РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015Справа №910/22468/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

про стягнення 49 570,28 грн.

за участю представників:

від позивача:Карпенко Ю.С.- представник за довіреністю № 10 від 01.12.2014 р.
від відповідача:Васютин А.Г.- представник за довіреністю № 17 від 31.12.2014 р.

встановив :

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Інтер-Поліс" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про стягнення 49 570,28 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.04.2014 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль марки "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що був застрахований у Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс".

13.08.2014 р., 03.09.2014 р., 17.09.2014 р. та 09.10.2014 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у загальному розмірі 42 522,10 грн. на користь СТО страхувальника.

Цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль марки "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (Поліс № АС/6751605).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 16.04.2014 року в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Інтер-Поліс" просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" суму страхового відшкодування у розмірі 42 552,10 грн., інфляційну складову суму боргу у сумі 6 553,02 грн. та 3 % річних у сумі 465,16 грн., а всього - 49 570,28 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив зазначив, що вина особи, яка керувала автомобілем "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та відповідальність якої була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Нова", не доведена, оскільки відсутня постанова суду про визнання винною цієї особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 1625-032-211-10 від 27.03.2014 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "Інтер-Поліс" та ТОВ "Борис", застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіль марки "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

16.04.2014 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого був пошкоджений застрахований у позивача автомобіль марки "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15.05.2014 р. у справі № 752/5679/14-п провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП водія автомобіля "Мерседес" ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому у вказаній постанові суду встановлена вина іншого учасника ДТП, а саме - водія автомобіля "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_4, яка не надала дорогу автомобілю швидкої медичної допомоги (автомобіль марки "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1), що рухався із увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, у зв'язку з чим не забезпечила безперешкодний проїзд вказаному автомобілю - швидкої, внаслідок чого автомобіль "Мерседес" зіткнувся з автомобілем "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Таким чином, враховуючи висновок зроблений у постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 15.05.2014 р., по справі № 752/5679/14-п, господарський суд вважає, що вина водія застрахованого у відповідача автомобіля "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, доведена належними засобами доказування.

Відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку № 021/14 від 28.04.2014 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП склала 43 331,08 грн., а заказу-наряду № АМН0032952 від 28.04.2014 р. - 42 552,10 грн.

Судом встановлено, що на підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування від 22.05.2014 р., заказу-наряду № АМН0032952 від 28.04.2014 р., акту про страховий випадок № 258 розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ Страхова компанія "Інтер-Поліс" перерахувало на користь СТО страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 42 552,10 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 189 від 03.09.2014 р., № 76 від 13.08.2014 р., № 256 від 17.09.2014 р., № 394 від 09.10.2014 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Пежо", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Нова" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6751605, а отже відповідальною за завданий збиток особою є ПрАТ "Страхова компанія "Нова".

12.12.2014 р. позивач звернувся до відповідача, як страховика винної особи в ДТП, із вимогою за вих. № 2644 про досудове врегулювання спору та відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП на суму 42 552,10 грн. Вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ Страхова компанія "Інтер-Поліс" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Страхова компанія "Нова" за договором майнового страхування у сумі 42 552,10 грн. (у фактично перерахованій сумі).

Полісом № АС/6751605, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 50 000,00 грн., а франшиза 0,00 грн.

Отже, відповідальність ПрАТ "Страхова компанія "Нова" в даному випадку обмежується сумою в 50 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн., а відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 42 552,10 грн.

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 42 552,10 грн., підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 6 553,02 грн. та 3 % річних у сумі 465,16 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення збитків від інфляції та 3 % річних заявлені правомірно.

Такий висновок господарського суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві від 01.07.2014 р., відповідно до якої правильними є висновки судів про необхідність застосування ст. 625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов'язання у спорах, які виникають з договорів страхування. Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у сумі 465,16 грн. та інфляційна складова боргу у сумі 327,67 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки ним невірно враховано індекс інфляції за заявлений період.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про стягнення 49 570,28 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11, ідентифікаційний код 31241449) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ідентифікаційний код 19350062) страхове відшкодування в сумі 42 552 (сорок дві тисячі п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 10 коп., інфляційну складову боргу у сумі 327 (триста двадцять сім) грн. 67 коп., 3 % річних у сумі 465 (чотириста шістдесят п'ять) грн. 16 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11, ідентифікаційний код 31241449) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ідентифікаційний код 19350062) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 597 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто сім) грн. 55 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 9 листопада 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 19 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна