ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. Справа № 911/3760/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛЕС УКРАЇНА»,

07416, Київська обл., Броварський р-н, с. Погреби, вул. Промислова, буд. 15

05005, м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 43/15

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2»,

07300, АДРЕСА_1

про стягнення 357 250,67 грн.

за участю представників:

позивача - не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

відповідача - не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛЕС УКРАЇНА» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» (далі-відповідач) про стягнення 357 250,67 грн. заборгованості, з яких: 183790,69 грн. основного боргу, 4788,63 грн. 3 % річних, 102209,62 грн. інфляційних втрат, 66461,73 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобовязань за договором поставки від 29.07.2011 № 481.

Ухвалою суду від 27.08.2015 порушено провадження у справі №911/3760/15, розгляд справи призначено на 22.09.2015.

22.09.2015 судове засідання не відбулось, у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Саванчук С.О.

Ухвалою суду від 28.09.2015, розгляд справи відкладено на 13.10.2015.

Ухвалою суду від 13.10.2015, розгляд справи відкладено на 27.10.2015.

Представник відповідача у судові засідання 13.10.2015 та 27.10.2015 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 27.08.2015, від 28.09.2015 та від 13.10.2015 про направлення їх копій на адресу відповідача. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.10.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (далі-постачальник) та відповідачем (далі-покупець) укладено договір поставки від 29.07.2011 № 481 (далі-Договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого, постачальник поставляє та передає у власність, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією, які складають невідємну частину цього договору, на умовах цього договору. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі специфікації (Додаток № 2 до Договору), затвердженої сторонами та чинної на дату замовлення, в якій наведено список товарів, що поставляються за договором, та їх ціни, яка є невідємною частиною договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, постачальник повинен поставляти товари вчасно, до відповідної філії, магазину покупця, який вказаний у замовленні, у відповідній кількості та належної якості, а також у відповідності до усіх інших вимог згідно з замовленням, договором та законодавством. Замовлення покупця на поставку товарів обовязкові для постачальника. Замовлення можуть надаватись постачальникові у письмовій формі, по факсу, електронній пошті або у іншій формі, прийнятній для покупця до дня поставки товару, проте, не більше 7 днів.

Право власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження товарів переходить від постачальника до покупця з моменту, коли товари поставлено покупцеві вивантаженим на приймальну платформу магазину, і сторони підписали накладну, що засвідчує те, що товари були отримані покупцем (пункт 2.7 Договору).

Згідно з пунктом 1.1 Додатку № 3 до Договору «Спеціальні умови», покупець оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень у магазинах покупця потягом 10 банківський днів з дня закінчення календарного тижня, за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні, на адресу покупця, протягом не більш ніж 7 днів з дня поставки.

Відповідно до пункту 8.1 Договору, договір укладено строком до 31.12.2012, строк дії автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни, у випадку, якщо будь-яка із сторін, не менш, ніж за 30 днів до закінчення строку дії, письмово не повідомить іншу сторону про свій намір припинити його дію.

У матеріалах справи відсутні докази наявності письмових повідомлень сторін Договору про намір припинити його дію, з огляду на що, суд дійшов висновку про чинність Договору протягом спірних правовідносин сторін, відповідно до пункту 8.1 Договору.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, що підтверджується наданими до матеріалів справи видатковими накладними, всього на суму 380239,67 грн., що погоджені обома сторонами та генеральною довіреністю, що підписана керівником відповідача та є додатком до Договору.

Також між позивачем та відповідачем підписано Акт звірки взаєморозрахунків, згідно з яким сторонами погоджено наявність у відповідача заборгованості за Договором перед позивачем, станом на 31.03.2015, у розмірі 183790, 69 грн.

25.05.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією № 3/3 з вимогою сплатити заборгованість у сумі 183790,69 грн., отримання якої відповідачем підтверджується наданим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У матеріалах справи відсутні докази відповіді на вказану претензію чи її задоволення.

Договір, що укладено між сторонами, за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням,

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач не забезпечив участі представника у судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів повної оплати товару не надав, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобовязань з оплати вартості товару.

Таким чином, оскільки відповідач, в порушення статей 525, 526 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобов'язання з оплати товару своєчасно не виконав, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується сума заборгованості, позовна вимога про стягнення 183790,69 грн. основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

У звязку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання, позивач, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, заявляє до стягнення 3% річних у розмірі 4 788,63 грн. та інфляційних втрат у розмірі 102 209,62 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного і обєктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок розміру 3 % річних та інфляційних втрат і зясував, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, відповідає обставинам справи, а тому, позовні вимоги про стягнення 4788,63 грн. 3 % річних та 102209,62 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню .

Позивач, на підставі пункту 3.8 Договору, заявляє до стягнення з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, яка за розрахунком позивача складає 66 461,73 грн.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобовязання. Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

З метою всебічного, повного і обєктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок розмірів пені і зясував, що за вірним розрахунком, проведеним судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 25 886,79 грн., з огляду на те, що пунктом 3.8 Договору визначається порядок нарахування пені, проте, шестимісячний термін її нарахування, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, не збільшено.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відшкодування судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» (07300, АДРЕСА_2, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛЕС УКРАЇНА» (07416, Київська область, Броварський р-н, с. Погреби, вул. Промислова, буд. 15, ідентифікаційний ) 183 790 (сто вісімдесят три тисячі сімсот девяносто) грн. 69 коп. заборгованості, 4 788 (чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 63 коп. 3 % річних, 102 209 (сто дві тисячі двісті девять) грн. 62 коп. інфляційних втрат, 25 886 (двадцять пять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 79 коп. пені та 6 333 (шість тисяч триста тридцять три) грн. 51 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 19.11.2015.

Суддя С.О. Саванчук