ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р.Справа № 916/4131/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Вовчанський агрегатний завод"

до відповідача: Державного підприємства "Одеський авіаційний завод"

про стягнення 112200грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

Від відповідача: не зявився;

встановив:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Вовчанський агрегатний завод", звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Державного підприємства "Одеський авіаційний завод", про стягнення 102000,00 грн. заборгованості та 10200,00 грн. пені.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем 15.07.2014 р. договору № В-74/14 ВП/162/МТО-14, здійснення поставки відповідно до умов договору, неналежне виконання відповідачем зобовязань щодо оплати, нарахування штрафних санкцій у вигляді пені відповідно до п.9.2 договору та на інші вказані у позовній заяві обставини.

Звернувся з клопотанням про розгляд справи без присутності представника в звязку зі значною відстанню. Клопотання судом задоволено, явка позивача не визнана обовязковою.

Відповідач через канцелярію суду 13.11.2015 р. надав клопотання про зменшення штрафних санкцій до 100,00 грн. відповідно до ст.83 ГПК України та ст.233 ГК України і повідомив про погашення основного боргу у розмірі 102000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами 15.07.2014 р. був підписаний договір № В-74/14 ВП/162/МТО-14, відповідно до п.1.1 якого позивач взяв на себе зобовязання виготовити та поставити, а відповідач прийняти і оплатити продукцію в кількості і строки, вказані у специфікаціях (додаток № 1), які є невідємною частиною договору.

Зазначений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань відповідно до ст.175 Господарського Кодексу України.

На виконання своїх зобовязань за договором позивач поставив відповідачу товар на суму 192708,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000293 від 20.08.2015 р.

Згідно зі ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 Господарського Кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 Цивільного Кодексу України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

В порушення наведених вище норм закону, а також умов договору, відповідач свої зобов'язання щодо оплати виконав частково, в звязку з чим позивачем заявлено до стягнення 102000,00 грн. основного боргу. Разом з цим, під час розгляду справи відповідачем здійснена оплата вказаної суми заборгованості, про що свідчить платіжне доручення № 3316 від 06.11.2015 р. на суму 102000,00 грн. В звязку з цим провадження по справі в частині стягнення основного боргу у сумі 102000,00 грн. підлягає припиненню відповідно до вимог п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального Кодексу України внаслідок відсутності предмету спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного Кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 9.2 договору сторонами передбачено стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 0,1% від суми затриманого платежу за кожен день прострочки, а за прострочку понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% суми платежу.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного Кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного Кодексу України , якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.216 Господарського Кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п.1 ст.218 Господарського Кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

П.1 ст.230 Господарського Кодексу України визначає, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.4 ст.231 Господарського Кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.2 ст.231 Господарського Кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, - за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

В звязку з цим та з посиланням на умови договору та вказані правові норми позивачем нараховано 10200,00 грн. пені за період з 26.08.2015 р. по 06.10.2015 р.

Відповідач звернувся з клопотанням про зменшення розміру пені до 100,00 грн. та надав відповідне обгрунтування.

Відповідно до ст.83 Господарського процесуального Кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Ст.233 Господарського Кодексу України, та ч.3 ст.551 Цивільного Кодексу України , встановлюють право суду зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

При цьому, суд приймає до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що господарські правовідносини між позивачем та відповідачем носять тривалий характер, прострочка відповідача по розрахункам з позивачем виникла із-за фінансових труднощів з обєктивних підстав, відповідач до прийняття рішення по справі погасив суму основного боргу, він є підприємством стратегічного значення для економіки і безпеки держави, є державним підприємством.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача частково та зменшити розмір пені, встановивши його в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525,526,530,549,551,611,612,629 Цивільного Кодексу України, ст.ст.175, 193, 216, 218, 230, 231, 233 Господарського Кодексу України ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Вовчанський агрегатний завод задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" (65121, м. Одеса, пр-т. Маршала Жукова, 32-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Вовчанський агрегатний завод (62504, м. Вовчанськ Харківська обл., ) 2000/дві тисячі/грн. 00 коп. пені, 1683/одна тисяча шістсот вісімдесят три/грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Провадження в частині стягнення 102000,00 грн. основного боргу припинити відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального Кодексу України.

4. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 16.11.2015 року.

Повний текст рішення складений 23 листопада 2015 р.

Суддя Р.В. Волков