ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" листопада 2015 р.Справа № 924/1516/15

Господарський суд Хмельницької області у складі колегії суддів: суддя Заярнюк І.В. - головуючий, суддя Димбовський В.В., суддя Смаровоз М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Левада", м. Хмельницький

до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача гр. ОСОБА_1 м. Хмельницький

про 1. визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №33 в частині п. 1;

2. визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №34 в частині п. 1-3.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - директор;

ОСОБА_3 представник за довіреністю від 01.07.2015р.

від відповідача: ОСОБА_4 представник за довіреністю №02-15-1528 від 24.11.2014р

від третьої особи: ОСОБА_5 згідно довіреності від 15.09.2009р.;

ОСОБА_6 представник згідно довіреності від 08.04.2011р.

Рішення приймається 19.11.2015р., оскільки в судових засіданнях 02.11.2015р. оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 19.11.2015р. у відповідності до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою суду від 07.09.2015р. порушено провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.09.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача гр. ОСОБА_1 м.Хмельницький.

Ухвалою суду від 19.10.2015р. справу №924/1516/15 прийнято до провадження колегії суддів у складі: суддя Заярнюк І.В. головуючий, суддя Димбовський В.В., суддя Смаровоз М.В.

Суть спору: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю ТП "Левада" звернувся з позовом до Хмельницької міської ради про 1. визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №33 в частині п. 1, 2. визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №34 в частині п. 1-3.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №33, яким прийнято: п. 1. відмову ТОВ ТП "Левада" від погодження меж частини земельної ділянки визнати безпідставною. Технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту ОСОБА_1 розглядати без погодження ТОВ ТП "Левада" та рішенням Хмельницької міської ради від 26.08.2015р. №34 яким прийнято: п. 1. погодити гр. ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523); п. 2 встановити постійний безоплатний сервітут на право проходу, проїзду площею 42 кв. м. через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523); п. 3. рекомендовано гр. ОСОБА_1 укласти договір земельного сервітуту з Хмельницькою міською радою, суперечать чинному законодавству, зокрема, ст. 100 Земельного кодексу України, зі змісту якої випливає, що земельний сервітут встановлюється між власниками (володільцями) земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Зазначає, що ТОВ ТП „Левада є володільцем земельної ділянки площею 0,02 га по вул. Гагаріна, 78 в м. Хмельницькому з кадастровим номером :01:008:0523 на підставі державного акту про право постійного користування земельною ділянкою. Тому стверджує, що саме позивач має право на встановлення сервітуту, на який претендує третя особа ОСОБА_1

При цьому, вказує, що відповідний договір між ТОВ ТП „Левада та ОСОБА_1 не укладався. Також повідомляє, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2009р. було відмовлено ОСОБА_1 в позові до ТОВ ТП „Левада про встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту на земельнй ділянці по вул. Гагаріна, 78 в м. Хмельницькому. Зазначене рішення залишене без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області.

Наголошує, що право на встановлення сервітуту саме між ТОВ ТП „Левада та ОСОБА_1 підтверджується висновком за підписом завідуючої юридичного відділу Хмельницької міської ради до оскаржуваних рішень.

Крім того, позивач вказує, що земельна ділянка ОСОБА_1 має вихід довжиною 6,54 м. на вул. Гагаріна та 7,4 м. на вул. Гвардійську, тому згідно чинного законодавства у третьої особи відсутні правові підстави для встановлення сервітуту.

Представник позивача в письмовому поясненні від 12.10.2015р. наголошує, що міська рада порушує право землекористувача ТОВ ТП „Левада, відповідно до ст. 95 ЗК України, самостійно господарювати на землі, а порушення прав землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Зазначає, що міська рада не має права вмішуватися в господарську діяльність підприємства, обмежуючи право користування земельною ділянкою товариства через надання згоди на встановлення сервітуту та рекомендацій третій особі на замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки на яку поширюється право сервітуту, що фактично тягне встановлення проїзду в порушення ДБН 360-92 „До житлових і громадських будинків.

Представники позивача в судовому засіданні 17.11.2015р. підтримали викладене у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмовому відзиві від 02.11.2015р. за вих. №02-152720 проти позову заперечує. Зазначає, що відповідно до ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам міст належить право комунальної власності на землю. Зауважує, що органи місцевого самоврядування від імені територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності. Згідно ст.12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальної громади та вирішення питань у галузі земельних відносин. Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено виключну компетенцію міських рад щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Крім цього, пояснює позивач, що згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська рада - це представницькій орган місцевого самоврядування, який складається з депутатів і наділений правом представляти інтереси територіальної громади. Кожен депутат голосуючи; за ті чи інші пропозиції, внесені на розгляд сесії міської ради, діє в інтересах територіальної громади і тих виборців, які їх вибрали. Таким чином зазначає позивач, рішення міської ради від 26.08.2015р. №35 та №36 були прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі викладеного позивач просить суд у позові ТОВ "Левада" відмовити.

Крім того, представником відповідача в судовому засіданні 30.09.2015р. подано клопотання про зупинення провадження у справі, до вирішення по суті пов'язаної з нею справи - №924/971/15. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні господарського суду Хмельницької області знаходиться справа №924/971/15 за позовом ТОВ ТП "Левада" про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №48 від 27.05.2015р. "Про надання згоди громадянину ОСОБА_1 на встановлення земельного сервітуту", зазначає, що саме це рішення стало підставою для прийняття в подальшому рішень Хмельницької міської ради від 26.08.2015р. №35, 36. які є предметом оскарження по даній праві. У зв'язку з тим, що дані справи та їх вирішення по суті пов'язані між собою, відповідно до ст. 79 ГПК України, просив зупинити провадження по справі №924/1516/15 до вирішення господарським судом Хмельницької області справи №924/971/15.

В судовому засіданні 17.11.2015р. представник відповідача відмовився від поданого клопотання №02-15-2256 від 30.09.2015р., тому останнє судом не розглядається.

Представник третьої особи в судовому засіданні, у письмовому відзиві від 12.10.2015р., запереченнях на доповнення до позовної заяви від 12.10.2015р. просить в позові відмовити. Зазначає, що єдиний доступ з вулиці Гагаріна до приватних житлових будинків Гагаріна №76 та №76/1 це тупиковий прохід-проїзд загального користування, що підтверджується квартальним планом, генеральними планами присадибних земельних ділянок Гагаріна, 76, та 76/1 від 10.01.1954р.

Вказує, що при видачі ТОВ ТП „Левада державного акту на право постійного користування землею, не були враховані розміри проходу загального користування та розміри двору ОСОБА_1, скрізь який проходить прохід-проїзд, внаслідок чого були невірно встановлені координати зовнішніх меж існуючої у користуванні ТОВ ТП „Левада земельної ділянки.

Третя особа стверджує, що позивач, отримавши державний акт на право постійного користування проходом-проїздом загального користування чинить мешканцям приватних житлових будинків Гагаріна №76 та №76/1 перешкоди у користуванні проходом-проїздом загального користування.

Також ОСОБА_1 зазначає про відсутність проїзної дороги з вулиці Гвардійської на вулицю Гагаріна та про відсутність вільного доступу з вулиці Гагаріна до будинку та гаражу через земельну ділянку перед будинком шириною 6,54 м., довжиною 11 м. При цьому, посилається на акт обстеження земельної ділянки по вул. Гагаріна №76 від 25.08.2015р., лист департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів №3142/02-01-14 від 28.08.2015р., лист департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів №Ко-1613-01-12 від 13.04.2012р., №810/01-14, лист управління архітектури та містобудування №903/03-01-14 від 29.04.2012р.

Третя особа зазначає, що земельна ділянка проходу-проїзду загального користування, яка на даний час перебуває у користуванні ТОВ ТП „Левада, є власністю міської ради і як власник міська рада має право накладати сервітут на дану земельну ділянку для забезпечення права проходу-проїзду загального користування.

ОСОБА_1 акцентує увагу, що право ТОВ ТП „Левада на постійне користування земельною ділянкою не є тотожним з приватною власністю, тобто земельна ділянка фактично залишається в розпорядженні територіальної громади. За таких обставин вважає, що оспорювані рішення Хмельницької міської ради є законними, оскільки прийняте в межах своїх повноважень відповідно до ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні.

12.10.2015р. третьою особою - ОСОБА_1 подано клопотання у якому останній просить суд, з метою досліджень обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зобов'язати директора ТОВ ТП «Левада» ОСОБА_2 надати до справи на наступне судове засідання документальні докази-підтвердження наявності у фактичному користуванні ТОВ ТП «Левада» земельної ділянки розміром 222 кв. м до 1995р., на підставі яких рішенням міськвиконкому було надано ТОВ ТП «Левада» у постійне користування земельну ділянку 0,02 га разом з земельною ділянкою проходу-проїзду загального користування. Пояснює, що дана інформація підтвердить незаконність надання у постійне користування ТОВ ТП «Левада» земельної ділянки проходу-проїзду загального користування та підтвердить правомірність міської ради в межах своїх повноважень рішеннями Хмельницької міської ради №33 від 26.08.2015р. та №34 від 26.08.2015р. виправити зроблену помилку при видачі ТОВ ТП «Левада» рішення та державного акту на право постійного користування проходом-проїздом загального користування.

Представник третьої особи - ОСОБА_1 в судовому засіданні подане клопотання залишив для вирішення "на думку суду". При розгляді даного клопотання суд звертає увагу третьої особи на положення ст. 38 ГПК України, відповідно до якої сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Таким чином, клопотання третьої особи про витребування доказів судом відхиляється, оскільки останнє подане без дотримання вимог ст. 38 ГПК України.

Крім того, від третьої особи - ОСОБА_1 12.10.2015р. надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради.

Позивач у письмовому запереченні від 02.11.2015р. стверджує, що рішення по даній справі ніяким чином не впливає на права та обовязки ОСОБА_7 архітектури, містобудування та земельних ресурсів, оскільки спірне рішення приймалося міською радою. З огляду на зазначене, заперечує проти залучення вказаного департаменту в якості третьої особи. В судовому засіданні представник третьої особи подане клопотання залишив для вирішення "на думку суду".

При розгляді клопотань про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, судом береться до уваги, що спірні рішення №33, 34 від 26.08.2015р. приймалося Хмельницькою міською радою, яка є відповідачем по справі, а ОСОБА_7 архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради лише готував проект спірного рішення на розгляд постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

Враховуючи, що третьою особою не обґрунтовано та не доведено, яким чином рішення по справі вплине на права та обовязки ОСОБА_7 архітектури, містобудування та земельних ресурсів, суд відхиляє клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Згідно Державного акта на право постійного користування землею серії І-ХМ №00168 від 27.12.1995р. ТОВ „Левада надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,02 га, що знаходиться під магазином по вул. Гагаріна, 78/1 в м. Хмельницькому, відповідно до рішення Хмельницької міської ради народних депутатів від 14.09.1995р. №559.

Як вбачається із довідки управління архітектури, містобудування та інвестицій від 18.10.1999р. за №1/12-937, будівлі магазину після уточнення нумерації по генеральному плану міста присвоєна поштова адреса: вул. Гагаріна, 78.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.03.2014р. №НВ-14 у ТОВ ТП „Левада на праві постійного користування знаходиться земельна ділянка, кадастровий номер :01:008:0523, площею 0,0222 га, місце розташування: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 78.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.10.2014р. №НВ-014 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0816 га, що знаходиться по вул. Гагаріна, 76 в м. Хмельницькому, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.06.2007р. управління з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області встановлено, що право проїзду (проходу) через земельну ділянку ТОВ ТП „Левада до будинковолодіння №76 не передбачено, оскільки дана земельна ділянка використовується для безпечного підїзду автотранспортних засобів до магазину з врахуванням безпечних умов маневрування та виконання розвантажувально-навантажувальних робіт. Будь-яких обмежень при використанні земельної ділянки ТОВ „Левада у технічній документації із землеустрою та державному акті не встановлено. Будинковолодіння по Гагаріна, 76 має прохід як зі сторони вул. Гагаріна так і зі сторони вул. Гвардійської.

В акті перевірки зроблено висновок про те, що підстав для встановлення земельного сервітуту мешканцям будинковолодіння №76 через земельну ділянку ТОВ ТП „Левада, відповідно до вимог ст. ст. 99, 100 Земельного кодексу України, як це визначено а акті перевірки від 11.12.2006р. немає.

Зазначені обставини викладені також в листі директора департаменту архітектури, містобудування те земельних ресурсів від 05.11.2007р. та листі начальника управління з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області від 19.06.2007р. за №03-288-07.

Вищевказані документи були предметом розгляду в судах по інших справах за участю ТОВ ТП „Левада, ОСОБА_1 та Хмельницької міської ради.

Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2009р. по справі №2-52/09 р. було відмовлено ОСОБА_1 в позові до ТОВ ТП „Левада про встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту на земельній ділянці по вул. Гагаріна, 78/1 в м. Хмельницькому. Зазначене рішення залишене без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.09.2010р. Під час розгляду справи судами встановлено наступне.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15 листопада 1996 року, ОСОБА_1 є власником жилого будинку з надвірними будівлями по вул. Гагаріна, 76 в м.Хмельницький. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №1434 від 27 лютого 1997 року та додатку до нього №2 ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку 0,075 га за цією ж адресою для обслуговування індивідуального житлового будинку.

Відповідно до договору купівлі-продажу ТОВ „Левада купило будівлю по Гагаріна, 78/1 в м.Хмельницькому за цільовим призначенням для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами. На підставі Державного акту на постійне користування землею серії І-ХМ № 001688, виданого 25 грудня 1995 року на підставі рішення Хмельницької міської ради № 559 від 14 вересня 1995 року, ТОВ „Левада надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,02 га, що знаходиться під магазином по Гагаріна, 78/1 в м. Хмельницькому. У вказаному акті відсутні будь-які обмеження у використанні ТОВ „Левада зазначеною земельною ділянкою, яка використовується останнім для безпечного підїзду автотранспорту до магазину з врахуванням безпечних умов маневрування та виконання розвантажувально-навантажувальних робіт, прохід (проїзд) по даній земельній ділянці до земельних ділянок по Гагаріна, 76, 76/1 не передбачений.

Також встановлено, що земельна ділянка по вул. Гагаріна, 76 в м. Хмельницькому, власником якої є ОСОБА_1 має вихід на вул. Гвардійську шириною 7,4 м. та на вул. Гагаріна шириною 6,54 м. Зазначено, що вказані обставини підтверджуються планом земельної ділянки по Гагаріна, 76, витягами з топографічної зйомки, кадастрового плану земельних ділянок, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18 червня 2007 року управління з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області, з якого вбачається, що проїзду (проходу) через земельну ділянку ТОВ ТП „Левада до будинковолодіння №76 не передбачено, оскільки дана земельна ділянка використовується для безпечного під'їзду автотранспорту до магазину з врахуванням безпечних умов маневрування та виконання розвантажувально-навантажувальних робіт. Будь-яких обмежень при використанні земельної ділянки ТОВ „Левада у технічній документації із землеустрою та державному акті не встановлено. Будинковолодіння по Гагаріна, 76 має прохід як зі сторони вул. Гагаріна так і зі сторони вул. Гвардійської. Вказано, що даний факт підтверджується також листом директора департаменту архітектури, містобудування те земельних ресурсів від 5 листопада 2007 року та листом начальника управління з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області від 19 червня 2007 року.

Судом також зазначено, що із повідомлення завідувача відділом земельних ресурсів вбачається, що рішенням Хмельницького виконавчого комітету № 559 від 14 вересня 1995 року міськвиконком передав частину загального проїзду по Гагаріна, 76 площею 23 м-2 ТОВ „Левада, а іншу частину проїзду загального користування площею 32 м2 рішенням № 1434 від 27 лютого 1997 року ОСОБА_1

При вирішенні зазначеного спору судом було взято до уваги, що позивачем не надано доказів, які б підтвердили необхідність встановлення права користування та порядку користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по вул. Гагаріна, 78/1 в м. Хмельницькому для задоволення його потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом ніж встановлення сервітуту на вказану земельну ділянку, у звязку з чим в позові було відмовлено.

Рішенням четвертої сесії Хмельницької міської ради від 09.02.2011р. №43 внесено зміни до п. 6 рішення виконавчого комітету міської ради від 14.09.1995р., яким ТОВ ТП „Левада було надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,02 га під розміщення магазину по вул. Гагаріна, 78/1, а саме, замінивши цифри „0,02 га на цифри „0,00176 га.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.05.2011р. задоволено позов ТОВ ТП „Левада про визнання недійсним рішення Хмельницької міської ради № 43 від 09.02.2011р. „Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради № 559 від 14.09.1995 р.. Вказаним рішенням суду встановлено, що оспорюваним рішенням міської ради №43 від 09.02.2011 р. було фактично зменшено розмір земельної ділянки, яка належить на праві постійного користування ТОВ ТП „Левада згідно державного акта 1-ХМ № 001688 від 27.12.1995р., з площі 0,02 га на площу 0,00176 га. З огляду на зазначене, судом визнано правомірними доводи позивача про позбавлення останнього частини земельної ділянки спірним рішенням Хмельницької міської ради. Також судом наголошено, що відсутні підстави для вилучення земельної ділянки у позивача згідно встановленого ст. 149 ЗК України порядку.

Листом від 13.04.2012р. за №Ко-1613-01-12 ОСОБА_7 архітектури, містобудування та земельних ресурсів за результатами розгляду колективного звернення щодо відсутності чи наявності проїзду з вул. Гвардійської до домоволодінь по вул. Гагаріна, 76, 76/1 повідомлено ОСОБА_1, що при обстеженні було виявлено, що проходу (проїзду) з вул. Гвардійської між земельними ділянками за адресою вул. Гагаріна, 76, 76/1 не існує. На даний час там город, ягідник, ростуть фруктові дерева, кущі та інше, яким уже багато років. Єдиний тупиковий проїзд (прохід) з вул. Гагаріна.

Згідно листа управління архітектури та містобудування ОСОБА_7 архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 29.04.2012р. за №903/03-01-14 повідомлено, що при обстеженні на місці факт відсутності проїзної дороги з вул. Гагаріна на вул. Гвардійську між земельними ділянками по вул. Гагаріна, 76, 76/1 підтвердився.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.11.2012р. по справі №2218/1770/2012 було відмовлено ОСОБА_1 в позові до ТОВ ТП „Левада про визнання незаконним та скасування п. 6 додатку до п. 1 рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 14 вересня 1995 року №559 про надання ТОВ ТП „Левада земельної ділянки площею 0,02 га по вул. Гагаріна, 78/1 в м. Хмельницькому, у постійне користування та скасування державного акту на право постійного користування вказаною земельною ділянкою.

Зазначене рішення залишене без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27.12.2012р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що матеріали справи не містять достовірних даних про те, що земельна ділянка, яка відведена ТОВ ТП „Левада накладається на земельну ділянку ОСОБА_1, вказані земельні ділянки є суміжними. Зазначено, що твердження ОСОБА_1 про те, що підприємству (ТОВ ТП „Левада) була відведена земельна ділянка, яка була закріплена за його домоволодінням, належними та допустимими доказами не підтверджуються. Зменшення площі земельної ділянки по вул. Гагаріна (Старобульварній), 76 в м. Хмельницькому, з 0,091 га до 0,075 га обумовлено вилученням у ОСОБА_8 45 кв. м. земельної ділянки у 1957 році та зміною конфігурації кварталу у зв'язку з прокладенням вул. Гвардійської. Досліджені у справі докази вказують на те, що частина земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ТОВ ТП „Левада, використовувалась мешканцями житлових будинків №76 і №76/1 по вул. Гагаріна в м. Хмельницькому, як прохід до своїх домоволодінь.

Судами зазначено про те, що ТОВ ТП „Левада набуло право постійного користування земельною ділянкою відповідно до вимог закону, у звязку з чим відсутні підстави для визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 14 вересня 1995 року №559 про надання ТОВ ТП „Левада земельної ділянки у постійне користування та скасування державного акта серії І-ХМ №253 від 27.12.1995р. на право постійного користування землею.

Рішенням пятдесятої сесії Хмельницької міської ради №48 від 27.05.2015р. за результатами розгляду пропозиції постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища надано згоду гр. ОСОБА_1 на встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 з кадастровим номером :01:008:0523, рекомендовано гр. ОСОБА_1 замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту та подати на розгляд сесії міської ради.

У висновку до проекту рішення міської ради №48 від „Про надання згоди громадянину ОСОБА_1 на встановлення земельного сервітуту зазначено, що за результатами проведеної правової експертизи встановлено, що проект рішення суперечить ст. 100 Земельного кодексу України, згідно якої сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем). Зауважено, що у гр. ОСОБА_1 на праві власності перебуває земельна ділянка площею 0,0816 га по вул. Гагаріна, 76. У ТОВ ТП „Левада згідно державного акта на право постійного користування перебуває в постійному користуванні земельна ділянка площею 0,02 га по вул. Гагаріна, 78/1. в даному випадку сервітут необхідно встановити між гр. ОСОБА_1 та ТОВ ТП „Левада без надання згоди міською радою.

Згідно акту обстеження земельної ділянки по вул. Гагаріна, 76 від 25.08.2015р., що проводилося представниками управління земельних ресурсів, при обстеженні встановлено, що доступ з вул. Гагаріна до жилого будинку №76 по вул. Гагаріна, гаража, господарської будівлі, розташованих на подвірї біля будинку (власник гр. ОСОБА_1О.), відсутній. Доступ з вулиці Гагаріна до жилого будинку, гаража, господарської будівлі можливий через земельну ділянку (заасфальтовану площадку), яка перебуває у постійному користуванні ТзОВ ТП "Левада"; земельна ділянка по вул. Гагаріна, 76 з другого боку межує з вул. Гвардійською, але відсутня проїзна дорога з вул. Гвардійської до жилого будинку, гаража, господарської будівлі; існуючий доступ з вул. Гагаріна до жилого будинку №76 по вул. Гагаріна через земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні ТзОВ ТП "Левада", є єдиним.

Рішенням пятдесят третьої сесії Хмельницької міської ради №33 від 26.08.2015р. за результатами розгляду пропозиції постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища визнано безпідставною відмову ТОВ ТП „Левада від погодження меж частини земельної ділянки, на яку встановлюється земельний сервітут по вул. Гагаріна, 78, як користувача даної земельної ділянки. Вирішено технічну документацію із землеустрою щодо становлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту ОСОБА_1 розглядати без погодження ТОВ ТП „Левада.

У висновку до проекту рішення міської ради "Про розгляд пропозицій комісії по земельних спорам" (ТОВ "Левада") зазначено, що за результатами проведеної правової експертизи встановлено, що проект рішення не відповідає вимогам ст. 158 Земельного Кодексу України, відповідно до якої органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства. Відповідно до розділу 2 Положення про комісію для підготовки пропозицій по вирішенню земельних спорів, затвердженого рішенням міської ради від 15.12.2010р. № 21, до повноважень комісії із земельних спорів належить розгляд звернень, заяв, скарг громадян щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Вказано, що земельна ділянка, зазначена в проекті рішення, перебуває у користуванні юридичної особи, тому комісія по земельних спорам не вправі вирішувати дані питання та вносити відповідні пропозиції на розгляд сесії міської ради. Проектом рішення пропонується вважати безпідставною відмову ТОВ ТП "Левада" в погодженні меж та розглядати технічну документації із землеустрою без її погодження. Проте, таке рішення призводить до порушення ст. 198 Земельного кодексу України, згідно якої кадастрові зйомки повинні включати погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Рішенням пятдесят другої сесії Хмельницької міської ради №34 від 26.08.2015р. за результатами розгляду пропозиції постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища погоджено гр. ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523). Вирішено встановити постійний безоплатний земельний сервітут на право проходу та проїзду площею 42 кв. м. через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523). Рекомендовано гр. ОСОБА_1 укласти договір земельного сервітуту з Хмельницькою міською радою.

У висновку на проект рішення міської ради "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту та встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78" (ОСОБА_1О.) зазначено, що за результатами проведеної правової експертизи встановлено, що проект рішення не відповідає ст. 198 Земельного кодексу України, відсутнє погодження суміжного землекористувача товариства з обмеженою відповідальністю торговельного підприємства "Левада". До проекту рішення не додано технічну документацію із землеустрою, яку пропонується погодити.

Позивач посилаючись на те, що рішення Хмельницької міської ради, яким надано згоду гр. ОСОБА_1 на встановлення земельного сервітуту прийняте з порушенням вимог ст. 100, 158 Земельного кодексу України, звернувся з позовом про 1. визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №33 в частині п. 1, 2. визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №34 в частині п. 1-3.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги.

Згідно зі ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є право особи на звернення до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Хмельницької міської ради №33 від 26.08.2015р., яким прийнято: п. 1. відмову ТОВ ТП "Левада" від погодження меж частини земельної ділянки визнати безпідставною. Технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту ОСОБА_1 розглядати без погодження ТОВ ТП "Левада" та рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015р. №34 яким прийнято: п. 1. погодити гр. ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523); п. 2 встановити постійний безоплатний сервітут на право проходу, проїзду площею 42 кв. м. через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523); п. 3. рекомендовано гр. ОСОБА_1 укласти договір земельного сервітуту з Хмельницькою міською радою

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 Цивільного кодексу України, одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

Частиною 1 ст. 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Статтею 404 Цивільного кодексу України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

За змістом п. 1 ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Відповідно до п. 1 ст. 100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки (п. 2 ст. 100 Земельного кодексу України).

Зі змісту ст. 100 ЗК України випливає, що земельний сервітут встановлюється на підставі договору за умови досягнення згоди між власником або володільцем земельної ділянки та особою, яка вимагає його встановлення, або ж за рішенням суду у випадку відсутності домовленості на встановлення сервітуту.

Відповідно до ст. 158 ЗК України Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно з ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки повинні включати погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами;

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

З матеріалів справи слідує, що позивач ТОВ ТП „Левада є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,02 га по вул. Гагаріна, 78 в м. Хмельницькому з кадастровим номером :01:008:0523 на підставі державного акту про право постійного користування земельною ділянкою землею серії І-ХМ №00168 від 27.12.1995р., що підтверджується також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.03.2014р. №НВ-14.

При наданні в постійне користування ТОВ ТП „ Левада даної земельної ділянки власником будь-яких обмежень зазначеного права користування не встановлено.

Як встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2009р. по справі №2-52/09 р., яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.09.2010р., у державному акті та технічній документації із землеустрою відсутні будь-які обмеження у користуванні ТОВ „Левада зазначеною земельною ділянкою, яка використовується останнім для безпечного підїзду автотранспорту до магазину з врахуванням безпечних умов маневрування та виконання розвантажувально-навантажувальних робіт, прохід (проїзд) по даній земельній ділянці до земельної ділянки по Гагаріна, 76 не передбачений. Будинковолодіння по Гагаріна, 76 має прохід як зі сторони вул. Гагаріна так і зі сторони вул. Гвардійської. З огляду на зазначене, ОСОБА_1 було відмовлено в позові до ТОВ ТП „Левада про встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту на земельній ділянці по вул. Гагаріна, 78/1 в м.Хмельницькому.

Судом враховується, що дійсність державного акту ТОВ ТП „Левада на право постійного користування земельною ділянкою було предметом спору у справі №2218/1770/2012, по якій рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.11.2012р. було відмовлено ОСОБА_1 в позові до ТОВ ТП „Левада про скасування державного акту на право постійного користування вказаною земельною ділянкою. Зазначене рішення залишене без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27.12.2012р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р.

Також як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.05.2011р. було задоволено позов ТОВ ТП „Левада про визнання недійсним рішення Хмельницької міської ради №43 від 09.02.2011р. „Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради № 559 від 14.09.1995 р.. При прийнятті рішення судом було встановлено, що оспорюваним рішенням міської ради фактично було зменшено розмір земельної ділянки, яка належить на праві постійного користування ТОВ ТП „Левада згідно державного акта 1-ХМ № 001688 від 27.12.1995р., з площі 0,02 га на площу 0,00176 га. З огляду на зазначене, судом визнано правомірними доводи позивача про позбавлення останнього частини земельної ділянки спірним рішенням Хмельницької міської ради.

Отже, враховуючи, що ТОВ ТП „Левада є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,02 га по вул. Гагаріна, 78 в м. Хмельницькому з кадастровим номером :01:008:0523, питання щодо встановлення земельного сервітуту на вказаній земельній ділянці має вирішуватися між позивачем, як легітимним володільцем земельної ділянки, та гр. ОСОБА_1, який бажає встановити земельний сервітут на ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні позивача. При цьому будь-якої згоди власника законодавством не передбачено. Аналогічна позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 19.11.2013р. по справі №924/221/13-г.

Однак, незважаючи на норми чинного законодавства та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2009р. по справі №2-52/09 р. про відмову ОСОБА_1 на встановлення постійного, безоплатного земельного сервітуту на земельній ділянці по вул. Гагаріна, 78/1 в м. Хмельницькому, Хмельницькою міською радою прийнято рішення від 26.08.2015р. № № 33, 34 про відмову ТОВ ТП "Левада" від погодження меж частини земельної ділянки визнати безпідставною, про розгляд технічної документацію із землеустрою, щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту ОСОБА_1 без погодження ТОВ ТП "Левада", погоджено гр. ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523), встановлено постійний безоплатний сервітут на право проходу, проїзду площею 42 кв. м. через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523) та рекомендовано гр. ОСОБА_1 укласти договір земельного сервітуту з Хмельницькою міською радою.

Таким чином, Хмельницька міська рада приймаючи оскаржувані рішення фактично діяла в інтересах третьої особи, не врахувавши інтересів позивача та ту обставину, що вищезазначена земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні ТОВ ТП „Левада.

Відповідно до ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі, а порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Стаття 13 Конституції України передбачає, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Земельний кодекс України гарантує і забезпечує фізичним і юридичним особам рівні умови і способи захисту права власності і права користування на земельні ділянки.

Так, ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як випливає із зазначених норм чинного законодавства, право постійного користування землею підлягає захисту у встановленому законом порядку на рівні із захистом права власності на землю. Тому твердження третьої особи про те, що міська рада як власник земельної ділянки по вул. Гагаріна, 78, в даному випадку, має право накладати сервітут на дану земельну ділянку для забезпечення права проходу-проїзду загального користування не узгоджується з приписами чинного законодавства, оскільки зазначена земельна ділянка міською радою передана у постійне користування позивачу.

Приймаючи оскаржувані рішення, Хмельницька міська рада порушила права позивача, як землекористувача, який має право самостійно господарювати на землі та самостійно вирішувати питання про надання чи ненадання згоди на встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці, що перебуває у його постійному користуванні.

При цьому, судом беруться до уваги висновки до проектів рішень міської ради "Про розгляд пропозицій комісії по земельним спорам" та "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту та встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78", в яких зазначено, що за результатами проведеної правової експертизи встановлено, що проект рішення не відповідає ст. 198 Земельного кодексу України, відсутнє погодження суміжного землекористувача товариства з обмеженою відповідальністю торговельного підприємства "Левада". До проекту рішення не додано технічну документацію із землеустрою, яку пропонується погодити

Таким чином, при прийнятті рішень 26.08.2015р. р. №33, 34 Хмельницька міська рада діяла з перевищенням наданих їй повноважень та з порушенням ст. 404 ЦК України, ст. 100, 158, 198 ЗК України.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до п. 2 Роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що рішеннями від 26.08.2015р. № №33, 34 Хмельницька міська рада визнала відмову ТОВ ТП "Левада" від погодження меж частини земельної ділянки безпідставною, вирішила технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту ОСОБА_1 розглядати без погодження ТОВ ТП "Левада", погодила гр. ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523), встановила постійний безоплатний сервітут на право проходу, проїзду площею 42 кв. м. через земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78 (кадастровий номер :01:008:0523), рекомендувала гр. ОСОБА_1 укласти договір земельного сервітуту з Хмельницькою міською радою, без згоди останнього, суд приходить до висновку, що такі дії відповідача порушують права позивача щодо володіння і користування наданою йому в постійне користування земельною ділянкою. Тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №33 від 26.08.2015р. в частині п. 1 та про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №34 від 26.08.2015р. в частині п. 1-3 є обґрунтованими та підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Судом критично оцінюється твердження відповідача про законність прийнятих ним рішень, оскільки вони спростовуються нормами законодавства та матеріалами справи.

При вирішенні спору судом також враховується принципи закладені в основу рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іст/ОСОБА_9" проти України" від 23.01.2014р., в якому зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р. (ратифікована Україною 17.07.1997, набрала чинності для України 11.09.1997р.) містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах "ОСОБА_10 проти Італії" [ВП], заява N 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та "Вістіньш і Перепьолкінс проти Латвії" [ВП], заява N 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейським судом з прав людини наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "ОСОБА_4 проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Судом також враховуються положення п. 1 ст. 6 Конвенції, яким визначено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязкiв, має право на справедливий i вiдкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннiм судом, встановленим законом.

Доводи третьої особи з приводу того, що на даний час змінилися обставини та у ОСОБА_1 відсутній доступ з вулиці Гагаріна до будинку та гаражу та про відсутність проїзної дороги з вулиці Гвардійської на вулицю Гагаріна та інші доводи, викладені в письмових поясненнях, судом до уваги не приймаються, з огляду на те, що зазначене питання не є предметом розгляду даного судового провадження, предметом розгляду суду є питання законності рішень Хмельницької міської ради №33, 34 від 260.8.2015р.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ст. ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Із врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у звязку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст.1, 12, 33, 44, 49, 82, 84, 85 ст. 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю ТП "Левада" м. Хмельницький до Хмельницької міської ради м. Хмельницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача гр. ОСОБА_1 м. Хмельницький про 1. визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №33 в частині п. 1; 2. визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року №34 в частині п. 1-3 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Хмельницької міської ради №33 від 26.08.2015 року "Про розгляд пропозицій комісії по земельним спорам" в частині п. 1.

Визнати незаконним та скасувати рішення Хмельницької міської ради №34 від 26.08.2015 року "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту та встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку по вул. Гагаріна, 78" в частині п. 1-3.

Стягнути з Хмельницької міської ради (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю торгівельного підприємства „Левада (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 78, ) 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 23.11.2015р.

Головуючий суддя І.В. Заярнюк

Суддя В.В. Димбовський

Суддя М.В. Смаровоз

Віддрук. 1 прим. : 1 - до справи.