ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Справа № 917/2292/14

За позовом 1) ОСОБА_1, вул. Малоліщанська, 19/2, м. Миргород, Полтавська область, 37600

2) ОСОБА_2, АДРЕСА_1

до відповідачів: 1) Мале підприємство "Мрія" (правонаступник - товариство з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ", вул. Гоголя, 84, м. Миргород, Полтавська область,37600;

2) ОСОБА_3, м. Миргород, вул. Воскресінська, 38;

3) ОСОБА_4, АДРЕСА_2;

4) ОСОБА_5, АДРЕСА_3;

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, вул. Я.Усика, 15, м. Миргород, Полтавська обл., 37600;

2) ОСОБА_6, АДРЕСА_4;

3) ОСОБА_7, Миргородський район, с. Єрки, вул. Берегова, 23;

4) ОСОБА_8, АДРЕСА_5, 37600

про 1) визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30 травня 2014 року загальними зборами МП "Мрія", оформленого протоколом № 32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_9

2) скасування змін до ЄДР в установчих документах МП "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: 1. ОСОБА_10

2. ОСОБА_10

від відповідача: 1.не з'явився

2.не з'явився

3.не з'явився

4.не з'явився

від третіх осіб: ОСОБА_11

2. не з'явився

3. не з'явився

4. не з'явився

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України та повідомлено дату складання повного тексту рішення.

Суть справи: враховуючи результати перегляду по справі Вищим господарським судом України від 29.07.2015 р., викладені в постанові, якою скасовано п. 1,2,3, та 4 рішення господарського суду Полтавської області від 05.02.2015 р. року у справі № 917/2292//14, суд розглядає позові вимоги про визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30 травня 2014 року загальними зборами КП МП "Мрія" (), оформленого протоколом № 32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Також судом враховується клопотання позивачів про уточнення позовних вимог від 20.01.2015 року ( арк. справи 1, том 2). Згідно клопотання представника позивачів вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів пред'явлена до КП МП Мрія, а вимога про скасування змін до ЄДР в установчих документах КП МП "Мрія" пред'явлена до усіх відповідачів ( арк.. справи 169, том 1).

Таким чином, суд розглядає позовні вимоги позивачів до МП "Мрія" про визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30 травня 2014 року загальними зборами КП МП "Мрія" (), оформленого протоколом № 32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В судових засіданнях представник позивачів підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Під час попереднього розгляду справи в господарському суді Полтавської області (суддя Тимощенко О.М.) від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить суд вважати відповідачем ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (), яке є правонаступником Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" ().

В судовому засіданні 13.10.2015 р. представник позивачів надав суду ОСОБА_10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно якого ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (), яке є правонаступником Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" () ліквідовано. Згідно наданого витягу правонаступником ТОВ "ПАЖЖ" є ТОВ "Пермус" (39947744).

29.09.2015 р. представником позивача були подані суду заперечення позиції відповідача в зв'язку з передачею справи на новий розгляд (а.с. - 142-144, Т. 4).

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1 ( КП МП "Мрія") у своїх запереченнях на позов ( арк. справи 59-65, том 1; арк. справи 34-39, том 2) та його представник в судових засіданнях проти позову заперечував, зокрема, посилаючись на те, що:

- позивачів було належним чином повідомлено про дату, час і порядок денний оспорюваних ними зборів;

- навіть як щоб МП "МРІЯ" і не дотримало процедуру повідомлення учасників товаристві про скликання та проведення загальних зборів 30.05.2014 року, це не мало б наслідком порушення прав позивачів, тому що ОСОБА_13, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мали більше 60 % уставного капіталу підприємства МП "МРІЯ", що відображено в протоколі від 04.12.2013 року та установчих документах МП МРІЯ та загалом складало 93,75% . Рішення на вказаних зборах прийняті при наявності кворуму. Розглянуті питання є в межах компетенції загальних зборів;

- відповідач є господарським товариством. Такого ж висновку дійшов і Інститут держави і права ім. В.М. Корецького НАН УКРАЇНИ, який в своєму висновку від 07.05.2014 року чітко зазначив, що МП МРІЯ є господарським товариством і порядок голосування залежить від частки кожного;

- будь-яких підтверджень щодо внесення коштів позивачами або належної участі у діяльності підприємства, як це передбачено установчими документами в матеріалах справи не має;

- позивачі посилаються на закони, які втратили чинність.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява від 12.10.2015 р. в якій також повідомляється, що станом на 13.10.2015 р. ТОВ "ПАЖЖ" ліквідовано та додає копію ОСОБА_10 з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців; розгляд справи просить відкласти.

Від ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи, в зв'язку з перебуванням його на лікарняному.

Згідно ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено протягом двох місяців з дня надходження позовної заяви ( в даному випадку з дати надходження справи з Вищого господарського суду України. Суд відмовляє в задоволенні клопотань відповідачів 2,4 про відкладення розгляду справи, оскільки в даному випадку цей строк закінчується, а тому суд не може більше відкладати розгляд справи.

Треті особи 2,3,4 письмових пояснень стосовно предмету спору не надали, належним чином повідомлялись судом про дату і час слухання справи.

Представник третьої особи 1 повідомила, що дійсно ТОВ "ПАЖЖ" ліквідовано, його правонаступником є ТОВ "Пермус" .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

ОСОБА_14 підприємство "Мале підприємство "Мрія" (відповідач 1) утворено на підставі установчого договору ( арк.. справи 194-195, том 1) та зареєстроване 22.09.2000 року, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( арк. справи 21-22, том 1).

Враховуючи зауваження, викладені в постанові Вищого господарського суду України від 29.07.2015 р. по даній справі, судом встановлено, що в даному ОСОБА_10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в графі "Запис 1 Повне найменування юридичної особи та скорочене у разі наявності" зазначено: Мале підприємство "Мрія". В той же час в графі "Організаційно-правова форма" зазначено: колективне підприємство.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦК України, юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Як зазначено у висновку науково-правової експертизи від 07.05.2015 р. при Інституті держави і права ім. В.М. Корецього НАН України та з яким погоджується суд, "мале підприємство" не є організаційно-правовою формою, а лише ознакою, за якою підприємства залежно від кількості працюючих та обсягу валового доходу від реалізації продукції за рік можуть бути віднесені до малих підприємств, середніх або великих. Державним класифікатором України "Об'єкти організаційно-правових форм", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.04.94 N 97, передбачено таку форму підприємства як колективна.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у ОСОБА_10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в графі "Запис 1 Повне найменування юридичної особи та скорочене у разі наявності" зазначено лише назву юридичної особи, без зазначення організаційно-правової форми.

За даних обставин, господарський суд Полтавської області ухвалою від 13.11.2014 р. про виправлення описки, виклав назву позивача як ОСОБА_14 підприємство "Мале підприємство "Мрія", що не суперечить вимогам статті 90 ЦК України. Однак, суд бере до уваги, що в реєстраційних документах та інших документах, які пов'язані з діяльністю відповідача 1 використовувалося найменування, яке зазначено у ОСОБА_10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому далі по тексту назва відповідача 1 буде зазначатися як Мале підприємство "Мрія" (МП "Мрія").

Матеріали справи свідчать, що позивачі володіють часткою по 1,25 % кожний у статутному капіталі відповідача.

30.05.2014 року відбулися загальні збори засновників Малого підприємства "Мрія" з порядком денним:

1. Вирішення питання щодо обрання ОСОБА_3 головою зборів Малого підприємства "Мрія", про обрання ОСОБА_5 секретарем зборів Малого підприємства "Мрія".

2. Вирішення питання щодо виключення з числа засновників ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_16 та виплатою їм на протязі 2014 року коштів у розмірі 500 грн. кожній.

3. Вирішення питання щодо подання державному реєстратору відповідного пакету документів для проведення державної реєстрації змін до установчих документів Малого підприємства "Мрія" відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно протоколу зборів на ньому були присутні ОСОБА_4 із часткою 79,80% , ОСОБА_3 із часткою 12,7%, ОСОБА_5 із часткою 1,25 % (арк.. справи 23-25, том 1).

На вказаних зборах по п. 2 порядку денного було прийнято рішення про виключення з числа засновників ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_16 та виплатою їм на протязі 2014 року коштів у розмірі 500 грн. кожній.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують на те, що не брали участі 30.05.2014 року у загальних зборах КП МП "Мрія"; не отримували запрошень на участь у цих зборах; не були обізнані про те, що плануються загальні збори на вказану дату, не були ознайомлені з порядком денним зборів.

Вважаючи, що прийнятими рішеннями порушено корпоративні права та законні інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 внаслідок порушення порядку скликання та проведення загальних зборів підприємства, позивачі звернулися до суду з даним позовом, який обґрунтовано посиланням на ст.ст.3-4,7-8,14-16,80,87-88,98-100, 191,321,356,358,369,391 ЦК України, ст.ст. 9, 12 Закону України "Про підприємства в Україні".

Також у позові позивачі зазначають, що кожен учасник має при голосуванні право лише одного (свого) голосу, оскільки при утворенні підприємства-відповідача всі учасники мали рівні частки. Відповідно до Постанов Пленумів ВСУ з узагальнення судової практики за 2011-2013 роки та більш пізніх постанов ВГСУ зазначено, що при вирішенні спорів між учасниками колективних підприємств, або між учасником та колективним підприємством слід застосовувати законодавство, яке діяло на момент утворення (приватизації) таких підприємств. А це ЗУ "Про власність", "Про підприємства в Україні" та ЦК УРСР ( редакції 1963р.). У вказаних постановах також зазначено, що якщо учасники колективних підприємств мають право на майно у відповідності до Статутів таких підприємств, тоді суд має керуватися ст. 41 Конституції України, статтями 4, 5, 356, ч. З ст. 358 ЦКУ (постанова Верховного Суду України від 28 листопада 2011 р. у справі № 6-50цс11).

Крім того, на думку позивачів, якщо відповідачем прийнято рішення про виключення позивачів з числа учасників "МП Мрія" (з чим позивачі не згодні), останнє повинно було провести інвентаризацію майна належного "МП Мрія" та його оцінку за ринковою вартістю, а після, - прийняти рішення про виплату суми грошових коштів, пропорційно частці участі у підприємстві "МП Мрія", як того вимагають установчі документи та Статути у всіх редакціях КП "МП Мрія", які існували дотепер.

Також в запереченнях на позиції відповідача в зв'язку з передачею справи на новий розгляд відповідач зазначає наступне:

- у справі не має доказів повідомлення позивачів про загальні збори, а за номерами зазначеними на квитанціях поштова кореспонденція в ДП "Укрпошта" не реєструвалася;

- позивачі не підписували протокол 330 від 30.05.2014 р., доказом чого є відсутність навіть їх прізвищ під ним, або їх імен у якості "повідомлених" або присутніх" на зборах;

- надані позивачем квитанції, як доказ повідомлення про загальні збори КП "МП "Мрія" відповідач також надав як доказ проведення інших зборів цього ж дня у справі господарського суду Полтавської області №917/1973/14 (загальні збори КП "МП "Мрія", оформлені протоколом №33);

- відповідач на момент проведення загальних зборів мав форму власності "ОСОБА_14 підприємство" - як вбачається з ЄДР та встановлено раніше судами в інших справах;

- вступило в законну силу рішення господарського суду Полтавської області по справі №917/333/15, яким проаналізовано докази, на які відповідач посилається, як на доказ своєї позиції (тобто поштові чеки та квитанції). В даному рішення суд прийшов до висновку, що за відсутності опису вкладень з поштових квитанцій та повідомлень до поданих документів не вбачається можливості ідентифікувати саму поштову кореспонденцію, що була надіслана.

- причиною виключення позивачів з числа учасників КП МП "Мрія" є звернення позивачів до суд для захисту своїх прав, а право звернення до суду - це право кожної особи , яким вона володіє довічно;

- висновок усіх трьох інстанцій про те, що відповідач 1 є господарським товариством - передчасний.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Корпоративними правами, згідно ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Правові ознаки господарських товариств визначені Законом України "Про господарські товариства", главою 8 розділу ІІ Цивільного кодексу України та главою 9 розділу ІІ Господарського кодексу України. Господарськими товариствами, згідно зі статтею 79 Господарського кодексу України, визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України від 19.09.1991 р. № 1576-XII "Про господарські товариства" (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України "Про господарські товариства") та ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про господарські товариства", ст.ст. 87, 88 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є Статут. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень та ін.. ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст. 140 Цивільного кодексу України). Статут товариства з обмеженою відповідальністю містить відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень (ст. 143 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, Статут Малого підприємства "Мрія" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), затверджений рішенням загальних зборів засновників від 08.08.2003 р., оформленим протоколом № 4, з урахуванням змін і доповнень до статуту, внесених рішенням загальних зборів засновників Малого підприємства "Мрія" від 04.12.2013 р., оформленим протоколом № 29 та рішенням загальних зборів засновників Малого підприємства "Мрія" від 17.12.2013 р., оформленим протоколом № 30, державна реєстрація яких проведена, містить відомості про засновників, предмет, цілі діяльності і управління підприємством, розмір статутного фонду із визначенням належних учасникам часток, порядок виходу зі складу засновників та ін. ( арк. справи 26-29, том 1).

За даних обставин, Мале підприємство "Мрія" є господарським товариством у розумінні ст. 79 Господарського кодексу України та ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", а тому при вирішенні спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств.

Крім того, у матеріалах справи міститься висновок науково-правової експертизи при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 07.05.2014 р. №126/55-е, де, зокрема, зазначено, що ОСОБА_14 підприємство "Мале підприємство "Мрія" за організаційно-правовою формою є господарським товариством. а саме товариством з обмеженою відповідальністю. Підставами для такого висновку експерта є: при творенні малого підприємства його засновниками було створено статутний фонд, поділений на частки відповідно до розміру внесків засновників, управління підприємством здійснюють засновники (ст. 4 Статуту), вихід з числа засновників здійснюється на підставі його заяви за рішенням загальних зборів засновників, при виході засновнику виплачується вартість майна, пропорційна його частці у статутному фонді (ст. 9 Статуту), відносини з трудовим колективом регулюються трудовим законодавством (ст. 6 Статуту), гроші за матеріальні внески засновників включені до джерела формування майна Малого підприємства "Мрія" (ст. 5.1. Статуту), розподіл прибутку здійнюється виключно між засновниками (ст. 6.8 Статуту).

Аналогічна правова позиція підтверджується і судовою практикою, зокрема, викладена у постановах ВГСУ від 04.04.2012 р. у справі № 16/5025/1411/11, від 19.06.2013 р. у справі № 30/5005/10099/2011 та ін. Також в постанові Вищого господарського суду від 29.07.2015 р. по даній справі яка винесена за результатами касаційного перегляду рішення господарського суду Полтавської області від 05.02.2015 р. по даній справі зазначено, що суди правомірно керувалися положеннями Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким, щодо спірних відносин, є загальні збори учасників ОСОБА_12.

У відповідності до ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства (ст. 89 Господарського кодексу України). Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Статут Малого підприємства "Мрія" в редакції на момент виникнення спірних правовідносин не містить положень щодо того, яким саме чином учасників повідомляють про проведення загальних зборів.

За приписами ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

На підтвердження факту повідомлення позивачів про проведення зборів 30.05.2014 року відповідач посилається на те, що 03.03.2014 року, 08.04.2014 року та 06.05.2014 року керівництвом МП "МРІЯ" було направлено на адреси ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_15, ОСОБА_7 повідомлення про проведення зборів МП МРІЯ разом з порядком денним. А саме - відповідні листи з повідомленнями від 03.03.2014 року № 3388, на адресу ОСОБА_9, від 03.03.2014 року № 3389 на адресу ОСОБА_17, від 03.03.2014 року № 3390, на адресу ОСОБА_7, від 03.03.2014 року № 3391, на адресу ОСОБА_18, від 03.03.2014 року № 3392 на адресу ОСОБА_19М.( арк. справи 44-57, том 2).

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку розрахунковий документ (фіскальні чеки) - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Тобто, як вбачається з вищенаведених норм, в документах які надані відповідачами законодавством не встановлено обов'язку зазначати назву документу, що відправляється.

Надані відповідачем чеки та повідомлення про вручення можуть бути тільки доказом здійснення поштового відправлення на вказані в них адреси та в зазначені дати. Але ці документи не можуть підтвердити, що саме ними надсилалися повідомлення про проведення загальних зборів МП "Мрія".

Таким чином у суду відсутні докази, які б дали можливість ідентифікувати поштову кореспонденцію, що надсилалася згідно з наданими відповідачем чеками та повідомленнями про вручення.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, відповідачем 1 не подано належних доказів повідомлення позивачів за 30 днів про час і місце проведення зборів та порядку денного, що встановлено частиною п'ятою ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" .

Згідно ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом. Учасник товариства не має права голосу при вирішенні загальними зборами товариства питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і товариством. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників; учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі; загальні збори учасників товариства обирають голову товариства; голова зборів товариства організує ведення протоколу; учасники зборів, які беруть участь у зборах реєструються зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник; цей перелік підписується головою та секретарем зборів. З питань зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 Закону України "Про господарські товариства", а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства; з решти питань рішення приймається простою більшістю голосів. Такі положення містить ст. ст. 58, 60 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до п.п. 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 29 Постанови від 24.10.2008 р. № 13, при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів. Виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до ст. 59 Закону України "Про господарські товариства", належить до компетенції зборів ТОВ (ТДВ), а не суду.

Учасники товариства мають не лише права, а й обов'язки, пов'язані з участю в товаристві. Основні з них визначені у ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 117 Цивільного кодексу України, в тому числі учасники зобов'язані виконувати свої обов'язки перед товариством, додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства. Виконання цих обов'язків є однією з умов досягнення цілей товариства, про які учасники домовлялися під час його створення. ОСОБА_12 вправі розраховувати на свідоме, добровільне і належне виконання корпоративних обов'язків всіма учасниками. На випадок їх невиконання товариство має право прийняти заходи корпоративного характеру у вигляді виключення учасника з товариства.

Виключення учасника з товариства п. "в" частини першої ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Нормою частини другої названої статті Закону встановлено, що при вирішенні питання про виключення учасника з рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Згідно з ст. 64 названого вище Закону, учасника товариства з відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Відповідно до приписів статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у п. 3.10 Рекомендацій від 28.12.2007 року N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" у рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Аналіз наведених норм матеріального права й статуту дають підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України "Про господарські товариства".

Дана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 2 вересня 2014 року у справі № 5017/1221/2012.

Оскільки у самому рішенні загальних зборів учасників колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" не наведені підстави виключення позивачів зі складу учасників товариства, матеріали справи не містять доказів належного виконання, а тим більше систематичного невиконання позивачем обов'язків учасника товариства або перешкоджання діяльності товариства, враховуючи, що позивачів не було повідомлено про проведення загальних зборів, на яких було прийнято рішення про їх виключення, наявні підстави для визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30.05.2014 р. загальними зборами колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", оформленого протоколом №32 цього ж дня, відносно виключення зі складу учасників Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 - п. 19, п. 21 Постанови від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При вирішенні питання про визнання недійсними рішення загальних зборів слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги позивачів до МП "Мрія" в частині, в якій справа направлена на новий розгляд, а саме про визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30 травня 2014 року загальними зборами КП МП "Мрія" (), оформленого протоколом № 32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення позивача на позицію відповідача в зв'язку з передачею справи на новий розгляд судом до уваги не беруться враховуючи вищевикладене, та у зв'язку з тим, що позивачем не надані належні та допустимі докази в їх обгрунтування.

Також, як вже зазначалося вище, при попередньому розгляді справи в господарському суді Полтавської області (суддя Тимощенко О.М.) від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить суд вважати відповідачем ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (), яке є правонаступником Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" (). Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.02.2015 р. замінено відповідача ОСОБА_14 підприємство "Мале підприємство "Мрія" ( вул. Гоголя, 84,Миргород,Полтавська область,37600, ) його правонаступником ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, ). Рішення в цій частині скасовано постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 р.

В судовому засіданні 13.10.2015 р. представник позивачів надав суду ОСОБА_10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно якого ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (), яке є правонаступником Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" () ліквідовано. Згідно наданого витягу правонаступником ТОВ "ПАЖЖ" є ТОВ "Пермус" (39947744).

За приписом статті 25 ГПК у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, на підставі матеріалів справи, дослідивши витяг з ЄДР суд встановив, що ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "Пермус" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, 4) є правонаступником ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, ), яке є правонаступником колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" ( вул. Гоголя, 84,Миргород, Полтавська область,37600, ).

За даних обставин, оскільки станом на час розгляду справи правонаступник колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" ( вул. Гоголя, 84,Миргород, Полтавська область,37600, ) ТОВ "ПАЖЖ" ліквідоване і має правонаступника ТОВ "Пермус" суд заміняє відповідача 1 його правонаступником ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "Пермус" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, 4), про що і зазначає у рішенні, оскільки правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

Судовий збір, сплачений позивачами, за розгляд вказаних позовних вимог, покладається на відповідачів на підставі ст. 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 25,33,43,49,82-85 ГПК України, суд,

Вирішив:

1. Замінити відповідача ОСОБА_14 підприємство "Мале підприємство "Мрія" ( вул. Гоголя, 84, м. Миргород, Полтавська область,37600, ) на підставі ОСОБА_10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців його правонаступником ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "Пермус" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, 4).

2. Позовні вимоги до колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" ( вул. Гоголя, 84,Миргород, Полтавська область,37600, ), правонаступником якого є ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "Пермус" (вул. Гоголя,84,м. Миргород, Полтавська область,37600, 4) задовольнити.

3. Визнати недійсним друге рішення, ухвалене 30 травня 2014 року загальними зборами КП МП "Мрія" (), оформлене протоколом № 32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1

4. Стягнути з ОСОБА_12 з обмеженою відповідальністю "Пермус" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область, 37600, 4) на користь ОСОБА_1 (вул. Малоліщанська, 19/2, м. Миргород, Полтавська область, 37600) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_6) 1218 грн. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 19.10.2015 року

Суддя Н.Г. Гетя