ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.11.2015р. № 905/3156/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1, с. Селидове до Української міської ради м. Селидове Донецької області, м. Українськ про стягнення суми 107061,01грн., з яких 61162,40грн. основна заборгованість, 40856,48грн. сума інфляційних втрат, 5042,13грн. 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 215 року до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Української міської ради м. Селидове Донецької області про стягнення суми 107061,01грн., з яких 61162,40грн. основна заборгованість, 40856,48грн. сума інфляційних втрат, 5042,13грн. 3% річних.

Позовна заява підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути обєднано кілька позовних вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Відповідно до частини першої статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За текстом позовної заяви предметом заявленого позову є вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену продукцію харчової промисловості на підставі Договорів постачання №1, 2, 3, 4 від 24.05.2012р.

Отже, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов різних договорів, а саме: договорів №1, 2, 3, 4 від 24.05.2015р.

Суд вважає, що позивачем порушено правила об'єднання вимог, оскільки в одній позовній заяві об'єднані вимоги майнового характеру, які не пов'язані між собою підставою їх виникнення (виникли з різних договорів), не є похідними одна від одної та підтверджуються різними доказами і тягнуть за собою різні правові наслідки.

Однорідність виду договорів та обрання позивачем однакового способу захисту свого порушеного права, на думку суду, не може бути виключною підставою для їх сумісного розгляду, оскільки розгляд цієї вимоги в одному провадженні у майбутньому перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, утруднить вирішення спору, ймовірність одночасного оскарження судового рішення та його виконання у випадку задоволення позову.

Сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки по кожній із заявлених вимог суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру із визначенням й дослідженням кола доказів щодо встановлення обставин, пов'язаних з виконанням сторонами умов за кожним із договорів окремо.

Відповідно до приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Згідно із пунктом 5 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позивачем порушено правила обєднання вимог або обєднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Матеріали позову не містять доказу направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення. Доказів вручення відповідачу копії позовної заяви з доданими документами суду також не надано.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України, суддя приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів (опису вкладення) надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих документів.

На підставі наведеного, суд вважає, що позовна заява повинна бути повернена без розгляду.

Суд також зазначає, що в силу приписів ст.36 ГПК України письмові докази подаються суду в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Копії документів, що додаються до матеріалів позовної заяви або надаються для долучення до матеріалів судової справи, вважаються належними, якщо вони: 1) містять напис «з оригіналом згідно» або «копія вірна»; 2) засвідчені підписом особи, уповноваженої на засвідчення відповідності копій оригіналам, із зазначенням прізвища та ініціалів такої особи, її посади або правового статусу; 3) посвідчені датою; 4) скріплені печаткою підприємства (фізичної особи-підприємця); а також за необхідності прошиті та пронумеровані. Відповідні вимоги викладені в Національному стандарті України Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003.

Додатки до позовної заяви не відповідають наведеним вище вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись абз.3 п. 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»; ч.1 ст. 56, п.2 ч.1 ст.57, ч.1 ст.58; п.5, 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Української міської ради м. Селидове Донецької області про стягнення суми 107061,01грн., з яких 61162,40грн. основна заборгованість, 40856,48грн. сума інфляційних втрат, 5042,13грн. 3% річних і додані до неї документи - без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Додаток: позовна заява б/н від 14.11.2015р. на 2арк. та додані до неї документи, в тому числі оригінал квитанції №0.0.456801456.1 від 11.11.2015р. про сплату судового збору в розмірі 1605,92грн., конверт.

Суддя О.О. Кучерява