донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.11.2015 справа №905/2129/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівТатенко В.М. Колядко Т.М., Чернота Л.Ф.

за участю представників сторін:
від позивача:Не з'явився
від відповідача:Не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від07.10.2015 року
по справі№ 905/2129/15 (суддя: Бойко І.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область
до Приватного акціонерного товариства «Волтекс - Меланж», м. Луцьк
провизнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область (далі - "Позивач") звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Волтекс - Меланж», м. Луцьк (далі - "Відповідач") про визнання недійсним договору № 15/917 від 23.07.2010 року (далі - "Договір").

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.10.2015 року у справі № 905/2129/15 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область до Приватного акціонерного товариства «Волтекс - Меланж», м. Луцьк - було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область до Приватного акціонерного товариства «Волтекс - Меланж», м. Луцьк у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Позивача в судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив, але 09.11.2015 року через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Волтекс - Меланж» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 07.10.2015 року по справі № 905/2129/15 - без змін.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін.

Відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу не було здійснено технічними засобами.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 202 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1, ст. 215 Цивільного кодексу України).

У ч. 1, ст.. 207 Господарського Кодексу України (далі - ГК) зазначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

23.07.2010р. між Приватним акціонерним товариством "Волтекс-Меланж" (надалі - Постачальником) та Публічним акціонерним товариством "Енергомашспецсталь" (надалі - Покупцем) був укладений договір поставки №15/917, згідно з яким постачальник зобов'язується передати в установлений строк продукцію у власність покупця, а покупець зобов'язується в відповідності з умовами даного договору прийняти цю продукцію та оплатити її (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору, найменування, номенклатура (асортимент), кількість, якісні та інші характеристики продукції (товару), її ціна зазначаються в специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст.. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою Договір укладений між сторонами - є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як підставою для скасування рішення господарського суду Донецької області від 07.10.2015 року у справі № 905/2129/15, апелянт посилається на те, що у договорі №15/917 від 23.07.2010 року, сторонами не досягнуті всі істотні умови договору, зокрема, не узгоджений строк поставки товару.

Згідно п. 10.3 Договору, покупець здійснює оплату за поставлену продукцію у строки зазначені в специфікаціях. Специфікації:

- №1 від 23.07.2010р.,

- №2 від 01.06.2011р.,

- №3 від 30.06.2011р.,

- №4 від 20.07.2011р.,

- №5 від 17.01.2012р.,

- №6 від 06.08.2012р.,

- №7 від 22.08.2012р.,

- №8 від 15.10.2012р.,

- №9 від 15.11.2012р. - підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками підприємств.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Згідно ч. 1, ст.. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2, ст.. 180 ГК України).

Отже, виходячи з наведених норм, суд вважає, що укладений договір відповідає умовам ст. 180 ГК України, містить всі істотні умови, у тому числі умову щодо строку поставки товару.

Відтак, у покупця обов'язок оплатити вартість товару виникає з моменту отримання продукції за товаророзпорядчими документами, тобто де-юре, безпосередньо в день отримання товару та товаророзпорядчих документів. Неузгодження сторонами строків поставки товару, в порядку ст.. 530 ЦК України, не позбавляє покупця обов'язку своєчасно розрахуватися за отриманий товар й, відповідно, не може бути підставою для визнання спірного договору недійсним.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України, як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.10.2015 року у справі № 905/2129/15 - залишити без змін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко

Судді: Т.М. Колядко

Л.Ф. Чернота

Надруковано 5 примірників:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - ГСДО;

1 - до справи;

1 - ДАГС.