ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" листопада 2015 р.Справа № 924/1672/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України", м. Київ

до державного закладу "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці", м. Шепетівка Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної санітарно-епідеміологічної служби України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства інфраструктури України, м. Київ

про визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю №1541-08/01 від 08.10.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №456 від 26.10.2015 р.

від третіх осіб: не з'явилися

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати право власності на споруду площею 60 кв.м. та сарай-тамбур площею 42,2 кв.м., що знаходяться по вул. Залізнична, 55 в м. Шепетівці.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будівлі по вул. Залізнична, 55 в м. Шепетівці згідно зі свідоцтвом про право власності від 02.10.2006 р. №ЯЯЯ327632 та технічним паспортом від 29.08.2006 р. належить відповідачу. Однак, частина зазначеної будівлі знаходиться на балансі Жмеринського відокремленого підрозділу державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" відповідно до акту приймання-передачі майна від 12.03.2013 р., наказу позивача від 28.03.2013 р. №7 "Про закріплення нерухомого та індивідуально визначеного майна". При цьому посилається на положення ст. ст. 316, 321, 328, 392 ЦК України.

Повноважний представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримала. У письмових поясненнях (від 28.10.2015 р. №2879) позивач зазначив, що інших документів, крім тих, що були надані разом з позовною заявою, зокрема, щодо введення в експлуатацію спірних приміщень, ліквідаційною комісією ДЗ Козятинська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південно-Західній залізниці МОЗ України не передавалось.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (від 27.10.2015 р.) та повноважний представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечили, вважаючи його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зокрема, у відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що 16.03.1995 року була проведена державна реєстрації юридичної особи "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці" із включенням до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу (ідентифікаційний код 01110937) - номер запису: 0000049. У зв'язку з реорганізацією у 2004 році утворено Державний заклад "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці", про що внесено 28.12.2004 року відомості до Єдиного державного реєстру - номер запису: 3000049. Усе майно, яким фактично володіє та користується лікарня, належить державі в особі Міністерства інфраструктури України (до 09.02.2011 року - державі в особі Міністерства транспорту та зв'язку України (раніше - державі в особі Міністерства транспорту України)) та передано останній на праві оперативного управління. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.10.2006 року серії ЯЯЯ №327632, виданого виконкомом Шепетівської міської ради, 02.10.2006 року, за погодженням з органом управління майном, зареєстроване за лікарнею право власності на нерухоме майно - поліклінічне відділення вузлової лікарні ст. Шепетівка, загальною площею 1549,1 кв.м.: поліклінічне відділення пл. 911,5 кв.м., баклабораторія, рентгенкабінет, зубопротезний кабінет - 218,2 кв.м., фізіотерапевтичний кабінет, СЕС -163,3 кв.м., сарай пл. - 42,8 кв.м., гараж - 31,5 кв.м., клуб - 84,2 кв.м., сарай - 89 кв.м., вбиральня пл. - 8,6 кв.м. В подальшому державою в особі Міністерства інфраструктури України було проведено інвентаризацію власного майна та отримано в т.ч. свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2015 року. Вказує, що на підставі свідоцтва про право власності №37120228 зареєстровано речові права на нерухоме майно: поліклініка (баклабораторія, рентгенкабінет, зубопротезний кабінет - 218,2 кв.м.), фізіотерапевтичний кабінет, СЕС - 163,3 кв.м., клуб - 84,2 кв.м., гараж - 31,5 кв.м., вбиральня пл. - 8,6 кв.м. сарай - 89 кв.м., поліклініка - 911,5 кв.м., сарай пл. - 42,8 кв.м. загальною площею 1549,1 кв.м. за власником - державою в особі Міністерства інфраструктури України. Вважає, що позивачем не надано належних доказів того, що державою в особі Міністерства інфраструктури України чи уповноваженим ним органом було передано Державній установі Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідемслужби України у володіння чи на іншому правовому титулі спірне майно. Також стверджує, що наказом Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 19.11.2012 року №109 врегульовано проведення передавання майна із сфери управління Міністерства охорони здоров'я України до сфери управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України, а не із сфери управління Міністерства інфраструктури України, що є ще одним підтвердження помилковості позиції позивача. При цьому посилається на положення ст. ст. 133, 137, 141 ГК України, ст. ст. 181, 182, 317, 328, 392 ЦК України, п. 7 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 02.04.1994 р. (в редакції від 31.05.2002 р.) №02-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з судовим захистом права державної власності".

Акцентуючи увагу на положеннях ст. 392 ЦК України, стверджує, що в порушення вимог закону позивачем не надано доказів що підтверджують право власності позивача на спірне майно.

Третя особа - Державна санітарно-епідеміологічна служба України повноважного представника в судове засідання не направила, проте на адресу суду надіслала письмові пояснення (№08.16/6426/27-6657/27 від 20.11.2015 р.), в яких, зокрема, просить розглядати справу за відсутності представника Державної санітарно-епідеміологічної служби України.

В письмових поясненнях посилається на приписи п. п. 5, 7 Положення про Держсанепідслужбу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. №400, постанову Кабінету Міністрів України від 14.11.2012 р. №1050 "Деякі питання Державної санітарно-епідеміологічної служби", Статут ДУ "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслуби України", ст. 137 ГК України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.07.2004 р. №520-р "Про передачу цілісних майнових комплексів санітарно-епідеміологічних станцій із спільної власності територіальних громад області та комунальної власності територіальної громади м. Севастополя у державну власність", ст. ст. 5, 15 Закону України "Про державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна", п. 7 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 02.04.1994 р.

Третя особа - Міністерство інфраструктури України повноважного представника у судове засідання не направила, письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог з документальним підтвердженням не надала, причини неявки та неподання пояснень не зазначила, хоча була належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 30.10.2015 р., 12.11.2015 р.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я №176-0 від 21.09.2012 р. "Про ліквідацію бюджетних закладів, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України" (зі змінами, внесеними наказом Міністерства охорони здоров'я №7-0 від 18.01.2013 р.) ліквідовано державні заклади, установи та організації, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України (далі - юридичні особи), за переліком, згідно з додатком, в тому числі Козятинську лінійну санітарно-епідеміологічну станцію на Південно-Західній залізниці. Головам ліквідаційних комісій наказано забезпечити, зокрема: здійснення заходів щодо передачі основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, заборгованостей та документів від юридичних осіб, які ліквідовуються, до Держсанепідемслужби України в особі її відповідних державних установ, що належать до сфери управління Держсанепідемслужби України або територіальних органів у порядку, встановленому законодавством України. Передачу майна санітарно-епідеміологічних станцій, які ліквідовуються на водному та залізничному транспорті, здійснити юридичним особам, що зазначені в додатку до цього наказу (п. 3.8 наказу).

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2011 року №744 "Про передачу цілісних майнових комплексів державних закладів, підприємств, установ та організацій до сфери управління Державної санітарно-епідеміологічної служби" голові Держсанепідемслужби України ОСОБА_3 забезпечити: прийняття, збереження, ефективне та раціональне використання цілісних майнових комплексів, які передаються до сфери управління Держсанепідемслужби України згідно з п. 1 розпорядження (пп. 4.1 наказу); розподіл та передачу майна, зазначеного у підпункті 4.1 цього наказу, між державними установами, що належать до сфери управління Держсанепідемслужби України або територіальних органів на підставі їх мотивованих та обґрунтованих заявок у порядку, встановленому законодавством України (пп. 4.2 наказу).

Згідно з наказом Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 19.11.2012 р. №109 "Про утворення комісій та забезпечення передачі державних закладів, підприємств, установ та організацій" вирішено, зокрема, провести приймання цілісних майнових комплексів державних закладів, підприємств, установ та організацій за переліком згідно з додатком 1 із сфери управління Міністерства охорони здоров'я до сфери управління Державної санітарно-епідеміологічної служби та затвердити склад комісій, подати до Державної санітарно-епідеміологічної служби України на затвердження акти приймання-передачі.

Як убачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 23.01.2013 р., довідки АБ №639491 з ЄДРПОУ від 09.01.2013 р., було зареєстровано як юридичну особу 03.12.2012 р. Державну установу "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідемслужби України".

Відповідно до Статуту Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідемслужби України", затвердженого наказом Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 28.11.2012 р. №127 та зареєстрованого 03.12.2012 р., засновником центру та його органом управління є Державна санітарно-епідеміологічна служба України (орган управління). Майно центру становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі центру. Майно центру є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Земельні ділянки, на яких розміщуються будівлі та споруди відокремленого підрозділу, надаються йому у порядку, встановленому законодавством (п. п. 1.1, 5.2-5.4 Статуту).

Згідно з наказом державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" №4 від 21.12.2012 р. було вирішено утворити Жмеринський відокремлений підрозділ державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" та затверджено Положення Жмеринського відокремленого підрозділу Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідемслужби України".

Відповідно до Положення Жмеринського відокремленого підрозділу Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідемслужби України" останній є структурним підрозділом, діяльність якого спрямована на досягнення поставленої мети, і діє у складі Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідемслужби (орган управління); майно відокремленого підрозділу становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі відокремленого підрозділу. Майно відокремленого підрозділу є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Земельні ділянки, на яких розміщуються будівлі та споруди відокремленого підрозділу, надаються йому у порядку, встановленому законодавством (п. п. 1.1., 5.2-5.4 Положення).

22.01.2013 р. наказом Міністерства охорони здоров'я України №47 "Про передачу майна до сфери управління Держсанепідслужби України" передано цілісні майнові комплекси (майно) державних закладів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління МОЗ України, які ліквідовуються згідно з наказом Міністерства охорони здоровя України від 21.09.2012 р. №176-0 „Про ліквідацію бюджетних установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоровя України зі змінами, із сфери управління МОЗ України до сфери управління Держсаніпедемслужби України та наказано головам ліквідаційних комісій (затверджено Наказом №176-0) забезпечити передачу майна з підписанням актів приймання-передачі.

Згідно з актом приймання-передачі від 12.03.2013 р., затвердженим головою Держсанепідслужби України, комісія, створена відповідно до наказу Держсанепідслужби України від 19.11.2012 р. №109 "Про утворення комісій та забезпечення передачі державних закладів, підприємств, установ та організацій" провела обстеження об'єкта передачі за адресою: 22100, Вінницька область, м. Козятин, вул. Леніна, буд. 32, який належить Державному закладу "Козятинська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південно-Західній залізниці" МОЗ України, і передається ДУ "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України". Комісія встановила: до складу об'єкта передачі входить майно, зазначене в додатках 1-4, загальною вартістю 1409668,88 грн. У розділі акту "2. Загальні відомості" зазначені, зокрема, споруда м. Шепетівка (вул. Залізнична, 55, м. Шепетівка Хмельницької області) (п. 2.5) з такими даними: рік введення в експлуатацію 1969, будівельний об'єм (загальний) 60 куб.м., площа забудови (загальна) 60 кв.м., площа земельної ділянки 0,0080 га, корисна площа приміщень в будівлях виробничого призначення 55 кв.м., а також сарай-тамбур м. Шепетівка (вул. Залізнична, 55, м. Шепетівка Хмельницької області) (п. 2.7) з такими даними: рік введення в експлуатацію 1950, будівельний об'єм (загальний) 128 куб.м., площа забудови (загальна) 42,2 кв.м., площа земельної ділянки 0,004 га, корисна площа приміщень в будівлях виробничого призначення 40 кв.м.

У п. 6 зазначеного вище акту вказані пропозиції комісії: прийняти на баланс майно, зазначене в додатках 1-4, загальною вартістю 1409668,88 грн. Крім того, в акті зазначено, що до останнього додаються, зокрема, робочий проект, пояснювальна записка та креслення проекту прибудови будівлі сандільниці ст.Шепетівка (п. 8.17).

Згідно з п. 1 наказу Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 14.03.2013 р. №52 "Про закріплення нерухомого та іншого індивідуально визначеного майна" закріплено за Державною установою "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" () нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно, зазначене в актах приймання-передачі майна від 12.03.2013 р. закладів згідно додатку, на праві оперативного управління, зокрема, Козятинської лінійної санітарно-епідеміологічної станції Південно-Західної залізниці за Жмеринським відокремленим підрозділом Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" (п. 6 додатку); зобов'язано до 22.03.2013 р. провести державну реєстрацію речових прав щодо об'єктів передачі у встановленому законодавством порядку.

28.03.2013 р. відповідно до наказу Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" №7 передано та закріплено за Жмеринським відокремленим підрозділом Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно ДЗ Жмеринського, Козятинського та Коростенського лінійних СЕС на Південно-Західній залізниці МОЗ України, зазначене в актах приймання-передачі від 12.03.2013 р. закладів, згідно додатку до цього наказу, на праві користування; зобов'язано директора Жмеринського відокремленого підрозділу Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідемслужби" провести переоформлення необхідних документів на право постійного користування земельною ділянкою за адресою м. Козятин, вул. Леніна, 32, вул. Винниченка, 16; м. Жмеринка, вул. Бабаджаняна, 17; м. Коростень, вул. І.Франка, 23 та провести переоформлення необхідних документів на нерухоме майно за зазначеними адресами.

З поданих в матеріали справи доказів убачається, що 16.03.1995 р. була зареєстрована як юридична особа Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці (код 01110937) за адресою м.Шепетівка, вул. К. Маркса, 96, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 218008.

Відповідно до Положення про Вузлову лікарню ст. Шепетівка Південно-Західна залізниця, затвердженого зборами колективу від 06.03.1995 р. та зареєстрованого 16.03.1995 р., Вузлова лікарня ст.Шепетівка є лікувально-профілактичним закладом, котрий забезпечує кваліфіковану спеціалізовану медичну допомогу робітникам залізничного транспорту, транспортним будівельникам та членам їх сімей. До Вузлової лікарні включені підрозділи, зокрема, поліклінічне відділення.

У подальшому в зв'язку із реорганізацією було утворено Державний заклад "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці" (код 01110937), м. Шепетівка, вул. К. Маркса, 96, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 679947.

Відповідно до Наказу генерального директора Укрзалізниці №005-1р. від 10.01.2006 р. змінено найменування Вузлової лікарні станції Шепетівка Південно-Західної залізниці на Державний заклад "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці" та затверджено Статут закладу.

Відповідно до Статуту Державного закладу "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці" із змінами Державний заклад Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці заснований на державній власності, відноситься до сфери управління Мініфраструктури України (уповноважений орган управління майном), підпорядкований державній адміністрації залізничного транспорту України, а в порядку координаційної діяльності - Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця" (п. 1.1). Майно лікарні становлять основні фонди та оборотні кошти, а також цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі лікарні. Майно лікарні є державною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління.

В матеріали справи надано свідоцтво від 22.10.1959 р. №1891 на право власності на будову в м.Шепетівка, вул. Петровського, 55, видане Шепетівській залізничній лікарні, акт обстеження будівлі від 18.08.1969 р., довідка від 09.10.1959 р. про те, що приміщення поліклініки залізничної лікарні по вул.Петровського дійсно рахується на балансі лікарні.

Відповідно до рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 22.08.2006 р. №211 було вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна, що належить вузловій лікарні ст. Шепетівка "Південно-Західна залізниця" на будівлю поліклінічного відділення по вул. Залізняка, 55.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.10.2006 р. (№ 12011519) вбачається, що Вузловій лікарні станції Шепетівка Південно-Західної залізниці видано свідоцтво про право власності серії ЧЯЯЯ № 327632 від 02.10.2006 р. на поліклінічне відділення вузлової лікарні ст. Шепетівка, вул.Залізнична, 55.

За даними свідоцтва про право власності від 02.10.2006 р., за Вузловою лікарнею станції Шепетівка Південно-Західної залізниці зареєстровано право державної власності на поліклінічне відділення вузлової лікарні ст. Шепетівка за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Залізнична, буд. 55 загальною площею 1549,1 кв. м. (поліклінічне відділення - 911,5 кв.м., баклабораторія, рентгенкабінет, зубопротезний кабінет - 218,2 кв.м., фізіотерапевтичний кабінет, СЕС - 163,3 кв.м., сарай - 42,8 кв.м., гараж - 31,5 кв.м., клуб - 84,2 кв.м., вбиральня - 8,6 кв.м., сарай - 89 кв.м.).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 37120228 від 05.05.2015 р.) поліклінічне відділення вузлової лікарні ст. Шепетівка за адресою: Хмельницька область, м.Шепетівка, вул. Залізнична, буд. 55 загальною площею 1549,1 кв. м. належить державі в особі Міністерства інфраструктури України.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 37121358 від 05.05.2015 р.) поліклінічне відділення вузлової лікарні ст.Шепетівка за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Залізнична, буд. 55 загальною площею 1549,1 кв. м. (поліклініка (баклабораторія, рентгенкабінет, зубопротезний кабінет) - 218,2 кв.м., фізіотерапевтичний кабінет, СЕС - 163,3 кв.м., клуб - 84,2 кв.м., гараж - 31,5 кв.м., вбиральня - 8,6 кв.м., сарай - 89 кв.м., поліклініка - 911,5 кв.м., сарай - 42,8 кв.м.) належить державі в особі Міністерства інфраструктури України, правокористувачем на праві оперативного управління є Державний заклад "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці" .

Матеріали справи також містять копію Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 05.11.2004 р., виданого поліклінічному відділенню вузлової лікарні станції Шепетівка Південно-Західної залізниці на підставі рішення ХІХ сесії Шепетівської міської ради 24 скликання від 27.10.2004 р. №19 на право постійного користування земельною ділянкою за адресою: вул. Залізнична, 55, площею 0,6139 га.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№НВ015 від 31.08.2015 р.) земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0256 за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Залізнична, 55 відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови (вид використання: землі охорони здоров'я і соціальних послуг) та належить територіальній громаді міста Шепетівки в особі Шепетівської міської ради.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер 43994723 від 17.09.2015 р.) правокористувачем земельної ділянки площею 0,6139 га (реєстраційний номер 07, кадастровий номер :01:003:0256), що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Залізнична, 55 і належить територіальній громаді міста Шепетівки в особі Шепетівської міської ради, є державний заклад "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці" на підставі рішення Шепетівської міської ради №20 від 03.09.2015 р.

Листом від 21.11.2013 р. № 101 було повідомлено Жмеринський відокремлений підрозділ Державної установи „Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України", що будівлі по вул. Залізничній, 55 в м. Шепетівка зареєстровані за вузловою лікарнею ст. Шепетівка Південно-Західної залізниці на праві державної власності згідно свідоцтва на право власності від 02.10.2006 р. Аналогічне повідомлення було отримано від державного реєстратора Реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції відповідно до рішення про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 813942 від 20.11.2013 р.

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання за ним права власності на споруду площею 60 кв.м. та сарай-тамбур площею 42,2 кв.м., оскільки останні знаходяться на балансі Жмеринського відокремленого підрозділу державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" відповідно до акту приймання-передачі майна від 12.03.2013 р.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. 20 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права та законного інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 20 ГК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Позивач, вважаючи неправомірними дії відповідача, просить визнати право власності на споруду площею 60 кв.м. та сарай-тамбур площею 42,2 кв.м., що знаходиться по вул. Залізнична, 55 в м.Шепетівці, посилаючись на те, що частина будівлі, яка зареєстрована за Державним закладом "Вузлова лікарня Шепетівка" (відповідачем) згідно зі свідоцтвом про право власності від 02.10.2006 р. № ЯЯЯ 327632, знаходиться на балансі Жмеринського відокремленого підрозділу Державної установи "Лабараторний центр на залізничному транспорті Держсанепідемслужби України". В обґрунтування вимог посилається на акт приймання-передачі від 12.03.2013 р., відповідно до якого на баланс ДУ "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" було передано майно, в тому числі споруду площею 60 кв.м. та сарай-тамбур площею 42.2 кв.м. по вул. Залізнична, 55, м. Шепетівка Хмельницької області.

У статті 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Конституція України (ст. 41) гарантує здійснення права власності та його захист.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто за правилами ст. 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншими особами; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Як зазначалось вище, позивач, вказуючи на порушення відповідачем його права власності на споруду площею 60 кв.м. та сарай-тамбур площею 42.2 кв.м. по вул. Залізнична, 55, м. Шепетівка, в підтвердження своїх прав на спірне майно посилається на те, що останнє перебуває в нього на балансі відповідно до акту приймання-передачі від 12.03.2013 р.

Однак з цього приводу суд зазначає, що перебування майна, у тому числі споруди, будинку, на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства. Одним з основних критеріїв визначення законності володіння майном і відображення його на балансі підприємства є джерела фінансування (централізоване або власні кошти підприємства), передача підприємству у володіння майна безпосередньо власником (уповноваженим ним органом) чи підприємством, яке володіє майном на праві повного господарського відання (правова позиція, викладена в п. 7 розясненні Вищого арбітражного суду України від 02.04.1994 р., постанові ВГСУ від 20.10.2015 року у справі № 902/1322/14). Тобто постановлення відповідачем спірного приміщення на баланс не свідчить про наявність правових підстав для виникнення у нього права власності на останнє.

При цьому акт приймання-передачі від 12.03.2013 р., в якому зазначено, зокрема, що позивачу передається споруда площею 60 кв.м. по вул. Залізнична, 55, м. Шепетівка Хмельницької області, 1969 р. введення в експлуатацію та сарай-тамбур загальною площею 42,2 кв.м. по вул. Залізнична, 55, м. Шепетівка Хмельницької області, 1950 р. введення в експлуатацію з відповідним робочим проектом, пояснювальною запискою та кресленням проекту прибудови будівлі сандільниці ст. Шепетівка, не можуть слугувати належними та допустимими доказами, які б підтверджували підставність виникнення права власності у позивача на спірне майно. При цьому суд звертає увагу, що пояснювальна записка до проекту прибудови приміщення санчастини на ст. Шепетівка, яка є додатком до зазначено акту, як підтвердження підстав набуття права власності датована 1971 роком, в той час як в самому акті зазначено про споруду площею 60 кв.м., яка введена в експлуатацію в 1969 р., та про сарай-тамбур площею 42,2 кв.м., який введений в експлуатацію 1950 р. Крім того, судом звертається увага на те, що в акті від 12.03.2013 р. зазначено, що комісією було проведено обстеження об'єкта передачі за адресою: м. Козятин, вул. Леніна, 32.

Суд зазначає, що в матеріали справи не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що власником спірного майна є позивач, не доведено підстави набуття спірного майна позивачем, зокрема, щодо будівництва та введення спірного майна в експлуатацію, придбання майна згідно правочину тощо.

Позивач також не надав суду доказів, які би підтверджували, що відповідач порушив його право власності саме на споруду площею 60 кв. та сарай-тамбур площею 42,2 кв.м. по вул. Залізнична, 55, м.Шепетівка, оскільки, як убачається з реєстраційних документів, наявних в матеріалах справи (свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.10.2006 р. серії ЯЯЯ №327632, свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 37120228 від 05.05.2015 р.), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 37121358 від 05.05.2015 р.)), за відповідачем зареєстровано право власності на поліклінічне відділення - 911,5 кв.м., баклабораторія, рентгенкабінет, зубопротезний кабінет - 218,2 кв.м., фізіотерапевтичний кабінет, СЕС - 163,3 кв.м., сарай - 42,8 кв.м., гараж - 31,5 кв.м., клуб - 84,2 кв.м., вбиральня - 8,6 кв.м., сарай - 89 кв.м. Споруда площею 60 кв.м. та сарай-тамбур площею 42,2 кв.м. за відповідачем на праві власності не зареєстровані.

Також судом звертається увага, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№НВ015 від 31.08.2015 р.) земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0256 за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Залізнична, 55 відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови (вид використання: землі охорони здоров'я і соціальних послуг) та належить територіальній громаді міста Шепетівки в особі Шепетівської міської ради. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер 43994723 від 17.09.2015р.) правокористувачем земельної ділянки площею 0,6139 га (реєстраційний номер 07, кадастровий номер :01:003:0256), що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Залізнична, 55 і належить територіальній громаді міста Шепетівки в особі Шепетівської міської ради, є державний заклад "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці" на підставі рішення Шепетівської міської ради №20 від 03.09.2015 р.

Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність підстав для визнання за ним права власності, передбачених ст. 392 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в звязку з їх недоведеністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 33, 43, 49, 82, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України", м. Київ до державного закладу "Вузлова лікарня станції Шепетівка Південно-Західної залізниці", м. Шепетівка Хмельницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної санітарно-епідеміологічної служби України, м. Київ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства інфраструктури України, м. Київ про визнання права власності на споруду площею 60 кв.м. та сарай-тамбур площею 42,2 кв.м., що знаходяться по вул. Залізнична, 55 в м. Шепетівці, відмовити.

Повне рішення складено 25.11.2015 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 5 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (03049, м. Київ, вул. Фурманова 3/8); 3 - відповідачу (м. Шепетівка, вул. К. Маркса 9), 4 - Державна санітарно-епідеміологічна служба України (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 7), 5 - Міністерство інфраструктури України (01135, Київ-135, проспект Перемоги, 14) ---- всім рек.