ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"17" листопада 2015 р. Справа № 916/2414/13

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бєляновського В.В.,

Суддів: Пироговського В.Т.

Філінюка І.Г.

при секретарі - Альошиній Г.М.

за участю представників:

Від прокурора: не з'явився

Від позивача: не з'явився

Від 1 відповідача: не з'явився

Від 2 відповідача: ОСОБА_2

Від третьої особи: не з'явився

Від ПП «Ніка-2»: Сажина С.М., Гамар В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ніка-2»

на ухвалу господарського суду Одеської області

від 30 вересня 2015р.

у справі № 916/2414/13

за позовом: заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Одеської обласної ради

до відповідачів:

1) Білгород-Дністровської районної ради;

2) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Одеська обласна державна адміністрація

про визнання незаконним і скасування рішення районної ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до Білгород-Дністровської районної ради та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 0,9872 га, яка розташована на землях Будацької коси, біля селища Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, для забудови та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", укладеного 07.11.2001р. між Білгород-Дністровською районною радою Одеської області та ФОП ОСОБА_5; визнання незаконним та скасування рішення Білгород-Дністровської районної ради Одеської області від 07.09.2001 р. № 479-ХХІІІ "Про надання земельної ділянки на Будацькій косі біля селища Затока в довгострокову оренду приватному підприємцю ОСОБА_5 для забудови та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Позовні вимоги, з посиланням на статті 11, 19 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), статтю 48 Цивільного кодексу УРСР, норми Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", обґрунтовувалися незаконністю оспорюваного рішення Білгород-Дністровської районної ради, яким ФОП ОСОБА_5 було передано в оренду земельну ділянку, повноваження щодо розпорядження якою належить Одеській обласній раді, внаслідок чого укладений на його підставі між відповідачами договір оренди підлягає визнанню недійсним. Справа розглядалася судами різних інстанцій неодноразово.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30 вересня 2015 року у справі (головуючий суддя - Шаратов Ю.А., судді Волков Р.В., Гуляк Г.І.) позов заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до Білгород-Дністровської районної ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 07.11.2001р., про визнання недійсним та скасування рішення Білгород-Дністровської районної ради Одеської області „Про надання земельної ділянки на Будацькій косі біля селища Затока в довгострокову оренду приватному підприємцю ОСОБА_5 для забудови та обслуговування бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1" від 07.09.2001р. № 479-ХХІІІ залишено без розгляду.

При винесенні ухвали господарський суд першої інстанції виходив із того, що земельна ділянка площею 0,9872 га, яка надана ФОП ОСОБА_5 у користування із земель запасу Білгород-Дністровської районної ради на Будацькій косі біля селища Затока для забудови та обслуговування бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1", відноситься до земель державної власності. А відтак, на момент звернення прокурора до господарського суду з даним позовом, саме на Одеську обласну державну адміністрацію державою було покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій з розпорядження цією земельною ділянкою відповідно до пункту "а" частини першої статті 17 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що прокурором неправильно визначено позивача - орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а тому позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України.

ПП «Ніка-2» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в порядку ст. 91 ГПК України, як особа, яку не було залучено до участі у справі. В апеляційній скарзі скаржник просить ухвалу господарського суду Одеської області від 30.09.2015 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права, а саме: ст.ст. 1, 2, 21 ГПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2015 року відновлено ПП «Ніка-2» процесуальний строк подання апеляційної скарги та прийнято апеляційну скаргу до провадження.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги усі учасники судового процесу в порядку передбаченому ст. ст. 87, 98 ГПК України були повідомлені заздалегідь належним чином, проте прокурор, сторони та третя особа не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду. Нез'явлення представників вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними в справі матеріалами згідно з приписами ст. 101 ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника скаржника та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає припиненню.

Колегія суддів враховує те, що ПП «Ніка-2» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Одеської області від 30.09.2015 року у справі в порядку ст. 91 ГПК України. Згідно з приписами ч. 1 ст. 91 ГПК України апеляційну скаргу мають право подати не лише сторони у справі, а й особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

З юридичного аналізу наведеного правового положення вбачається, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

В п. 5-2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", із змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Разом з тим, із змісту апеляційної скарги вбачається, що звертаючись до Одеського апеляційного господарського суду ПП «Ніка-2» вказує те, що суміжна земельна ділянка площею 1,3973 га належить на праві приватної власності ПП «Ніка-2», існування протиправного договору в сукупності з постійним зловживанням орендаря за рахунок проведення забудови на земельній ділянці, яка знаходиться у неї в оренді, впливає на право належного розпорядження земельною ділянкою ПП «Ніка-2» в частині проведення будівництва та узгодження міста розташування споруд з суміжними земельними ділянками, є постійною загрозою для власності ПП «Ніка-2» з боку ФОП ОСОБА_5

Проте, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є матеріально - правова вимога заступника прокурора в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до Білгород - Дністровської районної ради та ФОП ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення ради, яким ФОП ОСОБА_5 було надано в довгострокову оренду земельну ділянку площею 0,9872 га для забудови та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", та визнання недійсним укладеного між відповідачами у справі на його підставі договору оренди зазначеної земельної ділянки від 07.11.2001р., стороною якого скаржник не є, а тому не стосується прав і обов'язків останнього, відповідно оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції не могли бути вирішені питання про права і обов'язки ПП «Ніка-2».

Як свідчать матеріали справи, скаржник не був учасником господарських правовідносин, які виникли між сторонами у справі та були предметом розгляду в суді першої інстанції, якому згідно з ст. ст. 24, 27 ГПК України надане право залучення до участі у справі іншого відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Проте, скаржником не доведено за допомогою законодавчо встановлених засобів доказування, обставин стосовно наявності правових підстав вважати, що рішення суду з даного спору може вплинути на права та обов'язки ПП «Ніка-2», з огляду на предмет та підставу заявленого позову та приписи чинного законодавства, про що і було вказано судом першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні численних клопотань ПП «Ніка-2» про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

При цьому, господарський суд першої інстанції не зобов'язував скаржника вчиняти будь - які юридично значимі дії стосовно спірної земельної ділянки або утримуватися від їх вчинення. Відсутня згадка про ПП «Ніка-2» як в мотивувальній, так і в резолютивній частинах оскаржуваної ухвали. В апеляційній скарзі скаржником не зазначено, в чому саме відбулося порушення його прав оскаржуваною ухвалою, відсутні посилання й на те, що суд прийняв рішення, яке стосується його прав та обов'язків, а також і матеріали справи не містять будь - яких документів, які б свідчили про порушення прав скаржника.

ПП «Ніка-2», яке вважає, що його права та законні інтереси порушені, не позбавлене можливості реалізувати належне йому право на судовий захист шляхом звернення до суду з самостійним позовом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки наявності правового зв'язку між скаржником та сторонами у справі судом апеляційної інстанції не встановлено, то апеляційне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України підлягає припиненню, оскільки в даному випадку відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Колегія суддів також враховує, що постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2014 року у даній справі касаційне провадження за касаційною скаргою ПП «Ніка-2» на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2014р. було припинено у зв'язку з тим, що оскаржуване рішення суду не впливає на права та обов'язки вказаної особи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Ніка-2» на ухвалу господарського суду Одеської області від 30.09.2015 року у справі № 916/2414/13 припинити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Пироговський В.Т.

Філінюк І.Г.