КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа№ 910/26130/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Станіка С.Р.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання - Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Старенький О.С. - за довіреністю

від відповідача: Прокоф'єва Л.В.- за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Залізничтеплоенерго»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015

у справі №910/26130/15 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничтеплоенерго»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі №910/26130/15 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Львівське комунальне підприємство "Залізничтеплоенерго" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі №910/26130/15 про повернення позовної заяви ЛКП "Залізничнетеплоенерго" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про зобов'язання вчинити дії, справу передати на розгляд господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою через невідповідність висновків суду обставинам справи та прийнята з порушенням норм процесуального права.

Також в апеляційній скарзі позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015 у справі №910/26130/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р., поновлено Львівському комунальному підприємству "Залізничтеплоенерго" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі №910/26130/15; прийнято апеляційну скаргу до провадження; розгляд справи №910/26130/15 призначено на 11.11.2015.

11.11.2015 через відділ документального забезпечення суду відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив в її задоволенні відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається, в жовтні 2015 року Львівське комунальне підприємство "Залізничтеплоенерго" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зобов'язання Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" списати Львівському комунальному підприємству "Залізничтеплоенерго" 16 500,00 грн. пені, 5 549,16 грн. - 3% річних, 0,04 грн. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі рішення господарського суду Львівської області від 23.06.2015 № 914/1308/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі №910/26130/15 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто заявнику без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі. В якості доказу відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів заявником надано копію фіскального чеку № 6 від 30.09.2015 та оригінал опису вкладення у цінний лист № 797 від 30.09.2015, що, за висновком суду першої інстанції, є порушенням вимог ст. 57 ГПК України.

Проте, з наведеним висновком суду колегія суддів не погоджується та вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 07.10.2015 прийнята з порушенням норм процесуального права, з огляду на таке.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви передбаченні у статті 54 ГПК України, згідно з п. 7 ч. 2 якої позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

За приписами частини першої статті 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно положень Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Пунктом 19 зазначених Правил надання послуг поштового зв'язку передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення; у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Отже, позивач, в якості належних доказів надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів має подати розрахунковий документ (касовий чек, поштову квитанцію), який підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку разом з описом вкладення у цінний лист, який підтверджує зміст поштового відправлення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач - Львівське комунальне підприємство "Залізничтеплоенерго" в якості доказу надсилання відповідачу - Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" копії позовної заяви з доданими до неї документами додав належним чином завірену копію фіскального чеку № від 30.09.2015 та оригінал опису вкладення у цінний лист №797 від 30.09.2015.

Наведені документи відповідають вимогам Правил надання послуг поштового зв'язку, а отже підтверджують факт направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу - Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Разом з тим, судова колегія зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує право суду при підготовці справи до розгляду у випадку сумніву щодо вірогідності поданих доказів, зокрема копії фіскального чеку № від 30.09.2015, витребувати у позивача оригінал вказаного фіскального чеку.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з чим ухвала господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/26130/15 прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Львівського комунального підприємства "Залізничтеплоенерго" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/26130/15 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з передачею справи на розгляд господарському суду міста Києва.

Згідно п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Таким чином, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства "Залізничтеплоенерго" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/26130/15 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/26130/15 скасувати.

3. Справу № 910/26130/15 направити на розгляд господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді С.Р. Станік

Ю.Л. Власов