ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015р. Справа№ 914/3691/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВІКАНТ», м.Київ

До відповідача: Приватного підприємства «Акорд ЛТ», м.Львів

Про стягнення 4 464, 18 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Підгайна Н.Й. - представник

від відповідача: не з'явився

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВІКАНТ» до Приватного підприємства «Акорд ЛТ» про стягнення 4 464, 18 грн.

Ухвалою суду від 28.10.2015 р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 16.11.2015 р.

В судовому засіданні 16.11.2015 року судом було оглянуто оригінали документів, які в належно завірених копіях долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2015 року позовні вимоги підтримав повністю та просив задоволити з мотивів викладених в позовній заяві та наданих поясненнях.

Відповідач в судове засідання 16.11.2015 року не з'являвся, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду, які направлялись йому рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України, може бути розглянута за відсутності відповідача.

В судовому засіданні 16.11.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

В грудні 2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВІКАНТ» (надалі постачальник) на замовлення Приватного підприємства «Акорд ЛТ» (надалі покупець) поставлено товар на загальну суму 4 109,20 грн., згідно видаткової накладної № 22665 від 06.12.2012 року та довіреності № 46 від 04.12.2015 року на отримання товарно-матеріальних цінностей, пропечатаними та завіреними підписами повноважених представників.

Як стверджує позивач, вартість поставленого товару Приватне підприємство «Акорд ЛТ» не оплатило, заборгувавши позивачу 4 109,20 грн. грн.

Позивачем відповідачу була направлена вимога № 03/09/13-04 від 03.09.2013 року про оплату заборгованості в сумі 4 109,20 до 31.12.2013 року, яка залишена без відповіді і задоволення.

Станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 4 109,20 грн., яку ТзОВ «Торговий дім ВІКАНТ» просить стягнути з ПП «Акорд ЛТ».

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані три відсотки річних в розмірі 354,98 грн., які він просить стягнути з відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вже зазначалося раніше, в грудні 2012 року позивачем відповідачу було поставлено товар на загальну суму 4 109,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № 22665 від 06.12.2012 року та довіреністю № 46 від 04.12.2015 року на отримання товарно-матеріальних цінностей, пропечатаними та завіреними підписами повноважених представників.

Як вбачається із матеріалів справи та позовних вимог, свої зобов'язання відповідач не виконав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін)…. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем відповідачу була направлена вимога № 03/09/13-04 від 03.09.2013 року про оплату заборгованості в сумі 4 109,20 до 31.12.2013 року, яка залишена відповідачем без відповіді і задоволення.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем, за поставлений товар, становить 4 109,20 грн. та підлягає до стягнення з відповідача.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

За несвоєчасне виконання усних договірних зобов'язань за період з 07.12.2012 року по 23.10.2015 року позивачем нараховано три відсотки річник в розмірі 354,98 грн., які підлягають до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів оплати боргу чи заперечень на позов суду не представив.

Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного Підприємства «Акорд ЛТ» (м. Львів, вул. Промислова, 50/52, офіс 628, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВІКАНТ» (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 34/2, офіс 5, ) - 4 109,20 грн. - основної суми боргу, 354,98 грн. - трьох відсотків річних та 1 218,00 грн. - судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.11.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.