Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" листопада 2015 р. Справа № 906/1431/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Лозинської І.В.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спілловер" в особі ліквідатора І.В. Бандури (м. Київ)

до 1) Публічного акціонерного товариство "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" (м. Житомир)

до 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофресурс" (м. Київ)

про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.08.2015 недійсним

За участю представників сторін:

- від позивача: Закалюк О. З. - представник за дов. б/н від 21.10.2015

- від відповідача 1): Гутник В. П. - представник за дов. б/н від 05.10.2015

- від відповідача 2): не прибув

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спілловер" в особі ліквідатора І.В. Бандури звернулось до господарського суду з позовом до ПАТ "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" та ТОВ "Укрпрофресурс" про визнання до говору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.08.2015 недійсним.

Разом з позовною заявою від позивача надійшло клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову від 11.09.2015, в якій останні просив, накласти арешт на об'єкти незавершеного будівництва, що належать відповідачу -2 та знаходяться у м. Житомирі по вул. Гранітній, 16 (а. с. 26 - 29).

Ухвалою від 14.09.2015 господарський суд порушив провадження у справі, призначив засідання суду для розгляду справи та заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, дослідивши доводи позивача та наявні в матеріалах справи документи, господарський суд враховує таке.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, зі змісту статті 66 названого Кодексу випливає, що заходи до забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог статті 67 цього Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Як зазначається в постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Згідно з пп.1.1 (абз.2) п.1 Інформаційного листа ВГСУ від 12.12.2006 № 01-8/2776 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

При застосуванні заходів до забезпечення позову основним елементом є подання доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач, заявляючи клопотання про вжиття таких заходів. При цьому слід враховувати, що для достатнього обґрунтування припущення щодо наявності реальної небезпеки зникнення або погіршення майна, що призведе до неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому, серед іншого, можуть бути подані докази вчинення відповідачем з цим майном певних дій як в процесі розгляду справи, так і до початку її розгляду.

У даному випадку, наведені позивачем у заяві доводи не свідчать про наявність підстав для вжиття заходів для забезпечення позову. Так, по-перше, ймовірність відчуження об"єктів незавершеного будівництва не є підтвердженою позивачем обставиною та не свідчить про реальну небезпеку зникнення майна, шляхом укладення договорів поруки чи застави. По-друге, в заяві відсутнє посилання на будь-які докази, які б свідчили про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, дана заява не може враховуватись судом, оскільки останній не набув право власності на спірне нерухоме майно, тобто майно не належить позивачу.

Саме лише посилання позивача у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Така ж правова позиція викладена у п.п. 2, 3 вищевказаної постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011.

Тобто позивач таких обставин не підтвердив належними та допустимими доказами відповідно до ст. 34 ГПК України.

Враховуючи викладене, підстави для накладення арешту на такі об"єкти незавершеного будівництва за адресою: м. Житомир, вул. Гранітна, 16: товарну майстерню літ. Г, загальною площею 359,5 кв.м; виробничу будівлю літ. Д, загальною площею 4187,3 кв. м; насосну станцію літ. Ж, загальною площею 116,2 кв. м; склад пиломатеріалів літ. П, загальною площею 448 кв. м, ступені будівельної готовності, відповідно, 70%; 70%,37% та 90% відсутні.

За таких обставин, в задоволення заяви ТОВ з іноземними інвестиціями "Спілловер" від 09.09.2015 про забезпеченні позову у справі № 906/1431/15 шляхом накладення арешту на спірні об"єкти незавершеного будівництва, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Спілловер" (м. Київ) у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 906/1431/15.

Суддя Лозинська І.В.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу на адресу представника позивача Закалюка О.З., АДРЕСА_1

3 - ПАТ "ВО "Житомирнерудпром", 10014, м. Житомир, вул. Перемоги, 29