КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р. Справа№ 910/26283/15
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Шварьов Р.В. довіреність № 35/5181 від 14.07.2015;

відповідача: не з`явився;

прокурор: Пантюхов О.В. посвідчення № 032439 від 11.03.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "АНТОНОВ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2015

у справі № 910/26283/15 (суддя Балац С.В.)

за позовом державного підприємства "АНТОНОВ"

до Міністерства оборони Російської Федерації;

про стягнення 72.198.000,00 російських рублів

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/26283/15 відмовлено державному підприємству "АНТОНОВ" у прийнятті його позовної заяви до Міністерства оборони Російської Федерації про стягнення 72.198.000,00 російських рублів на підставі п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Державне підприємство "АНТОНОВ" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/26283/15 та направити позовну заяву на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скарга мотивована порушенням Господарським судом міста Києва норм процесуального права, оскільки договір, на підставі якого заявлені повні вимоги, виконується позивачем на території України, отже компетентним судом уповноваженим розглядати вищенаведений спір являється суд за місцезнаходженням виконавця робіт за договором, а отже справа підсудні Господарському суду міста Києва.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Державного підприємства "АНТОНОВ" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф., Шевченка Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 23.11.2015.

23.11.2015 Заступником військового прокурора Центрального регіону України подано заяву про вступ у справу.

23.11.2015 відповідач явку представників у судове засідання не забезпечив, не повідомивши про причини, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

З метою не порушення та не обмеження скаржника у здійсненні прав, передбачених п. 1 ст. 6 § 1, ст. 8, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, яка ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 N 475/97-ВР), та строків розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, встановлених ч. 2 ст.102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає можливим, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

23.11.2015 в судовому засіданні представник позивача (апелянта) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та направити позовні матеріали до суду першої інстанції для розгляду по суті. Прокурор підтримав апеляційну скаргу позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, колегія суддів встановила наступне.

Державне підприємство "АНТОНОВ" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони Російської Федерації про стягнення 72.198.000,00 російських рублів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Міністерством оборони Російської Федерації не виконані зобов`язання в частині здійснення прийняття завершеної роботи за етапом 5.3.6.4 за Договором на виконання дослідно-конструкторської роботи від 16.05.1989 № 91078, укладеного між військовою частиною НОМЕР_1 , як замовником, та підприємством п/с А-3395 міністерства авіаційної промисловості СРСР, як виконавцем (далі - Договір).

Рішенням "Про порядок продовження робіт за договором на виконання дослідно-конструкторської роботи від 16.05.1989 № 91078 у відповідності з погоджувальним протоколом № 1" від 23.08.1993 сторони погодили виконання дослідно-конструкторської роботи за окремими договорами позивача з замовниками - Міністерства оборони Російської Федерації (в/ч 25966-А).

На підставі рішення замовника, виконавця та Міністерства оборони Російської Федерації, замовник передав, а Міністерство оборони Російської Федерації в якості генерального замовника прийнято всі права та обов`язки замовника за Договором на виконання дослідно-конструкторської роботи від 16.05.1989 № 91078.

Відповідно до додаткової угоди від 04.03.2010 № 8 у зв`язку із зміною найменування правонаступником виконавця є державне підприємство "АНТОНОВ".

Позивач вказує, що додатковою угодою від 29.10.2010 № 9 до Договору була відкорегована відомість виконання дослідно-конструкторської роботи за темою "Створення літака Ан-70". У відповідності до вказаної відомості виконання, строк здачі робіт за етапом 5.3.6.4 25.11.2012, ціна зазначеного етапу 378 млн. російських рублів.

Так позивачем, на виконання умов Договору, у зв`язку з виконанням етапу 5.3.6.4 здійснене повідомлення 615 ПЗ про готовність робіт за етапом, а також передано на адресу відповідача генеральне повідомлення про виконання робіт від 10.06.2014№ 87/4463, яке отримане відповідачем 23.06.2014. В подальшому на адресу відповідача направлені документи, необхідні для здійснення прийняття завершеної роботи за вказаним вище етапом, в тому числі акт здачі-прийняття виконаних робіт, протокол та інші матеріали твердої фіксованої ціни, які отримані відповідачем 27.10.2014.

Однак у визначений Договором строк прийняття завершеної роботи за етапом 5.3.6.4 відповідачем здійснено не було, зауважень щодо неможливості здійснення прийняття роботи відповідачем на адресу позивача не надходило.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами спору Договором державним підприємством "АНТОНОВ" заявлені позовні вимоги про стягнення з Міністерства оборони Російської Федерації 72.198.000,00 російських рублів, з яких: 68.418.000,00 російських рублів сума пені та 3.780.000,00 російських рублів неустойка.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви Господарський суд міста Києва послався на те, що предметом спору є виконання відповідачем зобов`язання зі сплати штрафних санкцій, яке має бути виконане відповідачем на території Російської Федерації. Окрім цього вказав, що пунктом 12 укладеної між сторонами спору додаткової угоди від 08.12.2003 № 1 до Договору, яка є невід`ємною його частиною, встановлено, що спори, які виникають при виконанні зобов`язань по даній угоді вирішуються в арбітражному суді м. Москви.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не може погодиться із даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підсудність справ за участю іноземних суб`єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно п.1 ч.1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, яка ратифікована урядами України та Російської Федерації, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов`язання з договору, що є предметом спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів місцем здійснення дослідно-конструкторських робіт за Договором є місто Київ, а тому справа підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.

Щодо посилання суду першої інстанції на пункт 12 додаткової угоди від 08.12.2003 № 1 до Договору, якою встановлено, що спори, які виникають при виконанні зобов`язань по даній угоді вирішуються в арбітражному суді м. Москви, то вказаний пункт стосується підсудності спорів виключно по додатковій угоді №1, а не спорів по всьому Договору та інших додаткових угод до нього. Вказане встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2014 у справі №910/14087/13, якою розтлумачено, що на Додаткову угоду № 9 від 29 листопада 2010 року до Договору № 91078 на виконання дослідно-конструкторської роботи від 16 травня 1989 року укладеного між військовою частиною 25966-А та підприємством п/с А-3395 Міністерства авіаційної промисловості СРСР дія положень інших додаткових угод до вказаного Договору про передачу спорів Сторін на розгляд Арбітражному суду м. Москви не розповсюджується. Сторони вказаного Договору договірну підсудність спорів, що виникають із Додаткової угоди № 9 від 29 листопада 2010 року до вказаного Договору не передбачили.

Враховуючи вищенаведене, колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 року у справі № 910/26283/15 підлягає скасуванню.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 4.8 Постанови Пленуму вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "АНТОНОВ" задовольнити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 року у справі №910/26283/15 скасувати.

3. Матеріали справи разом з позовною заявою Державного підприємства "АНТОНОВ" передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко