ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р.Справа № 922/3656/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м. Київ
до 1. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Березівка, 2. Національної акціонерної страхової компанії "Оранта",м. Київ
про стягнення 78918,50 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - 1. ОСОБА_1, особисто, 2. не зв*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 78918,50 грн. матеріальної шкоди.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судове засідання та у господарський суд Львівської області для проведення судового засідання у режимі відеоконфереції не з*явився.

Перший відповідач у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник другого відповідача у судове засідання не з*явився, витребувані ухвалами суду документи не надав.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення першого відповідача, судом встановлено наступне.

01 серпня 2011 року між ДП "Квенбергер Логістік УКР" (страхувальником, експедитором) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (перевізником, першим відповідачем) було укладено Генеральний договір на транспортне експедирування № 351, предметом якого є порядок взіємовідносин, які виникають між експедитором і перевізником під час здійснення перевезень вантажів у міжнародному та внутрішньодержавному сполученнях транспортними засобами перевізника та пов*язаних з ним різноманітними послугами.

22 травня 2014 року експедитором подана, а перевізником прийнята до виконання заявка № 2049 на перевезення медикаментів до Казахстану, одержувачами, якого були серед інших, ТОО "Ак Ниет", ТОО НПО "Зерде".

29 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" (позивачем, страховиком) та ДП "Квенбергер Логістік УКР" було укладено договір страхування вантажу, перевезення якого було предметом вищезазначеного Генерального договору на транспортне експедирування № 351, відповідно до заявки № 2049, що підтверджується Страховим сертифікатом добровільного страхування вантажів № 6110/003902. Згідно вказаного договору страхування, ДП "Квенбергер Логістік УКР" застрахувало в Публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Універсальна" майнові інтереси пов*язані з володінням, користуванням та розпорядженням заявленим на страхування вантажем, а саме медикаменти згідно інвойсів, серед яких інвойс №ЕХР-094/13-14 та №ЕХР-093/13-11.

В результаті перший відповідач прийняв вантаж, вартість та склад якого визначено серед інших інвойсами №ЕХР-094/13-14 від 21 травня 2014 року та № ЕХР-093/13-11 від 21 травня 2014 року. Прийняття вантажу перевізником та проходження митних процедур підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними № 0682008 та № 0682011.

При відвантаженні товару було виявлено, що його частина підмочена внаслідок наявності рідини в н/причепі рефрежираторі, за допомогою якого водій Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 здійснював перевезення медикаментів. Про наявні пошкодження товару вантажоодержувачем, якого було ТОО НПО "Зерде" та їх вартість було складено акт про виявлення невідповідності № 94 від 18 червня 2014 року, а вантажоодержувачем якого було ТОО "Ак Ниет" складено акт прийому-передачі від Корпорації Артеріум, в яких водій перевізника підписався та з яким погодився. Про вказані пошкодження водій першого відповідача також написав на зворотній сторінці відповідних міжнародних товарно-транспортних накладних.

Відповідно до вищевказаних актів розмір шкоди, завданої ТОО НПО "Зерде" склав 6565,23 долари США, а ТОО "Ак Ниет" склав 107,539 долари США,

У зв*язку з цим ванатажоодержувачі, які зазнали збитків, надіслали рекламації вантажовідправнику - Корпорації "Артеріум", з вимогою відшкодувати шкоду у вищевизначених розмірах.

В свою чергу Корпорація "Артеріум" надсилає рекламацію експедитору, який здійснював організацію перевезення і є відповідальний перед нею за вантаж.

Оскільки експедитор застрахував вантаж в Публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Універсальна", то він звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Враховуючи викладене та зважаючи на зібрані документи Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком, та виплати на підставі страхового акту № 7840/1 страхового відшкодування.

Позивач вказує у позові, що вартість страхового відшкодування назначались на підставі вартості товару згідно інвойсу №ЕХР-094/13-14 та № ЕХР-093/13-11, акту про виявлення невідповідності № 94 від 18 червня 2014 року, акту прийому-передачі від Корпорації Артеріум від 18 червня 2014 року, розрахунку суми страхового відшкодування та склала 78918,50 грн.

Дане страхове відшкодування було виплачене 08 серпня 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 62577.

Позивач вказує у позові, що оскільки Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування вантажу до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є перший відповідач.

Таким чином до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" перейшло право вимоги від ДП "Квенбергер Логістік УКР", яку останнє мало до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Зважаючи на те, що відповідальність першого відповідача була застрахована у Національній акціонерній страховій компанії "Оранта" (другого відповідача), відповідно до договору № УБ 809156 добровільного страхування відповідальності автоперевізникові 13 січня 2014 року, позивач звернувся до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" із вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 78918,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що другий відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, про, що надіслав лист від 10 березня 2015 року № 09-02-07/3595, мотивуючи тим, що перший відповідач не повідомив Національну акціонерну страхову компанію "Оранта" про настання страхового випадку на протязі 2-ох робочих днів, що згадно договору, укладеного між ними, звільняє страховика від обов*язку виплати страхового відшкодування; напів причеп, в якому відбулося пошкодження вантажу не входить в перелік транспорних засобів за використання при винесенні шкоди якими, здійснюється страхове відшкодування, не застрахований, на підтвердження чого додано копію договору № 3, в якому вказано перелік транспорнтих засобів.

Позивач у позовній заяві вказує, що з відмови Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" випливає, що її договір страхування з першим відповідачем не покриває шкоду, яка є предметом вимоги позивача та просить стягнути на свою користь 78918,50 грн. матеріальної шкоди.

З огляду на зазначене та аналізу наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, посилаючись на наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 застрахував свою відповідальність як перевізника. В силу цього відносно нього діє загальний принцип субсидіарної відповідальності - застрахувавша свою цивільну відповідальність особа відповідає тільки в тих випадках, коли страхове відшкодування не може бути виплачено або не виплачується повністю або частково (в останньому випадку - в частині, не покритій страховим відшкодуванням). Саме таке розуміння відповідальності особи, яка застрахувала свою відповідальність підтримує Верховний Суд України (Розділ "Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди" листа ВСУ "Аналіз практики застосування судами статті 16 Цивільного кодексу України" від 01 квітня 2014 року).

Таким чином обов*язок з відшкодування застрахованим збитків може виникнути на стороні Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 тільки тоді, коли позивачем буде доведена неможливість стягнення страхового відшкодування з Національної акціонерної страхової компанії "Оранта".

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено вищевказаної неможливості, оскільки звернення до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" з вимогою і відмова Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" в її задоволенні зовсім не означає, що така відмова була правомірною. Більше того, позивач не надав суду в належному обсязі документи, з яких би вбачалося про правомірність відмови Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" виплатити страхове відшкодування, оскільки копія тексту договору страхування надана не в повному обсязі - 2 сторінки з 14 сторінок та не всі додатки. Таким чином вважати обґрунтованість відмови Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" у виплаті страхового відшкодування можна виключно на підставі комплексного дослідження прав і обов'язків сторін у їх сукупності, з дослідженням у судовому засіданні повного обсягу доказів, у тому числі і повного тексту договорів, які опосередковують спірні правовідносини сторін.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає за необхідне в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовити; позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" залишити без розгляду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 75, 81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" залишити без розгляду.

Повне рішення складено 13.11.2015 р.

Суддя П.В. Хотенець