РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015Справа № 910/25888/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до 1) Комунального підприємства "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві

2) Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м. Києві

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі в розмірі 1 645 332,31 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Макарчук Л.Л. - представник за довіреністю № 616 від 12.06.15;
від відповідача-1 від відповідача-2 від третьої особи-1 від третьої особи-2 Саушкіна О.В. - представник за довіреністю № 1 від 05.01.15; не з'явились; Марковська В.В. - представник за довіреністю № 91/2015/10/13-1 від 13.10.15; Науменко С.В. - представник за довіреністю № 02-115 від 12.01.15

В судовому засіданні 18.11.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) до Комунального підприємства "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві (далі - відповідач - 1) та Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м. Києві (далі - відповідач - 2) про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі в розмірі 1 645 332,31 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 25.03.15 у справі № 910/25888/14 позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути солідарно з Комунального підприємства "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві та Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м. Києві на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 855 711 грн. 81 коп., 3 % річних в розмірі 8 255 грн. 36 коп., інфляційні втрати в розмірі 78 181 грн. 75 коп. та пеню в розмірі 17 698 грн. 44 коп, в іншій частині позову відмовити.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.15 апеляційну скаргу ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" задоволено частково, рішення Господарського суду м. Києва від 25.03.2015р. по справі № 910/25888/14 змінено. Вирішено викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції: "Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути солідарно з Комунального підприємства "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві та Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м. Києві на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 855 711 грн. 81 коп., 3 % річних в розмірі 8483,75грн., інфляційні втрати в розмірі 79820,80 грн. та пеня в розмірі 17 698 грн. 44 коп. В іншій частині позову відмовити."

Постановою Вищого господарського суду України від 13.10.15 касаційну скаргу ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" задоволено частково, рішення господарського суду м. Києва від 25.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у справі № 910/25888/14 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення 8536,56 грн. пені з передачею справи на новий розгляд в цій частині позову до господарського суду м. Києва, в решті рішення та постанову залишено без змін.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу № 910/25888/14 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою суду від 23.10.2015 справу № 910/25888/14 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 18.11.2015.

16.11.15 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що відповідач-2 надавав суду довідку про те, що на його балансі з 01.01.2013 по 30.06.2014 перебували індивідуальні теплові пункти за адресами: вул. Лайоша Гавро, 9-К (1 тепловий пункт), вул. Маршала Тимошенка, 2/4 (2 теплові пункти), вул. Маршала Тимошенко 2-М (1 тепловий пункт). У відповідності з розрахунком заборгованості наданим позивачем на вказані 4 теплові пункти було поставлено питну воду для підігріву на суму 12805,04 грн. з нарахуванням штрафних санкцій. До вказаних пояснень позивачем додано уточнений розрахунок штрафних санкцій, нарахованих на заборгованість в розмірі 12805,04 грн. за надані послуги з постачання питної води, що йде на підігрів, відповідно до якого сума пені складає 1446 грн. 44 коп. В той же час, позивач просить позовні вимог про стягнення пені в розмірі 8536 грн. 57 коп. задовольнити в повному обсязі.

17.11.15 через загальний відділ діловодства суду відповідач-2 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання.

Крім того, відповіда-1 надав письмовий відзив на позов, в якому проти позовних вимог про стягнення пені в розмірі 8536,56 грн. заперечував з тих підстав, що договір не регулює відносин сторін з приводу постачання відповідачеві холодної води для виготовлення гарячої води та сплати її вартості, відповідно договори, які б регулювали відносини між сторонами щодо поставки холодної питної води, яка використовується для приготування гарячої, позивачем до матеріалів справи не надано. Проте, оскільки на балансі відповідача-2 у спірний період перебували 4 теплові пункти, позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором за поставлену позивачем воду, яка йде на підігрів та обліковується за кодами 5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269, задоволені в розмірі 12 805,04 грн. При цьому позивачем до матеріалів справи вимоги про стягнення штрафних санкцій на розмір задоволених 12 805,04 грн. за поставлену позивачем воду, яка йде на підіграв не надавались, їх розмір ним не зазначався. В розгорнутому розрахунку позовних вимог, що направлявся позивачем відповідачу-1 розрахунок заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних на суму основної заборгованості 12805,04 грн. відсутній. Надані позивачем загальні розрахунки щодо стягнення штрафних санкцій на загальну суму вартості всього обсягу води, яка йде на підігрів до всіх теплових пунктів (бойлерів), які перебували на балансі і ПАТ «Київенерго» і на балансі відповідача-2 у спірний період, не містять необхідних елементів для обчислення пені та річних по зазначеній судами попередніх інстанцій сумі - 12 805,04 грн. враховуючи викладене, відповідач-1 просить в задоволенні штрафних санкцій в розмірі 8536,56 грн. відмовити.

В судове засідання 18.11.15 з'явились представники позивача, відповідача-1 та третіх осіб, які проти відкладення розгляду справи заперечували.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача-2 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представники учасників процесу надали пояснення по суті спору, представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач-1 проти позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

19 жовтня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", що в подальшому перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", (далі - позивач, постачальник), Комунальним підприємством "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у місті Києві (далі - відповідач-1, абонент) та Комунальним підприємством "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м. Києві (далі - відповідач-2, балансоутримувач) було укладено Договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 09257/2-05 (далі - договір), відповідно до умов п. 1.1 якого цей Договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання". За цим договором постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання стічних вод у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва (в подальшому - Місцеві правила приймання), абонент зобов'язується приймати надані послуги та здійснювати оплату наданих послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від - 27.06.2008 р. № 190 (в подальшому - правила користування), правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.04.2002р. за № 403/6691 (в подальшому - правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором, балансоутримувач зобов'язується надавати повну і достовірну інформацію відповідно до умов цього договору та нести відповідальність разом з абонентом у разі порушення зобов'язань перед постачальником відповідно до ст. 196 ГК України, ст. 543 ЦК України.

Згідно п. 2.1.6 Договору облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов'язковому звірянню у постачальника. Абонент щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (за письмовою вимогою постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам спожитих послуг та їх вартості (за встановленою постачальником формою) та проводить з останнім звіряння обсягів та вартості наданих послуг у відповідному обліковому періоді. Для проведення звіряння абонент направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими документами для проведення звіряння та оформлення відповідного акту звіряння. В разі невиконання абонентом цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених розрахунків вважаються безумовно погодженими з абонентом.

Відповідно до 2.2.1 Договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення тощо) для оплати за поставлену абоненту воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно до чинного законодавства та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Пунктом 2.2.2 Договору передбачено, що у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів.

Абонент щомісячно забезпечує не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, своєчасну та повну оплату коштів від населення за отримані послуги на транзитний рахунок КП ГІОЦ КМДА; до 25 числа поточного місяця, сплачує у повному обсязі вартість наданих послуг орендарям, на рахунок Постачальника згідно з його розрахунками.

Згідно з п. 3.1.1 Договору постачальник зобов'язаний забезпечувати абоненту безперебійне постачання питної води, якість якої відповідає ГОСТ 2874-82 "Вода питна", до його водопровідного вводу.

За п. 3.3.8 Договору абонент зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих абоненту послуг на умовах цього договору.

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 р. N 190 (далі - Правила) визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (п. 1.1 Правил).

Згідно з п. 3.7 Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.13 Правил суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення. Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов'язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Отже, відповідач - 1 зобов'язаний оплачувати надані послуги з постачання питної води, водовідведення холодної води, за водовідведення обсягів гарячої води та за постачання води, що йде на підігрів на вищезазначені теплові пункти, загальний обсяг якої обліковується позивачем за кодами 5-194, 5-204, 5-212, 5-238, 5-254, 5-269, 5-1250, 5-1251, 5-1252, 5-1253, 5-1254, 5-1255, 5-1256, 5-1257, 5-1258, 5-1259, 5-1260, 5-1261 та 5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269 (постачання холодної води для виготовлення гарячої та водовідведення гарячої води).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем у розрахунок заборгованості відповідача-1 за договором від 19.10.2010 № 09257/2-05 включено суму за постачання води, що йде на підігрів.

Пунктом 3.13 Правил №190 передбачено, що суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення. Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності. Обсяг гарячого водопостачання, переданий споживачам виконавцем послуг з постачання гарячої води, ураховується в загальному обсязі стічних вод споживачів і оплачується ним за договором з виробником на підставі показів засобів обліку або в порядку, обумовленому договором.

Договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та «Про житлово-комунальні послуги" (п.2.1 Правил № 190).

Таким чином, відповідно до п.3.13 Правил №190 розрахунок за спожиту питну воду, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання, повинен проводитися з балансоутримувачем бойлеру.

Судами під час попереднього розгляду встановлено, що на балансі відповідача-2 з 01.10.2013р. по 30.06.2014р. перебували лише 4 індивідуальні теплові пункти за адресами: вул.Лайоша Гавро 9-К (1 тепловий пункт), вул.Маршала Тимошенка 2/4 (2 теплові пункти), вул.Маршала Тимошенка 2-М (1 тепловий пункт).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, з якими погодився суд касаційної інстанції, договір № 09257/2-05 не регулює відносини постачання питної води для виготовлення гарячої води. Проте, оскільки на балансі відповідача - 2 у спірний період перебували 4 теплові пункти, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором за поставлену позивачем воду, яка йде на підігрів та обліковується за кодами 5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269, були частково задоволені в розмірі 12 805,04 грн.

Здійснивши перерахунок розміру заборгованості за Договором, з урахуванням вищенаведеного, судами встановлено, що заборгованість відповідачів перед позивачем за послуги з водопостачання холодної води та води, що йде на підігрів, а також водовідведення за період з 01.10.2013 р. по 30.06.2014 р. складає 855 711,81 грн. (в тому числі 12 805,04 грн. за поставлену позивачем воду, яка йде на підігрів). Своєю постановою від 13.10.2015р. Вищий господарський суд України залишив постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.15 в цій частині без змін.

При цьому, Вищий господарський суд України в постанові від 13.10.15 зазначив, що суди попередніх інстанцій не здійснили перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум пені з урахуванням заборгованості в сумі 12 805,04 грн. за надані послуги з постачання питної води, що йде на підігрів на 4 теплові пункти, які перебувають на балансі відповідача-2.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З врахуванням Постанови Вищого господарського суду України від 13.10.2015 року у справі № 910/25888/14, новий розгляд даної справи здійснюється в частині вимог про солідарне стягнення з відповідачів 8536,56 грн. пені, що нарахована за період з 01.10.2013 р. по 30.06.2014 р. за прострочення сплати заборгованості за поставлену позивачем воду, яка йде на підігрів та обліковується за кодами 5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269, в розмірі 12 805,04 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору. Споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (ч.2 ст.22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання").

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 551 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 4.2 Договору у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Оплата абонентом пені не звільняє останнього від оплати несплачених рахунків в повному розмірі.

На виконання вимог ухвали суду від 23.10.2015 р. позивачем було надано суду розгорнутий розрахунок пені, що нарахована за період з 01.10.2013 р. по 30.06.2014 р. за прострочення сплати заборгованості Договором за поставлену позивачем воду, яка йде на підігрів та обліковується за кодами 5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269, в розмірі 12 805,04 грн. За розрахунком позивача розмір такої пені складає 1446,44 грн. В той же час, згідно письмових пояснень позивача, останній просить стягнути з відповідачів пеню в розмірі 8536,57 грн.

Суд зазначає, що згідно наданих позивачем розрахунків, пені в розмірі 8536 грн. 57 коп. була нарахована позивачем на загальну суму вартості всього обсягу води, яка йде на підігрів до всіх теплових пунктів (бойлерів), в той час як судами встановлено, що балансі відповідача-2 з 01.10.2013р. по 30.06.2014р. перебували лише 4 індивідуальні теплові пункти за адресами: вул. Лайоша Гавро 9-К (1 тепловий пункт), вул. Маршала Тимошенка 2/4 (2 теплові пункти), вул. Маршала Тимошенка 2-М (1 тепловий пункт).

Судом здійснено власний перерахунок розміру пені з урахуванням норм ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та п.4.2 договору № 09257/2-05:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3442.7301.10.2013 - 01.04.20141836.5000 %0.036 %224.39
5247.4901.10.2013 - 01.04.20141836.5000 %0.036 %342.02
4114.8201.10.2013 - 01.04.20141836.5000 %0.036 %268.20
Всього 834 грн. 61 коп.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення пені за прострочення сплати заборгованості Договором за поставлену позивачем воду, яка йде на підігрів до 4 теплових пунктів (за адресами: вул. Лайоша Гавро 9-К (1 тепловий пункт), вул. Маршала Тимошенка 2/4 (2 теплові пункти), вул. Маршала Тимошенка 2-М (1 тепловий пункт), та обліковується за кодами 5-50194, 5-50204, 5-50212, 5-50238, 5-50254, 5-50269, підлягає частковому задоволенню в розмірі 834 грн. 61 коп., в частині вимог про стягнення 7701,95 грн. пені слід відмовити.

Щодо солідарного стягнення з відповідачів пені суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору балансоутримувач зобов'язується нести відповідальність разом з абонентом у разі порушення зобов'язань перед постачальником відповідно до ст. 196 ГК України та ст. 543 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 196 Господарського кодексу України у разі якщо це передбачено законодавством або договором, зобов'язання повинно виконуватися солідарно. При солідарному виконанні господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів пені є правомірними.

Оскільки, на новий розгляд передані лише вимоги про стягнення пені в розмірі 8536,56 грн., а в іншій частині, в тому числі і в частині розподілу судових витрат, постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 залишено без змін, розподіл судового збору не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Комунального підприємства "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві (04213, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, будинок 57; ідентифікаційний код 05757498) та Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м. Києві (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, будинок 2-В; ідентифікаційний код: 33597153) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1-А; ідентифікаційний код: 03327664) пеню в розмірі 834 (вісімсот тридцять чотири) грн. 61 коп.

3. В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 7 701 грн. 95 коп. відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.11.2015

Суддя Пукшин Л.Г.