ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" листопада 2015 р.Справа № 916/186/15-г

За позовом: Приватного акціонерного товариства "РЕНО Україна"

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА"

До відповідача: Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт"

про стягнення 128289,95 грн.

Суддя Т.Г. Дяченко

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_1, представник за довіреністю

Від 3-ї особи: не з'явився

Від відділу ДВС: не з'явився

Суть спору: Позивач Приватне акціонерне товариство "РЕНО Україна" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" на користь позивача збитки у розмірі 128289,95 грн. Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2015р. суддею Дяченко Т.Г. порушено провадження у справі №916/186/15-г.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.03.2015р. позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "РЕНО Україна" задоволено частково, стягнуто з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 4824 грн. 07 коп., збитки у вигляді курсової різниці у розмірі 81991 грн. 62 коп. та 1744 грн. 75 коп. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2015р. по справі № 916/186/15-г частково скасовано, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "РЕНО Україна" задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт на користь Приватного акціонерного товариства "РЕНО Україна" 81991,62 грн. курсової різниці та 1639,84 грн. судових витрат, в решті позову відмовлено.

03.06.2015р. господарським судом Одеської області було видано накази на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2015р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р. у справі №916/186/15-г залишено без змін.

22.09.2015р. до господарського суду Одеської області від Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" надійшла скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії органу ДВС, з урахуванням уточнень від 12.11.2015р. у якій скаржник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015р., визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015р., визнати незаконними дії державного виконавця Відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015р., визнати недійсною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.10.2015р. скаргу Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" вх. ГСОО № 2-5461/15 від 05.10.2015р. у справі № 916/186/15-г прийнято до розгляду та призначення розгляд скарги у судовому засіданні.

До суду представником Відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області надані письмові заперечення, у яких заявник заперечує проти поданої скарги у повному обсязі.

Розглянувши скаргу від 22.09.2015р. Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" в порядку ст. 121-2 ГПК України, вислухавши усні пояснення представника скаржника, проаналізувавши матеріали, додані до скарги, суд зазначає наступне.

В силу вимог ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як встановлено судом, 06.07.2015р. державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47998969 за виконанням наказу господарського суду Одеської області від 03.06.2015р. у справі №916/186/15-г та встановлено боржнику строк до 13.07.2015р. для добровільного виконання рішення суду, що зазначено п. 2 постанови.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.07.2015р. зупинено виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду Одеської області від 21.05.2015р. по справі №916/186/15-г до розгляду касаційної скарги Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт", у заявку з чим 10.07.2015р. державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №916/186/15-г від 03.06.2015р.

06.08.2015р. державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №916/186/15-г від 03.06.2015р., п. 1 якої встановлено боржнику строк до 12.08.2015р. для добровільного виконання рішення суду та 10.08.2015р. супровідним листом скеровано на адресу Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт". Однак, як вбачається зі штампу Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт", якій міститься на супровідному листі відділу ДВС, яким було скеровано постанову, вказану постанову від 06.08.2015р. про поновлення виконавчого провадження отримано 10.09.2015р.

Після отриманої постанови від 06.08.2015р. про поновлення виконавчого провадження, скаржником було сплачено заборгованість на виконання вимог наказу №916/186/15-г від 03.06.2015р., що підтверджується платіжним дорученням №2761 від 10.06.2015р., який залучено до матеріалів справи. Про погашення заборгованості за наказом №916/186/15-г від 03.06.2015р. листом від 10.09.2015р. №738/04-13 було повідомлено відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області.

Однак, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження з примусового виконання наказу №916/186/15-г від 03.06.2015р., представником Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" було виявлено існування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015р. та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.08.2015р. Зазначені постанови не містять супровідного листа, як доказ належного направлення на адресу боржника. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представнику Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" було вручено оригінал постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015р. та завірену копію постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.08.2015р., що підтверджується актом від 18.09.2015р., який було складено державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області.

Відповідно до п. 5 ст. 39 Закону України „Про виконавче провадження після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк. Однак, як вбачається з наданих документів, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015р. та постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.08.2015р. не мають доказів належного направлення їх боржнику.

Згідно зі ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження зазначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до п. 3 ст. 27 Закону України „Про виконавче провадження у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Приписами ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Ч. 1 ст. 27 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 Закону України „Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні та інші заходи, передбачені рішенням.

Приписами ч.4 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження встановлено, що копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Однак, як вбачається з матеріалів поданої скарги, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015р. не містить супровідного листа, у якому б зазначалася дата направлення вказаної постанови боржнику.

Крім того, згідно ч.ч. 1,2 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч.3 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Однак, як зазначається боржником та підтверджується відповідними доказами, а саме платіжним дорученням №2761 від 10.09.2015р. сума за виконавчим документом №916/186/15-г від 03.06.2015р. була сплачена у розмірі 83631,46 грн.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Приймаючи до уваги вищевикладене, скарга від 22.09.2015р. Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" з урахуванням уточнень від 02.11.2015р. в порядку ст. 121-2 ГПК України підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт"(вх.№ГСОО 2-5187/15 від 22.09.2015р.) з урахуванням уточнень від 12.11.2015р. в порядку ст.121-2 ГПК України у справі №916/186/15-г задовольнити.

2.Визнати недійсними дії державного виконавця Відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015р.

3. Визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015р.

4.Визнати недійсними дії державного виконавця Відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015р.

5.Визнати недійсною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015р.

Копію ухвали направити сторонам та до Відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області.

Ухвалу суду може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя Т.Г. Д'яченко