ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.2015 Справа № 907/1102/15

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз, м. Ужгород

до відповідача: Відділу охорони здоровя Іршавської районної державної адміністрації, м. Іршава

про стягнення заборгованості в сумі 186767,17 грн.,

Представники:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_2, представник за довіреністю.

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, розяснено їх права та обовязки відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України, зокрема, право заявляти відводи.

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз, м. Ужгород, заявлено позов до Відділу охорони здоровя Іршавської районної державної адміністрації, м. Іршава про стягнення заборгованості в сумі 186767,17 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.10.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 27.10.2015 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.10.2015 року, у звязку з неявкою відповідача та з метою повного, всебічного зясування всіх обставин справи для її правильного вирішення, розгляд справи відкладено на 24.11.2015 року.

29.10.2015 року відповідач надіслав на адресу суду письмове клопотання, яким позовні вимоги визнає в повному обсязі.

24.11.2015 року присутній в судовому засіданні представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи), позов визнає в повному обсязі та просить суд задоволити позовні вимоги прийнявши відповідне рішення по даній справі.

Позивач позов мотивує тим, що відповідач, відповідно до договору № ТП-Бм-116-і/2015 від 16 січня 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» та Відділом охорони здоровя Іршавської райдержадміністрації на постачання природного газу за регульованим тарифом, не виконав свого зобовязання щодо оплати вартості спожитого природного газу в повному розмірі, а тому станом на 30.09.2015 року перед позивачем виникла заборгованість яка складає 186767,17 грн. (сто вісімдесят шість тисяч сімсот шістдесят сім грн. 17 коп.).

Представник позивача у ході судового розгляду наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

16 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» (надалі - позивач) та Відділом охорони здоровя Іршавської райдержадміністрації (надалі - відповідач) був укладений Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-Бм-116-і/2015 (надалі - договір).

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з п.1.1. договору, постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Газ, що продається за цим договором, використовується виключно бюджетними установами та організаціями на власні потреби.

У відповідності до п. 4.7. договору передбачено, що оплату вартості послуг з постачання газу споживач здійснює виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Оплата за газ здійснюється споживачем шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки в наступному порядку: внесення оплати 50% від вартості запланованих місячних обсягів до 15 числа та здійснення наступної оплати в розмірі 50% за спожитий природний газ в поточному місяці до 30 (31) числа місяця поставки газу.

Згідно з абз. 3 п. 4.6 договору, у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 (пятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно з договором, позивач за період січень - жовтень 2015 року передав, а відповідач прийняв газ на загальну суму 2536763,96 грн., що підтверджується підписаними з обох сторін двохсторонніми актами приймання - передачі природного газу (копії актів містяться в матеріалах справи), а також актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2015 року-22.10.2015 від 22.10.2015 року, підписаного з обох сторін (копія міститься в матеріалах справи).

Однак, в порушення умов договору, відповідач не виконав свого зобовязання щодо оплати вартості спожитого природного газу в повному розмірі, а тому заборгованість перед позивачем станом на 30.09.2015 склала 186767,17 грн. (сто вісімдесят шість тисяч сімсот шістдесят сім грн. 17 коп.), що також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2015 року-22.10.2015 від 22.10.2015 року, підписаного з обох сторін.

З цього приводу, 01.09.2015 року та 24.09.2015 року позивачем надіслано на адресу відповідача вимогу №1313 та №11864 про сплату заборгованості за природний газ, що підтверджується квитанцією та описом вмісту поштового відправлення.

Однак, відповідачем вимогу №1313 від 01.09.2015 року та №11864 від 24.09.2015 року про сплату боргу залишено без уваги.

Таким чином, станом на 30.09.2015 року сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 186767,17 грн.

Враховуючи принципи змагальності, рівності, неупередженості судового процесу, а також те, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач, позов визнав в повному обсязі та просить суд задоволити позовні вимоги прийнявши відповідне рішення по даній справі, у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок та обґрунтованість основного боргу позивачем.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 186767,17 грн. - підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку спростовані та не заперечені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 2801,51 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Відділу охорони здоровя Іршавської районної державної адміністрації, м. Іршава (90100, Закарпатська обл., м. Іршава, пров. Шевченка, буд. 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, буд. 2, ) заборгованість на суму 186767,17 грн. грн. (сто вісімдесят шість тисяч сімсот шістдесят сім грн. 17 коп.), та у відшкодування судових витрат - суму 2801,51 грн. (дві тисячі вісімсот одна грн. 51 коп.).

3. Видати наказ

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.11.2015 року.

Суддя Андрейчук Л.В.