УХВАЛА

02.11.2015Справа № 910/21783/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ» та товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ» до Київської міської державної адміністрації, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - комунальне підприємство «КИЇВПАСТРАНС» та комунальне підприємство «КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН», про визнання договору недійсним та стягнення 573945724,73 грн, у присутності представників сторін:

від позивача 1: Іванів А.Р. (довіреність від 20.08.2015 № б/н);

від позивача 2: Іванів А.Р. (довіреність від 20.08.2015 № б/н);

від відповідача 1: Ништик О.А. (довіреність від 06.02.2015 № 050/05-832);

від відповідача 2: Воронюк Н.П. (довіреність від 30.09.2015 № 050-9417);

від відповідача 3: Ништик О.А. (довіреність від 02.09.2015 № 001-2898);

від третьої особи 1: не з'явилися;

від третьої особи 2: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ» та ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ» до Київської міської державної адміністрації, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання договору недійсним та стягнення 573945724,73 грн.

Позов мотивований таким.

Між ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ», як інвестором, Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), як організатором, та Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), як замовником, укладено інвестиційний договір від 09.08.2013 № 050-13/і/131 (далі - договір), за умовами якого, відповідно до умов інвестиційного конкурсу та поданих конкурсних пропозицій, інвестор здійснює діяльність щодо фінансування усіх витрат на створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті (Електронний квиток) (далі - об'єкт інвестування/проект), та протягом строку, визначеного договором, здійснює експлуатацію створеної системи на нижчезазначених умовах (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.11.1 договору інвестор отримує винагороду за збір виручки в міському пасажирському транспорті після впровадження автоматизованої системи оплати проїзду та обліку пасажирів у вигляді відсотка від зібраної виручки. Розмір відсотка становить 8,47 % від зібраної виручки і є компенсацією витрат інвестора на фінансування створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті («Електронний квиток»).

З урахуванням умов, передбачених п. 3.11.1 договору, приписів ст. 64 Бюджетного кодексу України та положень статутів третіх осіб у справі, позивач 1 зазначає, що відрахування 8,47 % від зібраної виручки інвестору як винагороду суперечить бюджетному законодавству України, що, у свою чергу, тягне за собою визнання інвестиційного договору недійсним.

Крім того, позивачами заявлено вимоги про стягнення солідарно з відповідачів 2 і ,73 грн, з яких: 2778000,00 грн - сума, сплачена позивачем 1 на користь відповідачів 2 і 3 як компенсація витрат організаторові за підготовку і проведення конкурсу; 96127724,73 грн - сума відшкодування реальних витрат, яка складається зі суми заборгованості позивача перед позикодавцем за договором позики - 75854222,73 грн та витрат, пов'язаних з придбанням програмного забезпечення, інших товарів, робіт та послуг третіх осіб у загальному розмірі 918600,00 доларів США (еквівалент до національної валюти станом на 20.08.2015 - 20273502,00 грн); 475040000,00 грн - сума упущеної вигоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2015 прийнято позов ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ» та ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21783/15, а її розгляд призначено на 07 жовтня 2015 року.

Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, подав до суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю у зв'язку із таким. Відповідно до додатку до рішення Київської міської ради від 28.01.2015 № 60/925 «Про бюджет міста Києва на 2015 рік» норматив відрахувань від прибутку третіх осіб у справі встановлено у розмірі 1 %. Інші 99 % прибутку комунальних підприємств відповідно до чинного законодавства не є бюджетними коштами і згідно з установчими документами можуть використовуватися підприємствами на власний розсуд, у спосіб, незаборонений чинним законодавством. Також відповідач 3 стверджує, що договір відповідає вимогам законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Щодо позовних вимог майнового характеру відповідач 3 зазначив, що стягнення збитків у сумі 96127724,73 грн є безпідставним, оскільки реалізацію інвестиційного проекту фактично не розпочато. Необґрунтованою є також вимога про стягнення 475040000,00 грн упущеної вигоди, оскільки охоронювані законом інтереси інвестора не порушені. Крім того, позивачами жодним чином не обґрунтовано і документально не підтверджено розмір упущеної вигоди. Відповідач 3, посилаючись на ч. 4 ст. 623 ЦК України, зазначає, що позивачем 1, як інвестором, до даного часу не виконано з основних умов договору, а саме не розроблено проектно-кошторисну документацію, яка є підставою для початку реалізації інвестиційного проекту.

Від відповідача 2 також до суду надійшов відзив на позов, згідно з яким останній також позовні вимоги відхилив повністю. З урахуванням приписів Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 відповідач 2 зазначає, що 8,47 % з виручки, передбачені п. 3.11.1 договору, відносяться до витрат підприємства на збут, а не до прибутку, і жодним чином не спричиняють негативних наслідків до тієї частини суми прибутку, яку комунальні підприємства зобов'язані сплатити до бюджету міста Києва. Поряд із цим відповідачем 2 зазначається, що умови, закріплені у п. 3.11.1 договору, жодним чином не порушують принципів єдності, збалансованості та повноти бюджетного законодавства України. Також відповідачем 2 у відзиві вказано, що бюджетні кошти не є виручкою комунальних підприємств та не входять до тієї маси грошових коштів, з яких мали бути виплачені інвесторові проценти. Відповідач, із урахуванням правил, передбачених ч. 1 ст. 203 ЦК України, стверджує, що позивачами не вказано у позові яким конкретним положенням, яких саме актів цивільного законодавства, а також яким інтересам держави і суспільства, його моральним засадам суперечить п. 3.11.1 договору. Водночас відповідач 2 вказує на те, що цивільне законодавство не регулює бюджетні відносини (ч. 2 ст. 1 ЦК України), а тому недотримання бюджетного законодавства не є підставою для визнання договору недійсним у зв'язку із порушенням цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203 ЦК України). Крім того, як зазначає відповідач 2, позивачем 1 порушено зобов'язання за договором, яке полягає у розробленні, погодженні та затвердженні проектної та кошторисної документації, у зв'язку із чим, на виконання рішення комісії по залученню інвесторів, прийнятого на засіданні 04 серпня 2015 року, позивача було повідомлено про необхідність виконання вказаного зобов'язання протягом 30 календарних днів та про те, що у випадку невиконання вказаної вимоги протягом 37 календарних днів з дати направлення повідомлення, договір буде вважатися розірваним. Однак, позивач 1 у встановлений строк вимогу не виконав, а тому договір є розірваним. Відносно стягнення грошових коштів в сумі 2778000,00 грн відповідач 2 зазначає, що за умовами, передбаченими п. 7.7 договору, ці кошти поверненню не підлягають, оскільки оспорюваний правочин є розірваний через порушенням інвестором умов договору. Також відповідач 2 стверджує, що збитки, заявлені позивачем у зв'язку із укладенням договору позики, не підпадають під визначення реальних збитків, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України. Поряд із цим, відповідач 2 вказує на те, що договір позики укладено до укладення інвестиційного договору та ще раніше укладено рамковий договір. З урахуванням наведеного відповідач 2 стверджує, що відсутні будь-які докази щодо пов'язаності рамкового договору та договору позики із інвестиційним договором. Щодо витрат, пов'язаних із придбанням програмного забезпечення, інших товарів, робіт та послуг третіх осіб в загальному розмірі 918600,00 доларів США відповідач 2 зазначає, що будь-якої інформації та відповідних доказів відносно цих витрат матеріали справи не містять, а також відповідач 2 звертає увагу на те, що сума витрат позивачем 1 змінювалася, про що останній повідомляв відповідними листами. Крім того відповідач 2 заперечив проти вимоги про стягнення упущеної вигоди, оскільки, як зазначалося вище, позивач 1 не виконав свої зобов'язання, обумовлені у п. 2.6 договору. З приводу вказаного відповідач 2 також зазначає, що позивачами не надано суду доказів на підтвердження того факту, що ними вживалися заходи, спрямовані на одержання доходів, які вважаються останніми упущеними. Поряд із цим відповідачем 2 вказано, що позовна заява не містить інформації з приводу заявленої суми упущеної вигоди, а саме з чого саме позивачі виходили при розрахунку вказаної вимоги. Крім наведеного у відзиві зазначається, що позивач 2 - ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ» не є стороною інвестиційного договору, а також позов не містить позовних вимог саме цієї особи до відповідачів. Водночас у відзиві відповідача 2 зазначається, що позов не містить позовних вимог до кожного відповідача окремо.

Ухвалою суду від 07.10.2015 розгляд справи відкладено на 19 жовтня 2015 року.

19 жовтня 2015 року до господарського суду надійшли додаткові письмові пояснення позивачів по суті спору, з яких вбачається таке. Позивачі, посилаючись на приписи Бюджетного кодексу України та статути третіх осіб у справі, стверджують, що виручка комунальних підприємств включає в себе бюджетне фінансування і до виручки відносяться компенсація з бюджету за перевезення пільгових категорій громадян, а тому вилучення 8,47 % з бюджетних надходжень є порушенням законодавства. Крім того у поясненнях зазначається, що правочин не може суперечити не тільки нормам цивільного законодавства, а й іншим нормам, зокрема, бюджетному законодавству. Позивачі також стверджують, що розірваний договір може бути визнаний недійсним у майбутньому. Також позивачі пов'язують невиконання інвестиційного договору із бездіяльністю відповідачів та третіх осіб у справі та блокуванням ними дій позивача, спрямованих на виконання договору, а тому, як стверджують позивачі, умови договору не виконано не з їх вини. У поясненнях позивачі стверджують, що грошові кошти, отримані на підставі договору позики, були використані на фінансування витрат позивачів, пов'язаних із інвестиційним договором. Крім того, позивачі, посилаючись на п. 3.1 інвестиційного договору, зазначають, що ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ» є залученим інвестором.

Ухвалою суду від 19.10.2015 розгляд справи відкладено на 02 листопада 2015 року, а також за клопотанням представників позивачів продовжено строк розгляду спору в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69 ГПК України.

30 жовтня 2015 року до господарського суду надійшов відзив КП «КИЇВПАСТРАНС», яким останнє позовні вимоги відхилило повністю.

02 листопада 2015 року до господарського суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача 2, з яких вбачається, що рішенням суду від 01.10.2015 у справі № 910/21780/15, предметом якого є стягнення солідарно з ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ» та ТОВ «АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ» заборгованості за договором позики, не встановлено, що придбане програмне забезпечення мало використовуватися для реалізації інвестиційного проекту «Електронний квиток». Також у поясненнях зазначається, що проектно-кошторисна документація позивачем 1 не розроблена, а тому ні позивач 1, ні позичальник коштів не можуть знати які технічні характеристики необхідні програмному забезпеченні для реалізації інвестиційного проекту «Електронний квиток». Отже, враховуючи те, що сторонами договору не було затверджено графік фінансування та реалізації проекту, тому всі витрати, які нібито понесено позивачами, є їх комерційним ризиком та вони не можуть бути покладені на відповідачів. Відповідач 2 водночас зазначає, що уповноважена особа позичальника була присутня на засіданні комісії по залученню інвесторів 04 серпня 2015 року і, відповідно, була обізнана про прийняте нею рішення, а тому укладення договору купівлі програмного забезпечення (від 17.08.2015) може розцінюватися як намір незаконного заволодіння майном територіальної громади міста Києва, шляхом включення до складу позовних вимог неіснуючих збитків. Також з урахуванням приписів ч. 4 ст. 623 ЦК України відповідач 2 стверджує, що позивачем 1 не вживалися дії, спрямовані на отримання доходів, які останній кваліфікує як упущену вигоду, а тому докази зворотного не можуть бути надані суду. Враховуючи наведене відповідач 2 зазначає, що позивачами не доведено наявності в діях відповідачів складу господарського правопорушення, а отже, відсутні підстави для стягнення збитків.

02 листопада 2015 року до господарського суду надійшов відзив третьої особи 2 - КП «КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН», згідно із яким остання проти позову заперечила та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Суд зазначає, що 02 листопада 2015 року до господарського суду надійшли клопотання позивача 2 (з додатками) про долучення до матеріалів справи документів, серед яких наявні копії виписок з поточних рахунків, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжні доручення, видаткові накладні. Зазначені клопотання з документами містяться у II-VI томах.

Документами, долученими до матеріалів справи, позивачі обґрунтовують розмір реальних збитків, заявлених до стягнення з відповідачів.

Суд, дослідивши документи, додані позивачем 2 до матеріалів справи, дійшов висновку, що первинні, розрахункові документи та виписки з поточних рахунків можуть свідчити про придбання позивачами робіт, послуг і товарів, необхідних для ведення ними їхньої господарської діяльності, тобто не всі ці докази можуть свідчити про витрати грошових коштів з метою реалізації інвестиційного проекту «Електронний квиток».

У судовому засіданні 02 листопада 2015 року, ґрунтовно вивчивши обставини і матеріли справи, заслухавши усні пояснення представників сторін по суті спору, суд дійшов висновку про необхідність у призначенні у справі судово-економічної експертизи, з урахуванням такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Так, як зазначалося вище, між позивачем 1 та відповідачами 2 і 3 укладено інвестиційний договір від 09.08.2013 № 050-13/і/131.

Як вбачається з п 1.2 договору, складовими частинами об'єкту інвестування є:

- комплекс обладнання для обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті, включаючи пільгових пасажирів, яким видана «Картка киянина»;

- комплекс обладнання/терміналів для продажу засобів оплати за проїзд у наземному та підземному міському пасажирському транспорті;

- створення та введення в експлуатацію єдиного міського ситуаційного (процесінгового) центру для підтримки роботи автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті («Електронний квиток»);

- емісія універсального платіжного засобу в міському транспорті - безконтактних карток.

Відповідно до п. 1.3 договору об'єктом інвестування є створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті («Електронний квиток»).

Згідно з п. 1.4 договору орієнтовні техніко-економічні показники складових об'єкту інвестування наведені у додатку 1 до договору.

Сторонами договору у п. 2.1 передбачено, що інвестор відповідно до умов договору забезпечує фінансування усіх витрат, пов'язаних з проектуванням, створенням, введенням в експлуатацію та підтримкою роботи об'єкта інвестування (надалі - «реалізація проекту»).

У пункті 2.3 визначено, що сторони договору дійшли згоди про виконання інвестором з урахуванням особливостей, встановлених договором, обов'язків, пов'язаних із участю в інвестиційному конкурсі та виконанням його умов, а саме:

- сплати коштів в якості компенсації організатору конкурсу витрат, пов'язаних з підготовкою та проведенням інвестиційного конкурсу, у розмірі 1 % від загальної орієнтовної вартості реалізації проекту без урахування ПДВ, що становить 944781,00 грн, які сплачуються протягом 10 (десяти) робочих днів з дня набрання чинності договором та поверненню не підлягають;

- сплати організатору конкурсу коштів на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у розмірі не менше 2,5 % від вартості реалізації проекту без урахування ПДВ, що становить не менше 2361953,00 грн та сплачується інвестором в такому порядку:

- 25 % коштів - не пізніше 1 (одного) місяця з дня набрання чинності договором і розраховується від орієнтовної вартості реалізації проекту без урахування ПДВ, що становить 590488,00 грн;

- 25 % коштів - не пізніше 1 (одного) місяця з дати затвердження проектної кошторисної документації (далі - ПКД) і розраховується від остаточної вартості реалізації проекту без урахування ПДВ на підставі затвердженої ПКД.

- 50 % коштів - не пізніше 12 (дванадцяти) місяців з дня набрання чинності договором і розраховується від остаточної вартості реалізації проекту без урахування ПДВ на підставі затвердженої ПКД.

Компенсація інвестором замовнику виконання підготовчих (передконкурсних) робіт - комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київське інвестиційне агентство» за розробку орієнтовних техніко-економічних показників, передпроектних пропозицій у розмірі 61512,90 грн що сплачується/відшкодовується замовнику виконання підготовчих (передконкурсних) робіт не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дня набрання чинності договором (п. 2.4 договору).

У відповідності до п. 2.5 договору загальна орієнтовна вартість реалізації проекту, визначена в п. 2.2 договору, може збільшуватися/зменшуватися залежно від зміни фактичних витрат інвестора на реалізацію проекту відповідно до затвердженої ПКД.

Як передбачено у п. 2.10 договору, інвестор має право на власний розсуд заключати договори/угоди, спрямовані на виконання умов конкурсу, конкурсних пропозицій, договору та реалізацію проекту в цілому.

У пунктах 5.2.1, 5.2.4 та 5.2.5 передбачено, що інвестор має право: на свій розсуд залучати кошти третіх осіб для виконання зобов'язань щодо забезпечення фінансування створення об'єкту інвестування на всіх етапах; укладати від власного імені всі необхідні угоди, договори та інші правочини, що спрямовані на реалізацію проекту; самостійно визначати та здійснювати всі фактичні дії, спрямовані на досягнення мети проекту, в тому числі проводити пошук необхідних контрагентів, проводити з ними переговори, зустрічі, надавати та отримувати необхідну інформацію та документи, здійснювати інші необхідні дії.

Датою набрання чинності договору є дата реєстрації договору в Департаменті економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що вказана на титульній сторінці договору (п. 12.1 договору).

Отже, як стверджують позивачі, у ході реалізації об'єкта інвестиції за інвестиційним договором від 09.08.2013 № 050-13/і/131, останніми понесено збитки у загальному розмірі 96127724,73 грн, який складається з такого:

- 75854222,73 грн - заборгованість за договором позики від 27.05.2013 № 2 про надання кредиту (сума кредиту (тіло), проценти за користування, пеня та 3 % річних);

- 20273502,00 грн - інші витрати, пов'язані із придбанням необхідного програмного забезпечення, інших товарів, робіт та послуг третіх осіб (які не є учасниками судового процесу у даній справі).

На підтвердження наведених сум реальних збитків позивачами додано до матеріалів справи значну кількість документів.

Таким чином, беручи до уваги великий обсяг первинної бухгалтерської документації, розрахункових документів та виписок з поточних рахунків, на яких ґрунтується позовна вимога про стягнення збитків та необхідність у визначенні вірного розміру прямих і безпосередніх витрат, понесених позивачами у зв'язку із реалізацією об'єкта інвестиції «Електронний квиток», суд вважає за необхідне призначити у даній справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а також зупинити провадження у даній справі до отримання відповідного висновку судового експерта.

Крім того суд враховує питання позивачів та відповідачів 2 і 3, запропонованих у їх клопотаннях, поданих до суду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 41 ГПК України.

Отже, керуючись статтями 41-42, п. 1 ч. 2 ст. 79, ст. 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ :

1. Призначити у справі № 910/21783/15 судово-економічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. Поставити на вирішення судовими експертами такі питання:

1) Яка сума грошових коштів фактично витрачена товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ» безпосередньо на створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті (Електронний квиток) на підставі інвестиційного договору від 09.08.2013 № 050-13/і/131 та підтверджується документально відповідно до наявних у матеріалах справи документів (первинна бухгалтерська документація, розрахункові документи, виписки з поточних рахунків - II-VI томи)?

1.1) З яких саме матеріальних цінностей, робіт та послуг складаються грошові витрати, понесені товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ» у зв'язку зі створенням єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті (Електронний квиток) на підставі інвестиційного договору від 09.08.2013 № 050-13/і/131, відповідно до наявних у матеріалах справи документів (первинна бухгалтерська документація, розрахункові документи, виписки з поточних рахунків - II-VI томи)?

2) Який розмір реальних збитків було завдано товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ» та товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ» у зв'язку з виконанням ними Інвестиційного договору?

3. Попередити експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Зупинити провадження у справі № 910/21783/15 до закінчення проведення судової економічної експертизи та отримання судом висновку експертів і матеріалів даної справи.

5. Зобов'язати позивачів: товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ» (61145, Харківська обл., місто Харків, вул. Новгородська, буд. 3 А, офіс 312; ідентифікаційний код 36035462) та товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 52 Б, офіс 510; ідентифікаційний код 38620532) здійснити попередню оплату експертизи, про що повідомити Київський науково-дослідний інститут судових експертиз та Господарський суд міста Києва.

6. Справу № 910/21783/15 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Суддя Я.А. Карабань