ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р.Справа № 922/5315/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ;
до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", м. Харків; відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод", м. Лозова;
про стягнення 299.781,16 грн.
за участю представників:

позивача - Студенніков Д.М., довіреність № 23-12/14-1 від 23.12.2014 р.;

відповідача-1: не з"явився;

відповідача-2: не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" 10.09.2015 р. звернулося з позовом до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" та до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" про солідарне стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № LC5415-06/11 від 17.06.2011 р. в сумі 299781,16 грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем-2 (лізингоодержувач) своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу від 17.06.2011 р. № LC5415-06/11, укладеного з позивачем, в частині повної та своєчасної сплати платежів, установлених договором, внаслідок чого у відповідача-2 перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 299.781,16 грн., а відповідач-1 (поручитель) в свою чергу поручився перед позивачем, у відповідності до умов договору поруки від 17.11.2011 р. № 5413, за належне виконання відповідачем-2 своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу від 17.06.2011 р. № LC5415-06/11, і вимоги позивача до поручителя та лізингоодержувача про сплату заборгованості залишилися без задоволення; в якості правових підстав вказує на норми ст. ст. 1, 11, 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг", ст. ст. 193, 292 ГК України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 554, 559, 610, 626, 629 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідачі у судове засідання 17.11.2015 р. своїх представників не направили, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі в повному обсязі не надали.

20.10.2015 р. відповідач-1 звертався з клопотанням про відкладення розгляду справи від 20.10.2015 р. № 382/54 (вх. № 42360 від 20.10.2015 р.), у якому просив суд відкласти розгляд справи, у зв"язку з можливістю врегулювання спору у даній справі мирним шляхом, яке було судом задоволено та відкладено розгляд справи на 17.11.2015 р.

Станом на момент судового засідання доказів врегулювання спору у даній справі мирним шляхом відповідачем-1 не надано, не міститься таких і в матеріалах справи.

Натомість відповідач-1 16.11.2015 р. знову звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, в зв"язку з неможливістю забезпечити участі свого представника у судовому засіданні 17.11.2015 р. (№ 455/54, вх. № 46123).

Вирішуючи це клопотання суд виходить з наступного.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд уважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Строк вирішення спору, що продовжувався, у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України, закінчується 26.11.2015 р.

Приймаючи до уваги, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання (т. І а. с. 130, 131), враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача-1 та відповідача-2 не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв"язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (лізингодавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" (лізингоодержувач, відповідач-1) було укладено договір фінансового лізингу № LC 5415-06/11 від 17.06.2011 р. (т. І а. с. 15-18), згідно умов п. 1.1 якого лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язався придбати та передати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Специфікації (Додаток №2 до цього Договору, т. І а. с. 21-22), а лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

На виконання умов вищезазначеного Договору, позивач передав у тимчасове володіння відповідачу предмет лізингу згідно специфікації, що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі предмета лізингу від 26.09.2011 р. (т. І а. с. 30).

За змістом п.5.2. Загальних умов фінансового лізингу - Додаток №4 до Договору (т. І а. с. 23-27), Лізингоодержувач сплачує авансові лізингові платежі на підставі рахунку у строки, що визначені Договором. Рахунок на оплату авансових лізингових платежів надається Лізингодавцем при укладенні договору.

Лізингоодержувач щомісячно на підставі рахунку Лізингодавця до 8 числа поточного місяця сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу за договором купівлі-продажу, нараховані за попередній місяць згідно п.4.2. цього договору.

На підставі п. 4.2 Договору Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування у період з моменту передачі Предмета лізингу до настання першого періоду лізингу за ставкою LIBOR ЗМ плюс 7,00% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього Договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за Курсом продажу (Розділ 1 "Визначення" Загальних умов Додатку 4 до цього Договору), крім того ПДВ у випадках передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п.4.3 Договору Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості Предмета лізингу та комісії Лізингодавця.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього Договору, від заборгованості Лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно Графіку (Додаток 1 до Договору, т. І а. с. 19-20). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за Курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

У відповідності до п. 5.1. Договору за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Загальними умовами фінансового лізингу, Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в Договорі електронну адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. При чому, у разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку Лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4 Загальних умов).

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов змінений за правилами п. п. 6.1 та 6.2 Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку Лізингодавця та підлягає сплаті Лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Також відповідно до п. 7.1. Загальних умов, Лізингоодержувач протягом строку лізингу за свій рахунок забезпечує страхування предмету лізингу в страховій компанії.

Пунктом 7.4. Загальних умов передбачено, що Лізингодавець зобов'язаний за 10 (десять) днів до закінчення дії страхового договору продовжити його дію та сплатити страховий платіж через страхового агента, яким виступає Лізингодавець.

Якщо за 5 (п'ять) днів до закінчення дії страхового договору або граничного строку сплати страхових платежів Лізингоодержувач не здійснить сплату страхових платежів, то Лізингоодержувач має право самостійно застрахувати такий Предмет лізингу, а Лізингоодержувач зобов'язаний відшкодувати Лізингодавцю такі витрати, крім того ПДВ.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач-1, в порушення умов п. п. 5.1-5.5, п. 7.4, п. 8.1.4 Загальних умов фінансового лізингу, належним чином не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 299.781,16 грн. (рахунки-фактури (акти виконаних робіт, грн.)*: № LC 5415-06/11/36-081 від 01.10.2014 р. на суму 18.542,29 грн., № LC 5415-06/11/37-083 від 03.11.2014 р. на суму 18.445,54 грн., № LC 5415-06/11/38-085 від 01.12.2014 р. на суму 21.249,49 грн., № LC 5415-06/11/39-087 від 05.01.2015 р. на суму 22.726,16 грн., № LC 5415-06/11/40-089 від 02.02.2015 р. на суму 28.463,80 грн., № LC 5415-06/11/41-091 від 02.03.2015 р. на суму 42.812,89 грн., № LC 5415-06/11/42-093 від 01.04.2015 р. на суму 32.633,12 грн., № LC 5415-06/11/43-095 від 05.05.2015 р. на суму 29.176,46 грн., № LC 5415-06/11/44-097 від 02.06.2015 р. на суму 28.773,03 грн., № LC 5415-06/11/45-099 від 01.07.2015 р. на суму 28.483,81 грн., № LC 5415-06/11/46-101 від 03.08.2015 р. на суму 28.474,57 грн., т. І а. с. 35-45).

Разом з цим, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (лізингодавець) та Приватним акціонерним товариством "Лозівський ковальсько-механічний завод" (поручитель, відповідач-2) було укладено договір поруки від 17.06.2011 р. №5413 (т. І а. с. 28-29), відповідно до п.1.2. якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зов'язання перед лізингодавцем відповідати по зобов'язанням лізингоодержувача - ПАТ "Харківський підшипниковий завод", які виникають за Договором лізингу - договори фінансового лізингу № № LC 5413-06/11 - LC 5416-06/11 від 17.06.2011 р., укладені між лізингодавцем та лізингоодержувачем, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах Договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Договором лізингу, а також виконати інші умови Договору лізингу в повному обсязі.

Згідно п. 2.1. договору поруки, у випадку невиконання Лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за договором лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

Відповідно до п. 2.5. договору поруки, у випадку невиконання лізингоодержувачем перед лізингодавцем зобов'язань за договором лізингу поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання таких зобов'язань в обсязі, заявленому лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги лізингодавця. Виконання грошових таких зобов'язань здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок лізингодавця, який буде повідомлено поручителю додатково.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки поручитель і лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

Відповідно до ч. 2 п. 4.1. договору поруки, порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобов'язань не пред''явить вимоги до поручителя (п. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

Як слідує з позовної заяви, лізингоодержувачу була направлена вимога №1223-08/15 від 17.08.2015 р. про сплату заборгованості, у тому числі за договором фінансового лізингу № LC 5415-06/11 від 17.06.2011 р., (т. І а. с. 48, докази направлення т. І а. с. 110), та поручителю була направлена вимога №1227-08/15 17.08.2015 р. про сплату заборгованості, у тому числі за договором фінансового лізингу № LC 5415-06/11 від 17.06.2011 р., (т. І а. с. 49, докази направлення т. І а. с. 111), які залишаються не виконаними, заборгованість за договором фінансового лізингу № LC 5415-06/11 від 17.06.2011 р. у розмірі 299.781,16 грн. не сплачена.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг", відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, з урахуванням особливостей, що встановлюються цим законом.

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

За змістом ст. ст. 525, 526 та ст. 193 ГК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами, а зобов"язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, зміст п. 3.1. договору поруки, а також враховуючи, що відповідачі в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростували, заперечень проти позову, свого розрахунку щодо розміру заборгованості чи доказів її сплати суду не надали, не міститься таких і в матеріалах справи, - позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором фінансового лізингу № LС5415-06/11 від 17.06.2011 р. в сумі 299781,16 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у даній справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 4.496,72 грн., у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідачів, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у рівних частинах по 2.248,36 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 6, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" ст.ст. 509, 525, 526, 530, 559, 612, 629, 806 ЦК України, ст. ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, просп. Фрунзе, буд. 3, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, ) заборгованість за договором фінансового лізингу № LС5415-06/11 від 17.06.2011 р. в сумі 299781,16 гривень.

2.1. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, просп. Фрунзе, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, ) 2.248,36 грн. судового збору.

3.1. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, ) 2.248,36 грн. судового збору.

4.1. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.11.2015 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа № 922/5315/15/