/15 від 23.06.2015р.), в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПОП «Мрія» у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги СВК «Маяк» зазначило, що рішення прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з наступних підстав:

- зазначаючи про те, що спірне нерухоме майно знаходилось у користуванні КСП «Перемога» позивач ввів суд першої інстанції в оману, оскільки приховав, що спірне майно перебувало у власності КСП «Перемога» та належало всім його членам. 15.01.1999р. у зв'язку з реорганізацією КСП «Перемога» спірне майно було передано правонаступнику КСП «Маяк», що підтверджується протоколом засідання реорганізаційної комісії;

- позивач не надав суду доказів на підтвердження факту добросовісного володіння спірним нерухомим майном;

- позивач не повідомив суд про те, що засновник ПП «Мрія» - Топор В.І. особисто звертався до суду з позовом про визнання за ним права власності на спірне майно, проте йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог оскільки майно є спільною власністю всіх членів колишнього КСП «Перемога» та розпайовано у відповідності до діючого законодавства України та на нього видані відповідні майнові сертифікати;

- спірні об'єкти нерухомості дійсно знаходяться у користуванні позивача, проте користується він ними самовільно, що підтверджується багатьма судовими спорами про право;

- посилання суду на те, що відсутні відомості стосовно власника земельних ділянок на яких розташоване спірне майно та зазначення про те, що земельні ділянки знаходяться у користуванні ПП «Мрія» є хибними, оскільки вказані земельні ділянки розташовані за межами села, тому відносяться до компетенції Ананьївської районної ради;

- всього СВК «Маяк» від КСП «Перемога» було передано майна на загальну суму 4307685грн., до його числа входило і спірне майно;

- при розгляді справи судом першої інстанції грубо порушені права скаржника, оскільки справу було розглянуто за відсутності СВК «Маяк», тобто спір про право розглянутий за відсутності сторони, яка має право на спірне майно.

Також в апеляційній скарзі містилось клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015р. відновлено СВК «Маяк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 14.07.2015р.

03.07.2015р. заступник прокурора Одеської області подав касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. про припинення апеляційного провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.07.2015р. зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою СВК «Маяк» на рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. у справі №916/3390/14 до повернення даної справи з суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.09.2015р. ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. по справі №916/3390/14 залишено без змін, а касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області - без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.10.2015р. апеляційне провадження по справі поновлено та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні.

20.10.2015р. Ананьївська Перша сільська рада подала суду апеляційної інстанції лист, в якому зазначила, що заперечує проти позовних вимог ПП «Мрія», підтримує апеляційну скаргу СВК «Маяк» та просить розглянути справу за відсутності представника Ради.

В судовому засіданні 10.11.2015р. представники ПОП «Мрія» та Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Представник СВК «Маяк» в засіданні суду апеляційної інстанції 20.10.2015р. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

В судове засідання, призначене на 10.11.2015р. скаржник свого представника не направив, від представника СВК «Маяк» 09.11.2015р. надійшла заява про відкладення слухання справи у зв'язку із його зайнятістю у кримінальній справі за фактом вбивства Кшетського В.В. Дана заява колегією суддів відхилена у зв'язку із ненаданням заявником доказів на підтвердження зайнятості в іншій справі 10.11.2015р. та спливом строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ст.102 ГПК України.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Приватно-орендне підприємство «Мрія» зареєстроване 14.08.2001р., що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія якої наявна в матеріалах справи (т.1, а.с.13-14).

Як вбачається з матеріалів справи, на загальних зборах колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» (протокол « 1 від 20.02.1999р.) було прийнято Статут Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» (дата реєстрації Статуту державною адміністрацією Ананьївського району Одеської області - 22.10.1999р.).

Відповідно до п.1.3 Статуту Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк», КСП «Маяк» є правонаступником колишнього колгоспу «Перемога».

У 2000 році (затверджено зборами засновників 03.03.2000р., протокол №3) шляхом реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» був створений сільськогосподарський виробничий кооператив «Маяк», який є правонаступником КСП «Маяк».

Відповідно до Акту закріплення основних засобів за господарством «Маяк» (IV дільниця), за господарством «Маяк», зокрема, закріплено наступне майно: будинок тракторної бригади, гараж тракторної бригади, контора бригади, склад міндобрив, ангар, столова, ваги 31т., ваги 10т. (т.2 а.с.12).

Згідно довідки Ананьївської Першої сільської ради №154 від 15.06.2015р. нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: вагова - вул.Лісова, 59а., склад - вул.Лісова,61, заправка - вул.Лісова,63, контора, кухня, підсобне приміщення - вул.Лісова,64 сільською радою на облік взято не було (т.2 а.с.168).

Відповідно до довідки, виданої СВК «Маяк» №44 від 27.05.2013р.(т.2 а.с.167), на балансі СВК «Маяк» наявні(перебувають):

- склад балансовою вартістю 397010грн., залишкова вартість складає на 01.04.2013р. 98498грн., який знаходиться по вул. Лісовій,61;

- ваги 30т. балансовою вартістю 1069грн., залишкова вартість складає 4455грн., які знаходяться по вул.Лісова, 59а.

Задовольняючи позовні вимоги ПОП «Мрія», суд першої інстанції з посиланням на норми ст.344 ЦК України дійшов висновку про те, що позивач починаючи з моменту створення - 2001 року, фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіло нерухомим майном, тому заявлені ПОП «Мрія» позовні вимоги щодо визнання права власності є обґрунтованими та правомірними.

З таким висновком місцевого господарського суду погодитись не можна з огляду такого.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Главою 24 ЦК України передбачено, що одним із способів набуття права власності є набуття права власності на майно за набувальною давністю.

Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду (ч.3 ст.397 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Стаття 344 ЦК України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна; встановлення характеру володіння (добросовісне і недобросовісне) при виникненні спору здійснюється судом з урахуванням обставин справи, з якої виникло володіння чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним упродовж визначених законом строків (для нерухомого майна - упродовж 10 років, а для рухомого майно - 5 років).

Інститут набувальної давності базується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

При вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати, що задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Твердження позивача про те, що він протягом тривалого часу - з 2001р. користується спірним майном, щорічно проводив поточні ремонти будівель і споруд, утримував їх у належному технічному і санітарному стані, проводив протипожежні заходи не може свідчити про добросовісне володіння спірним майном в розумінні ст.344 ЦК України, оскільки вказані заходи, у разі їх наявності, є лише діями з обслуговування майна при користуванні ним.

На підтвердження обставини обслуговування та утримання спірного майна ПОП «Мрія» протягом 10 років, зокрема, починаючи з 2001р., ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду не надано належних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.32, ст.33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Довідка Ананьївської Першої сільської ради №433 від 14.10.2014р. (надана позивачем в додатки до позовної заяви), на яку місцевий господарський суд послався в оскаржуваному рішенні як на доказ обставини відкритого безперервного володіння і користування ПОП «Мрія» спірним майном з 2001р., не є належним та допустимим доказом у розумінні норм ст.34 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи на предмет доведеності підстав, з яких заявлений позов, колегія суддів встановила, що позивачем не надано доказів добросовісності заволодіння спірним майном та моменту, у який почалося володіння нерухомим майном. Не доведеними є також ствердження щодо безперервності такого володіння починаючи з 2001р., тому визначені ч.1 ст.344 ЦК України умови набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю в даному випадку відсутні.

Щодо доказів передачі в користування земельної ділянки (т.1, а.с.171-177) площею 41,7га та сплати за неї орендної плати, то суд апеляційної інстанції вважає їх неналежними щодо обставини безперервного володіння нерухомим майном протягом 10 років.

Крім того, земельна ділянка площею 41,7га передана в фактичне користування гр.Топору Н.П., а не ПОП «Мрія», для сінокосіння на 5 років, що випливає із змісту п.1 рішення Ананьївської першої сільради №239-VI від 25.01.2006р. та Акту прийому-передачі земельної ділянки б/н, б/дати.

Однією з найголовнішим умов набуття права власності за набувальною давністю є встановлення того, що особа заволоділа чужою річчю, тобто річчю, яка належить на праві власності іншій особі.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірних об'єктів нерухомості від 15.10.2014р. (т.1, а.с.100, 102, 104,106 ), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо права власності на ці спірні обєкти, інші речові права, іпотеки, обтяження.

Таким чином, суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ПОП «Мрія» та за відсутності передбачених ст.344 ЦК України підстав визнав за позивачем право власності за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів скасовує оскаржуване рішення господарського суду Одеської області у зв'язку із невідповідністю висновків суду обставинам, що мають значення для вирішення спору, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПОП «Мрія».

Витрати по сплаті судового збору до Державного бюджету України за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 915грн. покладаються на ПОП «Мрія», з їх відшкодуванням СВК «Маяк» згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101-105 ГПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватно-орендного підприємства «МРІЯ» на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк» 915грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 16.11.2015р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.