ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 р. Справа № 909/447/13

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Долинського міжрайонного прокурора, вул. Котляревського, 2, м. Долина, Івано-Франківська область, 77500, в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Болехівської міської ради (фонд охорони навколишнього природного середовища), пл. І.Франка, 12, м. Болехів, Івано-Франківська область,77202

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул. Польова,2, м. Болехів, Івано-Франківська область, 77202

про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок засмічення землі відходами у розмірі 507 484 грн.

за участю:

від прокуратури: ОСОБА_2 - прокурор відділу, (службове посвідчення № 035929 від 05.10.15)

від позивача та відповідача представники не з'явилися

встановив: Долинський міжрайонний прокурор звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Болехівської міської ради (фонд охорони навколишнього природного середовища) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок засмічення землі відходами у розмірі 507 484 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 21.05.2013 року провадження у справі було зупинено до розгляду пов'язаної з нею справи № 809/992/13-а, що розглядалася Івано-Франківським окружним адміністративним судом.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2015 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 10.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.15р. розгляд справи відкладено на 17.11.15р.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Позивач та відповідач повноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 10.11.2015 року, про що свідчить відмітка на її зворотньому боці.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача та відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши прокурора, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

29.01.13-30.01.2013 на підставі наказу від 28.01.2013 №51 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області ОСОБА_3, в присутності приватного підприємця ОСОБА_1Й та головного спеціаліста, екологічного відділу ЖКГБТЕБ Болехівського міськвиконкому ОСОБА_4 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

За результатами зазначеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №50, яким встановлено засмічення трьох земельних ділянок на відкритому грунті на рівній поверхні, відходами деревини (тирса). Перша ділянка розміром ( довжина, ширина , висота) 19мХ3мХ2м, друга ділянка - 4мХ3мХ2м, третя ділянка 20мХ8мХ0,5м, які розміщені по вул. Д.Галицького, 44 в м. Болехові Івано-Франківської області.

Зазначений акт був підписаний приватним підприємцем ОСОБА_1.

На підставі акта перевірки працівниками Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області винесено відповідачу припис №37 від 30.01.2013 року з вимогою очистити земельні ділянки від засмічення відходами деревини по вул. Д.Галицького,44 в м. Болехові, складено протокол про адміністративне правопорушення №00122 від 30.01.2013 року та винесено постанову №00122 від 30.01.2013 року про накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 у розмірі 850 грн. 00 коп., який сплачено відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки від 30.01.2013 року, протокол про адміністративне правопорушення від 30.01.2013 року та постанова про накладення адміністративного стягнення від 30.01.2013 року станом на час розгляду судом даної справи є чинними та ніким не скасовані, що підтверджується Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.09.2013 року у справі № 809/992/13-а, копія якого долучена до матеріалів справи.

Позивачем здійснено розрахунок розміру шкоди від засмічення земель через порушення природоохоронного законодавства внаслідок несанкціонованого розміщення відходів деревообробки. Згідно розрахунку розмір шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, складає 507 484,00 грн. (по трьох ділянках: 283594+210720+13170).

Позивач направив відповідачу розрахунок шкоди, який був вручений останньому 01.03.2013 року, що підтверджується супровідним №60/11/317-1 від 28.02.13, копія якого долучена до матеріалів справи.

Однак шкода відповідачем не відшкодована.

26 березня 2013 року Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області проведено повторну перевірку по факту засмічення промисловими відходами по вул. Д. Галицького, 44, м. Болехові, Івано-Франківської області, про що складено акт №321 (копія долучена до матеріалів справи).

Вище зазначеним актом встановлено, що відповідачем не виконано п.4 припису №37 від 30.01.2013 року, зокрема не усунено засмічення земельної ділянки біля лісопильного цеху Приватного підприємця ОСОБА_1

За умовами ч. 4 ст. 148 Господарського кодексу України, правовий режим використання окремих видів природних ресурсів (землі) встановлюється законами.

Частина 1 статті 149 ГК України передбачає, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтею 1 Земельного кодексу України передбачено, що використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Ґрунти земельних ділянок є об'єктом особливої охорони.

Законом України "Про охорону земель" встановлені вимоги до власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності.

Так, власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані, зокрема: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку та забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям (ст. 35 Закону).

При цьому нормами ст. 37 зазначеного вище закону визначено, що використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

Отже, як вбачається з аналізу вищевикладених норм, за відповідачем закріплений обов'язок проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель і родючість ґрунтів та не допускати їх засмічення.

Проте, відповідач, здійснюючи свою господарську діяльність, в порушення наведених норм, допустив засмічення земельної ділянки, що ним використовується та знаходиться за адресою по вул. Д. Галицького, 44 в м. Болехові Івано-Франківської області, оскільки на земельній ділянці без твердого покриття знаходяться відходи деревообробки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відходи" відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Виробником відходів є фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про відходи" відходи є об'єктом права власності. Право власності на відходи може переходити від однієї особи до іншої в порядку, передбаченому законом.

З аналізу змісту статей 1, 8 Закону України "Про відходи" вбачається, що речовини, матеріали та предмети, що підпадають під поняття відходів, є об'єктом права власності суб'єктів права, які володіють, користуються та розпоряджаються ними в межах, визначених законом; вказані речовини, матеріали та предмети підлягають обов'язковій утилізації чи видаленню у разі перебування їх поза межами об'єктів поводження з відходами.

Згідно статті 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані, зокрема, не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах, відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

При цьому, зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у тому числі побутових у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, у інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини (ст. 33 Закону).

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відходи» з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів без одержання від спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів.

Згідно ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

Слід також зазначити, що у ст. 1 Закону України "Про відходи" визначено, що відходи як вторинна сировина це - відходи, для утилізації та переробки яких в Україні існують відповідні технології та виробничо-технологічні і/або економічні передумови. Утилізація відходів - використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України № 12/1583 від 23.03.2010.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення наведених вище норм чинного законодавства, допустив засмічення промисловими відходами трьох земельних ділянок: перша ділянка - 19мХ3мХ2м, друга ділянка - 4мХ3мХ2м, трета ділянка 20мХ8мХ0,5м, які розміщені по вул. Д.Галицького, 44 в м. Болехові Івано-Франківської області, що підтверджується актом перевірки від 30.01.2013 та не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Тоді як, порушення земельного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення земельного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у псуванні сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забрудненні хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засміченні промисловими, побутовими та іншими відходами (п. в ст. 211 ЗК України).

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, за змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного кодексу України.

При цьому, у відповідності до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Факт засмічення земельих ділянок: перша ділянка - 19мХ3мХ2м, друга ділянка - 4мХ3мХ2м, трета ділянка 20мХ8мХ0,5м, які розміщені по вул. Д.Галицького, 44 в м. Болехові Івано-Франківської області відходами підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №50 від 30.01.15, протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення від 30.01.2013, які є джерелом доказової інформації.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що факт засмічення земельної ділянки відходами підтверджується матеріалами справи і відповідачем у встановленому порядку не спростований, суд дійшов висновку, що відповідач, як винна особа, повинен відшкодувати завдані державі збитки внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в повному обсязі.

Порядок розрахунку шкоди, яка підлягає відшкодуванню, передбачений у Методиці визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення вимог природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 149 від 04.04.2007 (надалі - Методика).

З аналізу пункту 1.3 Методики вбачається, що вона встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб'єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища (п.3.2 Методики).

Пунктом 3.3 Методики визначено, що факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

При цьому, вказана методика встановлює самостійні та окремі підстави для відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушень природоохоронного законодавства, зокрема, самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Відповідно до п. 5.5 Методики, розмір шкоди внаслідок засмічення земель визначається за формулою 6:

РШ = А х Б х ГОЗ х ПДЗ х КЗЗ х КНВ х КЕГ,

де

РШ - розмір шкоди від засмічення земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Б - коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 10, а небезпечними (токсичними) відходами - 100.

ГОЗ - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, (проіндексована) грн./м2;

ПДЗ - площа засміченої земельної ділянки, м2;

КЗЗ - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 6;

КНВ - коефіцієнт небезпеки відходів, який визначається за додатком 5;

КЕГ - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

З матеріалів справи вбачається, що питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельних ділянок дорівнює 0,5 (постійна величина); коефіцієнт перерахунку дорівнює 10, оскільки відходи деревообробки не відносяться до небезпечних, нормативна грошова оцінка засмічених земельних ділянок становить 87,90; площа засмічених земельних ділянок складає: по першій земельній ділянці -12 м. кв., по другій земельній ділянці - 161,5 м. кв. , по третій земельній ділянці - 160 м.кв.; коефіцієнт засмічення земельної ділянки становить по першій земельній ділянці - 2,5, по другій земельній ділянці - 4. , по третій земельній ділянці - 3, коефіцієнт небезпеки відходів складає 1,0, оскільки відходи деревообробки відносяться до четвертого класу небезпеки (мало небезпечні); коефіцієнт еколого-господарського значення земель складає 1,0, оскільки засмічена ділянка відноситься до земель категорії сільськогосподарського призначення.

З урахуванням зазначеного, розрахунок шкоди проводиться наступним чином:

по першій земельній ділянці:РШ = А х Б х ГОЗ х ПДЗ х КЗЗ х КНВ х КЕГ = 0,5 x 10 x 87,80 х 12 х 2,5 х 1,0 х 1,0 =13170, 00 грн.;

по другій земельній ділянці: РШ = А х Б х ГОЗ х ПДЗ х КЗЗ х КНВ х КЕГ = 0,5 x 10 x 87,80 х 161,5 х 4,0 х 1,0 х 1,0 =283594, 00 грн.;

по третій земельній ділянці: РШ = А х Б х ГОЗ х ПДЗ х КЗЗ х КНВ х КЕГ = 0,5 x 10 x 87,80 х 160 х 3,0 х 1,0 х 1,0 =210720, 00 грн.;

Таким чином загальна сума відходів по трьох земельних Ділянках складає: 13170+283594+210720=507484, 00 грн.

Таким чином, позовні вимоги розраховані вірно та у відповідності з законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 66 Конституції України, ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" кожен хто заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу, повинен відшкодувати шкоду у повному обсязі.

Відтак, оскільки відповідач добровільно не сплатив розраховану майнову шкоду в розмірі 507484,00 грн., суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач доводи позивача не спростував.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення судового збору, то слід зазначити наступне.

Частинами 1-3 ст.49 Господарського процесуального кодексу визначено порядок розподілу судового збору, зокрема:

- у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

- у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору."

У п.4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами) зазначено, що приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд доходить висновку, що, відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу, судовий збір в повному обсязі має бути покладений на відповідача.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява датована надійшла до суду 12.04.2013 року.

Відповідно до п.1 п. 2. ч. 2 ст. 4 даного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Станом на 01.01.2013 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1147,00 грн.

Враховуючи, що ціна позову складає 507484,00 грн., з відповідача підлягає стягненню 10149 грн. 68 коп. судового збору в доход державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст.35, 37 Закону України "Про охорону земель", ст. ст. 1, 8, 17, 32 Закону України "Про відходи", ст. ст. 55, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" , ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 1166,1172 Цивільного кодексу України, ст. 1 Земельного кодексу України, ст. ст. 148, 149 Господарського кодексу України, ст ст. 33, 34, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Долинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Болехівської міської ради (фонд охорони навколишнього природного середовища) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок засмічення землі відходами у розмірі 507 484 грн. 00 коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вул. Польова,2, м. Болехів, Івано-Франківська область, 77202, код НОМЕР_1 ) на користь Фонду охорони навколишнього природного середовища Болехівської міської ради Івано-Франківської області (р/р0008, МФО836014 , УК у Долинському районі, для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100, симовл звітності 331) шкоду, завдану державі внаслідок засмічення землі відходами у розмірі 507484 грн. 00 коп. (п"ятсот сім тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні).

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вул. Польова,2, м. Болехів, Івано-Франківська область, 77202, код НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37952250; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Івано-Франківській області; код банку отримувача (МФО): 836014; Рахунок отримувача: 3002; код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 03499939) - 10149 грн. 68 коп. (десять тисяч сто сорок дев"ять гривень шістдесят вісім копійки) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.11.15

Суддя Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_5 23.11.15