ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015р. Справа№ 914/3040/14

Господарський суд Львівської області у складі

головуючої судді Чорній Л.З.

суддя Артимович В.М.

ОСОБА_1

розглянувши матеріали

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Реда Україна», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтеркоттон, м. Львів

про стягнення 1 910 497,76 грн. заборгованості за договорами поставки

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2-представник

від відповідача: не зявився

Судом розяснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Бета-Реда Україна», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтеркоттон, м. Львів про стягнення 2 285 597,78 грн. заборгованості за договорами поставки.

22.09.2014 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки №14 від 22.02.2011 року в сумі 420 953,20 гривень, заборгованість за договором поставки №16 від 12.03.2011 року в сумі 529 108,94 гривень, заборгованість за договором поставки №27 від 21.09.2011 року в сумі 938 939,02 гривень, заборгованість за договором поставки №40 від 03.09.2012 року в сумі 21 406,60 гривень, на загальну суму 1 910 407,76 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 21.10.14 р. в частині первісних позових вимог в розмірі 895 147,76 грн. провадження припинено; в задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Реда Україна (адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18; ідентифікаційний код 35480438) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інтеркоттон (адреса: 79000, м. Львів, проїзд Крива Липа, 6, ідентифікаційний код 37123381) 952 525,98 гривень; в частині зустрічних позових вимог в розмірі 895 147,76 грн. провадження припинено, в задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Реда Україна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інтеркоттон 19 050,52 грн. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтеркоттон в доход державного бюджету України 4 872,00 грн. судового збору. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю Бета-Реда Україна з державного бюджету 7 503,81 грн. зайво сплачених на оплату судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.01.15р. рішення господарського суду Львівської області від 21.10.14р. у справі №914/3040/14 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.03.15 р. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.01.15 р. у справі №914/3040/14 та рішення господарського суду Львівської області від 21.10.14 р. у цій справі скасовано, матеріали справи направлено на новий розгляд до господарського суду Л/о.

Ухвалою суду від 10.06.14 р. розєднано у самостійні провадження первісний позов ТзОВ «Бета-Реда Україна», м. Київ до ТзОВ «Інтрекоттон», м. Львів про стягнення 2 285 597,78грн. та зустрічний позов ТзОВ «Інтрекоттон», м. Львів до ТзОВ «Бета-Реда Україна», м. Київ про розірвання договорів та стягнення збитків; виділено в окреме провадження справу за позовом ТзОВ «Інтрекоттон», м. Львів до ТзОВ «Бета-Реда Україна», м. Київ про розірвання договорів та стягнення збитків. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 29.07.15 р. матеріали справи №914/3040/15 за позовом ТзОВ Інтрекоттон, м. Львів до ТзОВ Бета-Реда Україна, м. Київ про розірвання договорів та стягнення збитків надіслано до Господарського суду м. Києва за встановленою підсудністю.

Ухвалою суду від 16.09.2015р. призначено колегіальний розгляд справи. Автоматизованою системою визначено склад колегії, головуюча суддя Чорній Л.З., судді Артимович В.М. та Гутьєва В.В. У звязку із перебуванням судді Гутьєвої В.В. у відпустці, автоматизованою системою проведено зміну складу колегії, а саме головуючий суддя Чорній Л.З., судді Артимович В.М. та Цікало А.І. Розгляд справи відкладено.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просить суд стягнути заборгованість за договорами поставки №14 від 22.02.11 р., №16 від 12.03.11 р., №27 від 21.09.11 р., №40 від 03.09.12 р. на загальну суму 1 910 497,76 грн.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, вимог ухвали суду щодо надання письмових пояснень щодо податкових декларацій, наданих ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Л/о, не виконав; в попередніх судових засіданнях проти позовних вимог заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркоттон»- отримувачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бета-Реда Україна» постачальником, укладено ряд договорів поставки з аналогічними умовами, згідно з якими постачальник передає отримувачу непродовольчі товари за асортиментом і ціною, що наведені в накладних передачі товару, для демонстрації та продажу, а отримувач зобов'язався здійснювати продаж товарів і сплачувати постачальнику їх вартість, визначену у накладних при передачі відповідного товару, а також сплачувати постачальнику маркетингові послуги щодо рекомендацій з продажу товару, які надає постачальник. Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли з наступних договорів: 1) №14 від 22.02.11р., з урахуванням додаткової угоди від 08.08.13, відповідно до пункту 1.6. якого отримувач має право здійснювати реалізацію товарів за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна,83-85, магазин "Top secret". 2) договір №16 від 12.03.11р., відповідно до пункту 1.6. якого отримувач має право здійснювати реалізацію товарів на наступній території: м. Хмельницький, вул. Маршала Рибалко, 2а, ТРЦ "Оазис", магазин "Top secret"; 3) договір №27 від 21.09.11р., відповідно до пункту 1.6. якого отримувач має право здійснювати реалізацію товарів на наступній території: м.Суми, проспект М.Лушпи, 4/1, ТРЦ "Лавина"; 4) договір № 40 від 03.09.12р., відповідно до пункту 1.6. якого отримувач має право здійснювати реалізацію Товарів на наступній території: ТРЦ "Meganom", м. Сімферополь, Євпаторійське шосе, 8, магазин "Top secret".

Пунктом 1.2 вказаних договорів сторони визначили, що асортимент, кількість та ціна, за якою товар передається, вказуються у накладних. Пунктом 1.5 договорів сторони погодили, що отримувач за свій рахунок зобов'язується забезпечити приміщення, призначене для роздрібного продажу товарів, а також здійснювати обслуговування такого приміщення з метою роздрібної дистрибуції товарів. Згідно з підпунктами 2.1.3, 2.1.5 пункту 2.1 цих договорів приймання - передача товару здійснюється на підставі видаткової накладної. При передачі товару підписується видаткова накладна на такий товар, яка оформлюється відповідно до вимог чинного законодавства. Момент підписання накладної вважається моментом передачі товару. Підписана видаткова накладна є підтвердженням відсутності зауважень щодо кількості переданого товару. Повернення нереалізованого товару здійснюється аналогічно. Передача кожної наступної партії товару можлива в тому випадку, якщо отримувачем у повному обсязі виконані платіжні зобовязання за попередніми партіями товару.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-Реда Україна" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркоттон" 1 910 407,76 грн. боргу, з яких: 420 953, 20 грн. - за договором поставки №14 від 22.02.11; 529 108, 94 грн. - за договором поставки №16 від 12.03.11; 938 939, 02 грн. - за договором поставки №27 від 21.09.11; 21 406, 60 грн.- за договором поставки №40 від 03.09.12.

Позивачем на підтвердження факту поставки товарів відповідачу за договором №14 від 22.02.2011 року до позовної заяви долучено видаткові накладні: № 2085 від 17.01.2014 року на суму 35 295,00 гривень; № 2426 від 20.01.2014 року на суму 21 905,00 гривень; № 3982 від 24.01.2014 року на суму 43 610,00 гривень; № 7781 від 06.02.2014 року на суму 23 695,00 гривень; № 465 від 18.02.2014 року на суму 26 315,00 гривень; №549 від 26.02.2014 року на суму 46 610,00 гривень; №13392 від 28.02.2014 року на суму 44 355,00 гривень; № 15036 від 11.04.2014 року на суму 60 430,00 гривень; №15102 від 23.04.2014 року на суму 27 760,00 гривень; №15137 від 25.04.2014 року на суму 38 910,00 гривень; №15193 від 30.04.2014 року на суму 18 735,00 гривень; №15622 від 22.05.2013 року на суму 103 109,16 гривень; №9877 від 06.06.2013 року на суму 51 635,00 гривень; № 10045 від 20.06.2013 року на суму 2 923,98 гривень; №10128 від 04.07.2013 року на суму 19 225,00 гривень; №15673 від 07.07.2013 року на суму 32 678,28 гривень, на загальну суму 597 191,42 гривень.

На підтвердження факту поставки товарів відповідачу за договором № 16 від 12.03.2011 року до позовної заяви позивачем долучено видаткові накладні: № 13486 від 18.03.2014 року на суму 36 305,00 гривень; № 684 від 12.03.2014 року на суму 48 475,00 гривень; №597 від 04.03.2014 року на суму 32 395,00 гривень; № 625 від 05.03.2014 року на суму 4 825,00 гривень; №13560 від 27.03.2014 року на суму 2 515,00 гривень; №13575 від 27.03.2014 року на суму 2 365,00 гривень; № 13535 від 27.03.2014 року на суму 15 105,00 гривень; № 13512 від 25.03.2014 року на суму 8 905,00 гривень; №766 від 04.04.2014 року на суму 61 615,00 гривень; №14990 від 08.04.2014 року на суму 10 252,00 гривень; № 14960 від 03.04.2014 року на суму 10 085,00 гривень; №15027 від 11.04.2014 року на суму 69 875,00 гривень; № 15051 від 11.04.2014 року на суму 23 018,34 гривень; №15053 від 16.04.2014 року на суму 4 630,00 гривень; № 15100 від 23.04.2014 року на суму 36 500,00 гривень; № 15104 від 23.04.2014 року на суму 2 871,66 гривень; № 15112 від 25.04.2014 року на суму 3 030,00 гривень; № 15126 від 25.04.2014 року на суму 47 840,00 гривень; № 15170 від 29.04.2014 року на суму 4 200,00 гривень; № 15182 від 30.04.2014 року на суму 18 745,00 гривень; №15057 від 17.04.2014 року на суму 1 420,00 гривень; № 15220 від 13.05.2014 року на суму 27 521,00 гривень; №15293 від 20.05.2014 року на суму 107 220,00 гривень; № 15257 від 15.05.2014 року на суму 21 960,00 гривень; № 15333 від 23.05.2014 року на суму 2185,00 гривень; № 1093 від 23.05.2014 року на суму 10 170,00 гривень; № 15374 від 29.05.2014 року на суму 13 580,00 гривень; № 15386 від 03.06.2014 року на суму 15 325,00 гривень; № 15417 від 11.06.2014 року на суму 33 565,00 гривень; №15502 від 26.06.2014 року на суму 4 905,00 гривень, на загальну суму 681 403,00 гривень.

На підтвердження факту поставки товарів відповідачу за договором № 27 від 21.09.2011 року до позовної заяви позивачем долучено видаткові накладні: №3979 від 24.01.2014 року на суму 62 950,00 гривень; № 7778 від 06.02.2014 року на суму 45 320,00 гривень; № 348 від 11.02.2014 року на суму 21 510,00 гривень; № 377 від 14.02.2014 року на суму 11 425,00 гривень; № 403 від 14.02.2014 року на суму 18 460,00 гривень; № 462 від 18.02.2014 року на суму 29 865,00 гривень; №546 від 26.02.2014 року на суму 60 815,00 гривень; № 577 від 26.02.2014 року на суму 9 670,00 гривень; №13388 від 28.02.2014 року на суму 50 100,00 гривень; №606 від 04.03.2014 року на суму 29 565,00 гривень; № 663 від 06.03.2014 року на суму 9 905,00 гривень; № 691 від 12.03.2014 року на суму 46 175,00 гривень; №13495 від 19.03.2014 року на суму 36 725,00 гривень; №13542 від 27.03.2014 року на суму 14 705,00 гривень; № 14983 від 01.04.2014 року на суму 3 460,00 гривень; №14968 від 03.04.2014 року на суму 9 995,00 гривень; № 776 від 04.04.2014 року на суму 59 370,00 гривень; № 15016 від 11.04.2014 року на суму 12 090,00 гривень; №15033 від 11.04.2014 року на суму 67 575,00 гривень; №15052 від 16.04.2014 року на суму 4 435,00 гривень; № 15081 від 17.04.2014 року на суму 69 455,00 гривень; № 15134 від 25.04.2014 року на суму 46 750,00 гривень; № 15161 від 29.04.2014 року на суму 5 160,00 гривень; №15190 від 30.04.2014 року на суму 20380, 00 гривень; № 15265 від 15.05.2014 року на суму 21 960,00 гривень; №15309 від 20.05.2014 року на суму 101 325,00 гривень; № 15312 від 22.05.2014 року на суму 7 145,00 гривень; № 15341 від 23.05.2014 року на суму 1 490,00 гривень; № 15364 від 29.05.2014 року на суму 1 100,00 гривень; № 15373 від 29.05.2014 року на суму 5 115,00 гривень; № 15393 від 03.06.2014 року на суму 8 010,00 гривень; №15443 від 10.06.2014 року на суму 18 560,00 гривень; № 15426 від 19.06.2014 року на суму 32 545,00 гривень; № 15509 від 26.06.2014 року на суму 1 885,00 гривень, на загальну суму 944 995,00 гривень.

На підтвердження факту поставки товарів відповідачу за договором №40 від 03.09.2012 року до позовної заяви позивачем долучено видаткові накладні: №7412 від 04.02.2014 року на суму 16 124,00 гривень; № 376 від 14.02.2014 року на суму 10 160,00 гривень, на загальну суму 26 824,00 гривень.

Відповідно до п.9.1 договорів поставки «грошові кошти за поставлений товар, а також винагороду, яка визначена цим договором, перераховується отримувачем на поточний рахунок постачальника по мірі реалізації товару, але не рідше одного разу у тиждень кожного вівторка. При цьому, кінцевий розрахунок між сторонами здійснюється не пізніше 5-го числа місяця наступного за розрахунковим місяцями».

Таким чином, зазначає позивач, відповідачем порушено умови п.9.1 договорів поставки в результаті чого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 1 910 497,76 грн.

У своєму відзиві на позов відповідач зазначив, що ним частково проводились оплати за поставлений товар та здійснювалось часткове повернення товару за спірними договорами, відтак заборгованість в сумі 1 910 497,76 грн. заперечує в повному обсязі. Крім того, зазначає відповідач, в підтвердження позовних вимог позивачем не долучено до матеріалів справи оригіналів видаткових накладних за спірними договорами на загальну суму 1 015 260,00 грн., а саме:

за договором № 14: № 15995 від 28.12.13 року на суму 7 125 грн., № 15269 від 15.05.14 року на суму 17 490 грн., № 15400 від 03.06.14 року на суму 11 347 грн., № 4876 від 27.01.14 року на суму 3700 грн., № 5799 від 31.01.14 року на суму 27290 грн., № 380 від 14.02.14 року на суму 11150 грн., № 580 від 26.02.14 року на суму 8895 грн., № 609 від 04.03.14 року на суму 19190 грн., № 637 від 05.03.14 року на суму 1105 грн., № 666 від 06.03.14 року на суму 8865 грн., № 694 від 12.03.14 року на суму 35730 грн., № 13494 від 19.03.14 року на суму 14850 грн., № 13545 від 27.03.14 року на суму 15015 грн., № 13570 від 27.03.14 року на суму 1665 грн., № 14971 від 03.04.14 року на суму 8685 грн., № 779 від 04.04.14 року на суму 42085 грн., № 15084 від 17.04.14 року на суму 53360 грн., № 15512 від 26.06.14 року на суму 2235 грн., № 15542 від 08.07.14 року на суму 1345 грн., № 15572 від 09.07.14 року на суму 18340 грн., № 15609 від 14.07.14 року на суму 2120 грн., № 15650 від 18.07.14 року на суму 8175 грн., на загальну суму 529 643 гривень,

за договором № 16: № 15072 від 17.04.14 року на суму 70435 грн., №15550 від 08.07.14 року на суму 4640 грн., № 15562 від 09.07.14 року на суму 57660 грн., № 15608 від 14.07.14 року на суму 3715 грн., № 15638 від 18.07.14 року на суму 9555 грн., № 15657 від 18.07.14 року на суму 5405 грн., на загальну суму 151 410 гривень,

за договором № 27: № 11133 від 10.10.13 року на суму 3795 грн., № 11771 від 12.12.13 року на суму 40175 грн., № 5796 від 31.01.14 року на суму 33030 грн., № 15551 від 08.07.14 року на суму 1677 грн., № 15569 від 09.07.14 року на суму 57870 грн., № 15600 від 14.07.14 року на суму 1600 грн., № 15646 від 18.07.14 року на суму 9555 грн., на загальну суму 147 702 гривень, за договором № 40: № 11607 від 22.11.13 року на суму 6640 грн., № 15964 від 27.12.13 року на суму 28705 грн., № 15991 від 28.12.13 року на суму 4885 грн., № 2422 від 20.01.14 року на суму 35340 грн., № 3978 від 24.01.14 року на суму 44180 грн., № 347 від 11.02.14 року на суму 15720 грн., № 461 від 18.02.14 року на суму 24735 грн., №605 від 04.03.14 року на суму 26300 грн., на загальну суму 186 505 гривень.

З метою повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті та зясування всіх обставин справи, у зв'язку з тим, що правовідносини за договором поставки № 14 від 22.02.2011 року між сторонами тривають починаючи з лютого 2011 року, а компанія ТзОВ Інтеркоттон заперечує проти позовних вимог, судом задоволено клопотання позивача про витребування від Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області податкових декларацій з ПДВ, оскільки разом з видатковими накладними позивач передавав відповідачу податкові накладні, які також підтверджують поставку товару.

На виконання вимог ухвали суду від 24.06.15 р. ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Л/о надіслало на адресу суду копії податкових декларацій з ПДВ по компанії ТОВ Інтеркотон (, юридична адреса: 79000, Львівська обл., м. Львів, проїзд Крива Липа, буд. 6) за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2012 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2014 року, з реєстром виданих та отриманих податкових накладних та розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

З вказаних податкових декларацій з ПДВ, зокрема з Додатку №5, вбачається, що ТзОВ «Інтеркоттон» зареєстрував отримані від ТзОВ «Бета-Реда Україна» податкові накладні, що свідчить як про підтвердження факту поставки товарів від останнього, так і про їх загальну вартість. З огляду на викладене, оскільки між ТзОВ «Бета-Реда Україна» та ТзОВ «Інтеркоттон» відсутні інші договірні відносини, крім тих, що стали предметом розгляду у даній справі, що не заперечувалось відповідачем в судових засіданнях, вказане свідчить про те, що податкові декларації з ПДВ визначають загальну суму поставки за договорами, заборгованість за якими становить підставу позовних вимог у даній справі.

Крім того, судом встановлено, що в результаті довготривалих договірних відносин між сторонами, позивачем на виконання умов договорів поставлено відповідачу за період з 2011 р. по 2014 р. товар на загальну суму 30 861 538,76 грн., а саме: у 2011 р. на суму 6 793 684,25 грн., у 2012 р.- 7 512 644,53 грн., у 2013 р. 12 682 984,93 грн., у 2014 р. 3 872 225,05 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських зобовязань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркоттон»- отримувачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бета-Реда Україна»постачальником, укладено ряд договорів поставки, згідно з якими постачальник передає отримувачу непродовольчі товари за асортиментом і ціною, що наведені в накладних передачі товару, для демонстрації та продажу, а отримувач зобов'язався здійснювати продаж товарів і сплачувати постачальнику їх вартість, визначену у накладних при передачі відповідного товару, а також сплачувати постачальнику маркетингові послуги щодо рекомендацій з продажу товару, які надає постачальник.

Договірні відносини між сторонами виникли з наступних договорів: 1) №14 від 22.02.11р., з урахуванням додаткової угоди від 08.08.13;. 2) договір №16 від 12.03.11 р; 3) договір №27 від 21.09.11 р; 4) договір № 40 від 03.09.12 р.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 30 861 538,76 грн., а відповідачем всупереч умов договору проплати за поставлений товар здійснено частково. Твердження відповідача щодо того, що позивачем не надано суду частину видаткових накладних в обґрунтування позовних вимог не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до положень ст.32,43 ГПК України суд під час встановлення обставин справи в їх сукупності зобовязаний використовувати всю доказову базу, визначену процесуальним законом. Отже, відсутність частини видаткових накладних за наявності інших первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарської операції з поставки товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Вказаної правової позиції також дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 29.04.15 р. у справі №3-77гс15. Відтак, на думку суду, наявність інших первинних документів, підтверджуючих факт поставки товарів від ТзОВ «Бета-Реда Україна» на користь ТзОВ «Інтеркоттон», слідує з формування ТзОВ «Інтеркоттон» податкового кредиту за рахунок вказаних поставок, який був сформований на підставі відмінних від видаткових накладних первинних документів податкових накладних, що підтверджується наданими ДПІ у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області податковими деклараціями з ПДВ з додатком №5 за період з 2011 року по серпень 2014 р., сформованими та поданими ТзОВ «Інтеркоттон».

Крім того, твердження відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову у звязку з частковою оплатою та поверненням товару за вказаними договорами на суму 2 413 613,45 грн. та виплати позивачу гарантій на суму 370 000,00 грн., не свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, а лише про часткове виконання договірних зобовязань. Гарантійні виплати позивачу проведено 04.03.13 р. на суму 170 000,00 грн. та на суму 200 000,00 грн. Щодо факту часткової оплати та повернення товару в сумі 2 413 613,45 грн., відповідачем у відзиві на позов зазначено лише період 2014 року, однак не надано доказів оплати та повернення товару за період 2011-2013 рр., якщо такі мали місце.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання. Відповідно до положень статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є підставними, підтверджені матеріалами справи і такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 11, 22,526, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркоттон» (79000, м. Львів, проїзд Крива Липа,6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Реда-Україна» (поштова адреса: 04210, м. Київ, вул.. Героїв Дніпра, 34, офіс 405; юридична адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд.18;) 1 910 497,76грн. основного боргу та 38 209,96 грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.11.2015 р.

Головуюча суддя Чорній Л.З.

суддя Артимович В.М.

суддя Цікало А.І.