ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"19" листопада 2015 р. Справа № 911/4647/15

Суддя Чонгова С.І., розглянувши матеріали заяви Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Лебедин про видачу наказу на рішення Третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14,

за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Лебедин

до Дочірнього підприємства Інфоазот

про стягнення боргу у сумі 154 273,00грн та неустойки у розмірі 308 546,00грн

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність №11 від 02.11.2015);

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 04.11.2015);

третейський суддя: Гаврилюк С.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності №418/10 від 30.06.1994);

інші учасники процесу: ОСОБА_3 (паспорт) КМ181741 виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області).

ВТАНОВИВ:

Рішенням третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14 за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Лебедин до Дочірнього підприємства Інфоазот про стягнення боргу у сумі 154 273,00грн та неустойки у розмірі 308 546,00грн, позовні вимоги задоволено.

19.10.2015 Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив Лебедин звернувся до господарського суду Київської області з заявою №10/19-2 від 19.10.2015 року про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 року у справі №19-26/12-14.

Представник заявника, присутній в судовому засіданні, вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з мотивів викладених в поданій заяві.

Представник відповідача проти задоволення вказаної заяви заперечував з підстав викладених у відзиві на заяву, які зводяться до наступного.

Згідно умов договору №31-06/2014 від 27.03.2014 та договору від 13.09.2014 про переведення права боргу ДП Інфоазот зобовязувалось здійснити внесення аміаку, а відповідальність за неналежне виконання умов договору №31-06/2014 від 27.03.2014 покладається на ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС, а не на ДП Інфоазот; крім того, директор ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС та ДП Інфоазот не мав права укладати договір від 13.09.2014 про переведення боргу; третейський суддя Гаврилюк С.В. був присутній як юрист СГОК Лебедин тому це виключає його можливість як судді розглядати справу №19-26/12-24. У звязку з чим, відповідача просить суд в задоволенні заяви про видачу наказу на рішення третейського суду відмовити в повному обсязі.

Крім того, відповідачем 19.11.2015 продано клопотання про зупинення розгляду заяви у даній справі, мотивоване тим, що відповідачем подано позов до господарського уду Одеської області про визнання недійсними правочинів, а саме договору про переведення права боргу від 13.09.2014, укладеного між ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС та ДП Інфоазот; додаткової угоди до договору про надання послуг від 27.03.2014 №П 31-03/2014; додаткової угоди до договору про надання послуг від 27.03.2014 №П 30-03/2014, укладеної між ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС та СГОК Лебедин.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Згідно матеріалів справи Третейського суду для вирішення конкретного спору № 467/04/14 у складі ОСОБА_4 за позовом СГОК Лебедин до ДП Інфоазот про стягнення заборгованості та неустойки, засвідчена копія якої залучена до матеріалів справи, вбачається, що між ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС (виконавець) та СГОК Лебедин (замовник) укладено договір надання послуг № П 31-03/2014 від 27.03.2014, відповідно до умов якого виконавець на замовлення замовника зобовязується надати послуги у закупівлі, доставки та внесення/оброблення полів аміаком безводним, згідно заявки замовника та погодженням виконавця, а замовник зобовязувався прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до додаткових умов договору та додаткової угоди від 27.03.2014 сторонами передбачено, що усі спори стосовно виконання умов договору, його розірвання та повернення коштів, стягнення збитків чи неустойки, вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні згоди Третейським судом у складі спеціаліста з вищою юридичною освітою ОСОБА_4, рішення якого сторони визнаються кінцевим та обовязковим до виконання.

Як вбачається з виписок з рахунку СГОК Лебедин перерахувало ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС 154 273,20грн за аміак та послуги по його внесенню.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 13.09.2014 між ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС та ДП Інфоазот укладено договір про переведення боргу за договором № П 31-03/2014 від 27.03.2014, відповідно до якого ДП Інфоазот змінило ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС у зобовязанні.

Рішенням третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14 вирішено стягнути з ДП Інфоазот на користь СГОК Лебедин 154 273,00грн основного боргу та 308 546,00грн неустойки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1227 Господарського процесуального кодексу України питання видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається господарським судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Як визначено ст. 51 ЗУ «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом; рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про третейські суди», рішення третейського суду виконуються зобовязаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Як передбачено ст. 56 вказаного закону, заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом

Відповідно до ч. 6 ст. 56 вказаного закону, компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду у справі №19-26/12-24 не скасовано компетентним судом; справа підвідомча третейському суду; заявником не пропущено для звернення за видачею виконавчого документа; рішення третейського суду прийнято у справі передбаченою третейською угодою, яка не визнана недійсною компетентним судом.

Крім того, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача щодо невідповідності складу третейського суду, яким прийнято рішення, вимогам статей 16 - 19 цього Закону, а саме щодо компетентності судді та його зацікавленості у результаті розгляду справи з посиланням на його співробітництво з підприємством стягувача на час розгляду справи.

Третейський суддя Гаврилюк С.В. надав суду копію диплома та його оригінал для огляду в суді, який підтверджує його кваліфікацію юриста. Бориспільською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС У Київській області на вимогу суду надана довідка № 6235/10/10-04-10 від 18.11.2015, з якої не вбачається отримання ОСОБА_4 доходів від сятгувача за 2014 рік.

Посилання боржника на те, що третейський суддя Гаврилюк С.В. є одночасно головою СТ «Озерце» не може вважатись доказом його зацікавленості в результатах розгляду справи №19-26/12-24.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі залишається судом без задоволення з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В якості доказів оскарження договорів відповідачем подано копію позовної заяви, про те доказом розгляду справи іншим судом є ухвала суду про прийняття позовної заяви та порушення провадження у справі.

Крім того, не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що йому не було відомо про винесення рішення третейського суду, оскільки як вбачається з фіскального чеку вказане рішення направлялось відповідачу 26.12.2014, позовна заява 27.11.2014, а ухвала третейського суду про призначення розгляду отримана представником відповідача04.12.2014, що підтверджується повідомленням про вручення відправлення рекомендованою кореспонденцією.

Окрім того, після прийняття даної заяви про видачу наказу на рішення третейського суду відповідач знайомився з матеріалами справи.

Відповідно до ст. 32-33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На момент розгляду заяви, вказане рішення не виконане, доказів протилежного сторонами суду не надано.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 122-11ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу про видачу виконавчого документа або про відмову у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Лебедин про видачу наказу на рішення Третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 122-11ГПК України сторона, на користь якої виданий виконавчий документ, одержує його безпосередньо у господарському суді. Після розгляду господарським судом заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду справа підлягає поверненню до постійно діючого третейського суду.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на Дочірнього підприємства Інфоазот

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 122-11ГПК України, суд

ухвалив:

1. Заяву Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Лебедин про видачу наказу на рішення Третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14 за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Лебедин до Дочірнього підприємства Інфоазот про стягнення боргу у сумі 154 273,00грн та неустойки у розмірі 308 546,00грн задовольнити.

2. Видати наказ на стягнення з Дочірнього підприємства Інфоазот на користь Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Лебедин суми основного боргу в розмірі 154 273,00грн та 308 546,00грн.

3. Стягнути Дочірнього підприємства Інфоазот на користь Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Лебедин 609,00грн суму сплаченого судового збору.

4. Видати накази.

5. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя С.І. Чонгова