ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 922/1979/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача),
Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргуДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року
у справі господарського суду№ 922/1979/15 Харківської області
за заявоюГолови ліквідаційної комісії Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Прогрес" Бреуса Р.А.
пропорушення справи про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Прогрес"
ліквідаторБреус Р.А.
у судовому засіданні взяли участь представники :

ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області:Обертович М.Г. (довіреність №1599/8/20-30-10-18 від 10.09.2015 року),
Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Прогрес": Бреус Р.А., голова ліквідаційної комісії.

В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2015 року прийнято до розгляду в підготовчому засіданні заяву голови ліквідаційної комісії Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Прогрес" (далі - боржника) Бреуса Р.А. про порушення справи про банкрутство боржника з урахуванням особливостей, передбачених статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство) (том 1, а.с. 2 - 3).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Прогрес", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (том 1, а.с. 135 - 136).

Постановою господарського суду Харківської області від 28.04.2015 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Бреуса Р.А., повідомлення про що оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 29.04.2015 року (том 1, а.с. 159 - 163, 164).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.06.2015 року відмовлено у задоволенні заяви ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова (вх. №19972 від 18.05.2015 року) про визнання грошових вимог до боржника на суму 1 494, 80 грн., відхилено грошові вимоги податкової інспекції до боржника на суму 1 494, 80 грн. в повному обсязі, у задоволенні клопотання ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 686 797 105 грн. відмовлено (том 3, а.с. 67 - 71, 200 - 207).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.06.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 179 940 919 грн., в тому числі з вимогами Приватного підприємства "Гирон-777" на суму 5 000 грн. (четверта черга) та 1 218 грн. судового збору (перша черга); ПрАТ "Ді Ем Ді" на суму 20 000 грн. (четверта черга) та 1 218 грн. судового збору (перша черга); ТОВ "КУА Траст Центр" на суму 179 912 265 грн. та 1 218 грн. судового збору (перша черга); ухвалено, що кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються у шосту чергу в ліквідаційній процедурі (том 1, а.с. 253 - 255).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.06.2015 року (суддя Швидкін А.О.) затверджено ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута як юридичну особу, провадження у справі припинено, вимоги, незадоволені за недостатністю майна, ухвалено вважати погашеними, зобов'язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку (том 1, а.с. 256 - 258).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 17.06.2015 року про завершення ліквідаційної процедури у справі, ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі - скаржник) звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати зазначене рішення, обґрунтовуючи порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Здоровко Л.М., судді: Плахов О.В., Шутенко І.А.) припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.06.2015 року у даній справі (том 3, а.с. 211 - 215). Апеляційний суд дійшов висновку, що заявник апеляційної скарги не є суб'єктом права на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду про завершення ліквідаційної процедури боржника у зв'язку з недоведенням скаржником набуття статусу кредитора або іншого учасника провадження у даній справі про банкрутство та недоведенням порушення його прав оскаржуваною ухвалою суду.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду від 19.08.2015 року та ухвалою суду першої інстанції від 17.06.2015 року про завершення ліквідаційної процедури у даній справі, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд. Касаційна скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій положень статей 191, 20, 78, 82 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що полягало в передчасності висновків судів про можливість завершення ліквідаційної процедури підприємства-боржника з посиланням на обставини наявності у нього заборгованості перед державою зі сплати податкових платежів, визначеної за Актом перевірки платника податків від 19.05.2015року.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.10.2015 року відмовлено ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області в прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 17.06.2015 року (про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута), прийнято касаційну скаргу контролюючого органу до провадження в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року, призначено розгляд касаційної скарги в цій частині у судовому засіданні на 10.11.2015 року о 10 год. 50 хв.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представника ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - Обертовича М.Г. та ліквідатора боржника Бреуса Р.А., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 91 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), визначає осіб, що мають право апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, яке не набрало законної сили, якими є, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Згідно з частиною 6 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

До складу учасників провадження у справі про банкрутство, згідно з положеннями статті 1 Закону про банкрутство, входять сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут)), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Отже, законодавство про банкрутство допускає участь у справі про банкрутство інших, окрім кредиторів, юридичних осіб, чиї інтереси можуть порушуватися в ході здійснення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до пункту 41.1.1. частини 41.1. статті 41 ПК України, контролюючим органам державою делеговано повноваження контролю та справляння податків з суб'єктів підприємницької діяльності. Відкриття ліквідаційної процедури відповідно до статей 37, 38, 95 Закону про банкрутство має наслідком завершення підприємницької діяльності боржника, що, відповідно, унеможливлює виникнення нових податкових зобов'язань.

Частиною 3 статті 95 Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року визначено особливості розгляду вимог кредиторів у процедурі ліквідації боржника його власником, згідно якої кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, право на апеляційне оскарження ухвали про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута з припиненням юридичної особи-боржника та припиненням провадження у справі про банкрутство як судового акта, яким завершується ліквідаційна процедура банкрута, мають учасники провадження у справі про банкрутство, а також інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й податкові органи, які не є учасниками провадження у справі, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов'язки.

Судом першої інстанції має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у мотивувальній частині оскаржуваного рішення повинні міститися висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права учасників провадження у справі про банкрутство, а й їх процесуальні права, що витікають із визначеного пунктом 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 33 та частини 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, не погодившись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу, припинення юридичної особи-боржника з припиненням провадження у справі про банкрутство, ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду як таке, що прийнято передчасно, зазначаючи про нарахування боржнику за актом перевірки заборгованості зі сплати податкових платежів на суму більш як 686,7 млн. грн. (том 3, а.с. 169 - 190).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року відновлено контролюючому органу пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали про завершення ліквідаційної процедури боржника, прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 19.08.2015 року (том 3, а.с. 167 - 168).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, постановою суду від 28.04.2015 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Бреуса Р.А., повідомлення про що оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 29.04.2015 року; ухвалою суду від 17.06.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 179 940 919 грн., до якого грошові вимоги контролюючого органу не ввійшли (том 1, а.с. 159 - 163, 164, 253 - 255).

Апеляційним судом встановлено обставини звернення 18.05.2015 року ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, правонаступником якої є ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, до господарського суду зі заявою про визнання її кредитором боржника з вимогами на суму 1 494, 80 грн. недоїмки зі сплати єдиного внеску за грудень 2014 року; також, 27.05.2015 року податкова інспекція подала до місцевого господарського суду клопотання про визнання її кредиторських вимог до боржника на суму 686 797 105 грн., з яких 549 437 276 грн. основного боргу та 137 359 829 грн. фінансових санкцій, донарахованих контролюючим органом за результатами податкової перевірки боржника відповідно до акта №2170/20-30-22-02/35887488 від 19.05.2015 року (том 3, а.с. 5 - 64).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, за результатами розгляду грошових вимог контролюючого органу, суд першої інстанції дійшов висновку про їх відхилення, про що прийняв ухвалу від 17.06.2015 року, яку залишено без змін постановою апеляційного суду від 19.08.2015 року (том 3, а.с. 67 - 71, 200 - 207).

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області не набула статусу кредитора боржника, тому не є учасником провадження у даній справі про банкрутство і не вправі оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу місцевого господарського суду про завершення ліквідаційної процедури боржника відповідно до статей 91, 106 ГПК України.

З метою правильного та однакового застосування законодавства про банкрутство, Пленум Верховного Суду України у пункті 12 Постанови "Про судову практику в справах про банкрутство" №15 від 18.12.2009 року роз'яснив господарським судам про те, що юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне і касаційне провадження підлягають припиненню в порядку, передбаченому статтею 80 ГПК України на підставі статей 91 та 107 ГПК України як такі, що не підлягають вирішенню в господарських судах. В інших випадках такі скарги повертаються без розгляду. Це стосується і скарг зазначених осіб на такі ухвали.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що апеляційним судом обґрунтовано припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою контролюючого органу на ухвалу суду першої інстанції від 17.06.2015 року про завершення процедури ліквідації боржника та погоджується з висновками апеляційного суду про те, що станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали та на момент звернення з апеляційною скаргою, ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області не набула статусу учасника провадження у даній справі про банкрутство та не довела порушення своїх прав зазначеним судовим рішенням, а тому не має права на апеляційне оскарження прийнятої у цій справі ухвали про завершення ліквідаційної процедури.

Доводи скаржника про порушення його прав на участь у справі про банкрутство та оскарження прийнятих у ній судових рішень про завершення ліквідаційної процедури з посиланням на наявність у боржника невиконаних податкових зобов'язань, колегія суддів касаційного суду відхиляє, як необґрунтовані, оскільки за результатами розгляду кредиторських вимог ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів було прийнято окремі судові рішення про відмову у визнанні грошових вимог скаржника, які набрали законної сили та залишені без змін постановою суду касаційної інстанції від 10.11.2015 року (том 3, а.с. 67 - 71, 200 - 207).

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувана ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому правові підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року у справі №922/1979/15 залишити без змін.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський