ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 року Справа № 904/7078/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

При секретарі Ковзикові В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: Шинкаренко С.О., довіреність №10/3-86 від 16.09.2015 року, представник;

від відповідача: Дорошенко Г.В., довіреність №б/н від 07.10.2015 року, представник;

представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року у справі № 904/7078/15

за позовом Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району, м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - комунальне підприємство «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором оренди, розірвання договору та виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року (суддя Ярошенко В.І.) припинено провадження у справі в частині стягнення 601,07 грн. пені, а у задоволенні решти частини позовних вимог Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди комунального майна та виселення - скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, неповно дослідив докази та допустив неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги факт несвоєчасного внесення орендної плати, що вже є підставою для розірвання договору оренди. Суд не надав оцінку тому факту, що хоча договір страхування об'єкту оренди був укладений, проте він не набрав чинності, оскільки відповідачем не був здійснений страховий платіж, що також є порушенням умов договору оренди і є підставою для його розірвання.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 18 листопада 2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 13.11.2015 року, у зв'язку з виходом на роботу суддів Дарміна М.О., Чус О.В. - членів постійно діючої колегії суддів, справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Березкіна О.В. (доповідач), судді: Дармін М.О., Чус О.В..

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2014 між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (далі - орендодавець, позивач) та Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Жовтневого району (далі - відповідач, орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 349-ДКП/14 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно вбудоване у нежитлове приміщення (далі - об'єкт оренди) загальною площею 197, 6 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Гагаріна, 137А, у підвалі 5-поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 971344 грн., що перебувають на балансі Комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради (далі - третя особа, балансоутримувач), для розміщення комунального підприємства Дніпропетровської міської ради.

Згідно з п. 2.2 договору оренди, орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до акту приймання-передачі від 17.10.2014, складеному та підписаному орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем, відповідачу було передано об'єкт оренди, зазначений в п.1.1 договору (арк. с. 24).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 2498, 78 грн., без ПДВ /базова за вересень місяць 2014 рік/. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з жовтня 2014 року.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що за користування об'єктом оренди, орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

якщо балансоутримувачем нерухомого майна є комунальне підприємство

- 50 % від загальної суми орендної плати у розмірі 1249, 39 грн. до загального фонду міського бюджету;

- 50 % від загальної суми орендної плати у розмірі 1249, 39 грн. - на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди.

Додатковою угодою від 16.12.2014 до договору, сторони погодили внести частково зміни в п. 1.1 договору, а саме слова "Загальною площею 197, 6 кв.м" змінити на слова "...загальною площею 74,0 кв. м" та "...вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 971344, грн., без ПДВ..." замінити словами "...вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 363762, 00 грн., без ПДВ...".

Пункти 3.2 та 3.3 договору викласти у наступній редакції:

"...3.2 розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 935, 78 грн., без ПДВ базова за вересень місяць 2014 рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з жовтня 2014 року.

3.3 За користування об'єктом оренди, орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 50 % від загальної суми орендної плати ду розмірі 1249, 39 грн. до загального фонду міського бюджету м. Дніпропетровська на розрахункові рахунки, які відкриті районними управліннями Державного казначейства м. Дніпропетровська, відповідно з кодом бюджетної класифікації 22080401 - у розмірі 467, 89 грн.;

- 50 % від загальної суми орендної плати у розмірі 467, 89 грн. - на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди.

Зміни до договору оренди, внесені цією додатковою угодою набувають чинності з 17.10.2014 і діють на майбутнє (арк. с. 27).

Звертаючись до комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району із позовом про стягнення 601, 07 грн. пені, розірвання договору оренди нерухомого майна та виселення Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпропетровська з нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 137А, позивач - Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради посилався на неналежне виконання Відповідачем умов Договору № 349 ДКП/14 від 17.10.2014 оренди нерухомого майна в частині своєчасної та в повному обсязі оплати орендних платежів, невиконання обов'язку із страхування об'єкту оренди, невиконання обов'язку щодо укладання договору на сплату експлуатаційних витрат з балансоутримувачем майна, а також відшкодування витрат по сплаті податку за землю, що в свою чергу, на думку Позивача, є істотним порушенням умов Договору та тягне за собою його розірвання та виселення Орендаря з орендованого приміщення.

Припиняючи провадження в частині стягнення пені та відмовляючи у решті частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість з орендної плати сплачена відповідачем ще до звернення позивача із позовом до суду, заявлена пеня була сплачена під час розгляду справи в суді першої інстанції, а істотних порушень у розумінні ст. 651 ЦК України умов договору оренди позивач не навів, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди та виселення відповідача із орендованого приміщення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

В статті 762 Цивільного кодексу України зазначено про те, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв обумовлений об'єкт оренди, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом приймання-передачі від 17.10.2014.

На спірні правовідносини, враховуючи, що предметом оренди є комунальне майно, розповсюджується також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.3 ст.285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.4 ст.286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2015 року відповідач сплатив оренду плату за період з січня 2015 року по червень 2015 року, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 04.09.2015, підписаним обома сторонами (арк. с. 48), що стало підставою для нарахування пені у сумі 601, 07 грн. за період з 16.11.2014 по 24.07.2015 року за несвоєчасне внесення орендних платежів.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про припинення провадження у справі щодо позовних вимог в частині стягнення пені на підставі п. 1.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, висновки суду щодо відмови у розірванні договору та виселенні також є законними та обґрунтованими.

Статтями 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання по ньому має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно п. 5.6, 5.11 договору оренди, у місячний термін після укладання цього договору орендар повинен застрахувати об'єкт оренди на користь балансоутримувача об'єкта оренди, та укласти договір з балансоутримувачем на оплату експлуатаційних витрат, у тому числі відшкодування витрат по податку на землю.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2014 між КВ ЖРЕП Жовтневого району та балансоутримувачем КП "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради укладено договір про сплату витрат (арк. с. 112-113), за умовами якого орендар власними силами забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт орендованого нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, 137 А, а також утримання прибудинкової території.

Пунктом 1.2 договору про сплату витрат передбачено, що витрати за користування електроенергією "оплачуються орендарем самостійно на підставі самостійно укладених договорів з енергопостачальною організацією відповідно до даних засобів обліку.

Згідно з п.п.1.3.1.5, 1.6. договору про сплату витрат орендар бере участь у витратах балансоутримувача щодо водопостачання та водовідведення, теплопостачання та інших витрат на комунальні послуги стосовно приміщення пропорційно до займаної ним площі за договором оренди. Оплата компенсується на підставі отриманого від балансоутримувача рахунку протягом десяти 10 робочих днів з моменту одержання рахунку на оплату.

Відповідно до п. 1.4 договору про сплату витрат усі витрати за користування телефонами, мережею Інтернет оплачуються орендарем самостійно на підставі самостійно укладених договорів з підприємствами, що надають телекомунікаційні послуги.

З декларацій з плати за землю за 2014 рік із додатками 1, 2, а також відповідними платіжними дорученнями за період 2015 року вбачається, що відповідач щомісячно самостійно сплачує плату на землю, в тому числі і за будинок 137А по проспекту Гагаріна у м. Дніпропетровську (арк. с. 52-82).

04.03.1998 між КВ ЖРЕП Жовтневого району та Дніпропетровськими міськими електричними мережами ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" укладено договір про постачання електричної енергії № 606/45-2, за яким ведеться постачання і оплата електричної енергії КВ ЖРЕП Жовтневого району за точкою обліку електричної енергії спожитої у приміщенні за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, 137 А (арк. с. 83-95).

Факт оплати та відсутності заборгованості за даним договором підтверджується виданим за цим договором ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" рахунком-розшифрокою № 111/606/45-2/9/1 за вересень 2015 року, за якою видно фактичні щомісячні оплати, а також відсутність заборгованості (арк. с. 100-101).

3 листопада 2014 року між відповідачем та ПрАТ «Київський страховий дім» був укладений Договір № 01/40/51076 добровільного страхування орендованого майна (а.с. 109-112), та 27.08.2015 року сплачений страховий внесок.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України « Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Проте, названа норма застосовується з урахуванням загальних положень Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ЦК України.

Згідно з положеннями частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачені орендні платежі, на час подачі позовної заяви заборгованість із сплати орендної плати була відсутня, об'єкт оренди був застрахований, договори на експлуатаційне обслуговування були укладені, податок на землю сплачувався, а тому відсутні підстави вважати затримку орендної плати і внесення страхового платежу за договором страхування вже у 2015 році , як істотне порушення умов договору, яке позбавило можливості позивача отримати те, на що він розраховував при укладанні договору, оскільки відповідачем також була сплачена і пеня.

При цьому, колегія суддів зауважує, що умовами договору передбачено визначення орендної плати шляхом коригування з урахуванням індексу інфляції, відсутність у договорі оренди банківських реквізитів позивача та доказів надання позивачем рахунків на оплату.

Крім того, при визначенні істотності порушення договору, колегія суддів враховує, що 16 грудня 2014 року до договору була укладена додаткова угода, якою були внесені зміни до предмету договору в частині визначення площі орендованого приміщення, і як наслідок, перерахований розмір орендної плати, що на думку суду, також вплинуло на своєчасність виконання відповідачем своїх зобов'язань з орендної плати.

Доводи апелянта про те, що здійснення орендної плати із затримкою, та внесення страхового платежу за об'єкт оренди у 2015 році є підставою для розірвання договору оренди є необґрунтованими, оскільки такі порушення не є істотними у розумінні вимог ст. 651 ЦК України, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зазначений висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 3-211гс14.

Оскільки господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди нерухомого майна, а інших підстав, які б свідчили про наявність у відповідача обов'язку повернути орендоване нерухоме майно, позивачем не наведено та з матеріалів справи не вбачається, висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідача з нежитлових приміщень також є законними та обґрунтованими

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише зводяться до переоцінки досліджених господарським судом доказів та встановлених обставин справи.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому судове рішення у відповідності до п.1 ч.1 ст. 103 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року у справі № 904/7078/15 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.11.2015 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус