ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р.Справа № 910/16932/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Пустоваловій І.С.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" м. Харків
до Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-дослідний інститут транспорту газу", м. Харків
про про стягнення 42722,87 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Сотнікова Ю.О. за довіреністю від 01.03.15

відповідача - Кухтик В.М. за довіреністю №2-185 від 17.06.15

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.07.2015 р. було порушено провадження по справі № 910/16932/15 за позовом ТОВ "Украгрозапчастина" до ПАТ "Укртрансгаз" про стягнення 42722,87 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.08.2015 р. було замінено неналежного відповідача - ПАТ "Укртрансгаз" на належного - ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-дослідного інституту транспорту газу" та справу направлено за підсудністю до господарського суду Харківської області.

В своїй позовні заяві позивач - ТОВ "Украгрозапчастина" просить суд стягнути з відповідача - Філії "Науково-дослідного інституту транспортного газу" ПАТ "Укртрансгаз" заборгованість у розмірі 42722,87 грн., а саме - 26952,48 грн. основної заборгованості за отриманий товар, 6564,58 грн. пені, 356,65 грн. річних та 8849,16 грн. витрат від інфляції.

В обгрунтування свого позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань по договору про закупівлю товару №УА-2570 від 12.12.14 в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. №36554 від 14.09.15) в якому проти позову заперечує, вказує на те, що зобов"язання відповідача по оплаті товару не є простроченим.

Ухвалою суду від 21.10.2015 було продовжено строк розгляду справи та відкладено її розгляд на 09.11.2015.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обставини викладені у відзиві відповідача вважає необґрунтованими та такими, що не мають значення для даного спору.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Норми ст.22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання з'являлися повноважні представники сторін, які надавали пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

12.12.2014 між ТОВ «Украгрозапчастина» (позивач) та Філією науково-дослідного інституту транспорту газу ПАТ «Укртрансгаз» (відповідач) було укладено договір про закупівлю товару № УА-2570 ( Договір).

Відповідно до п.п. 1.1 Договору Постачальник (позивач по справі) на умовах цього Договору зобов'язується передати у власність Покупця (відповідача по справі), а Покупець, в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується прийняти й оплатити наступний товар «Шини та камери гумові нові» (код - ДКПП 016-2010 - 22.11.1) у відповідності зі Специфікацією.

На виконання своїх зобов'язань за Договором Постачальник передав Покупцю товар, що підтверджується видатковою накладною № УА-00009050 від 15.12.2014 року на суму 26959,48грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору, Покупець здійснює оплату протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками Видаткової накладної та на підставі отриманого Покупцем відповідного оригіналу рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування коштів з поточного рахунка Покупця на поточний рахунок Постачальника.

Отже, враховуючи положення Договору, останнім днем розрахунку за поставлений товар є - 30.01.2015 року.

Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визнаних змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за отриманий товар, не оспорив суму боргу, суд визнав позовні вимоги щодо стягнення 26952,48 грн. обґрунтованими, такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити кредитору суму грошового боргу з урахуванням індексів інфляції та 3% річних. За таких обставин, позовні вимоги позивача в сумі 8849,16 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу, а також 356,65 грн. річних, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 1, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.1 вказаного договору сторони встановили відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у вигляді пені. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав свої зобов'язання по оплаті у термін, встановлений договором, нарахована позивачем пеня в сумі 6564,58 грн. відповідає умовам договору та вимогам законодавства і підлягає стягненню.

При цьому, суд не приймає заперечення відповідача про те, що до моменту погодження фінансових планів відповідача на 2014 та на 2015 роки він позбавлений можливості здійснення у вказані періоди фінансування оплати вартості поставленого позивачем товару за Договором, оскільки таке фінансування не погоджено Засновником (НАК «Нафтогаз України») та не затверджено у встановленому порядку, а тому у відповідача не виникло обов'язку щодо оплати отриманого товару, оскільки, такий строк встановлений сторонами умовами договору в - п. 4.2, який було підписано сторонами, та умови договору не містять посилання на можливість зміни таких строків в залежності від фінансування відповідача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 554, 559, 610, 626, 629 Цивільного кодексу України, а також ст. ст. 1, 4, 12, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (ідентифікаційний , м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) в особі філії "Науково-дослідного інституту транспорту газу" (61004 м. Харків, вул. Маршала, Конєва, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" (код ЄДРПОУ - 25188223, м. Харків, вул. Роганська, 89-в, кв. 54) основний борг в сумі 26952,48 грн., пеню в розмірі 6564,58 грн., 3% річних в сумі 356,65 грн., втрати від інфляції 8849,16 грн., судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.11.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

(справа №910/16932/15)