РІШЕННЯ

"11" листопада 2015 р.Справа № 921/978/15-г/14

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В. розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хансаком-Вест", вул. Тролейбусна, 11Д, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46000 (вул.Лозовецька,13, м. Тернопіль)

до відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 46010

про стягнення заборгованості в сумі 14 489,37 грн.

за участю представника позивача: Редько В.О., довіреність від 01.09.2015р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хансаком-Вест" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 14 489,37 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні його представником, позивач посилається на неналежне виконання його контрагентом договірних зобов'язань щодо поставки товару в кількості, обумовленій угодою сторін, з огляду на що товариство звернулось в суд із вимогою про стягнення з відповідача у примусовому порядку вартості оплачених, однак не поставлених матеріальних цінностей та штрафних санкцій.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку ст.ст. 64, 87 ГПК України та п.3.9.1 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування судами першої інстанції Господарського процесуального кодексу України" (ухвала про порушення провадження у справі від 23.09.2015р. повернута підприємством зв'язку на адресу суду за закінченням терміну зберігання відповідного поштового відправлення).

З огляду на наведене, справа розглядається за наявними у ній матеріалами, в порядку ст.75 ГПК України.

Учаснику судового процесу роз'яснено його процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20,22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання у відповідності до ст. 81-1 ГПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Як слідує із матеріалів справи, 02.09.2013р. між ТОВ "Хансаком-Вест" (Покупець) та ФОП ОСОБА_2 (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу №02/09-13, згідно до п.1.1 якого Продавець продає, а Покупець купує товар, а саме: пиловник хвойних порід, довжиною від 4,0 м. до 6,0 м.; діаметр стовпа у верхньому зрізі повинен становити від 24 см. і більше.

Сторонами у пункті 1.2 угоди визначено обсяг товару у кількості 200 куб.м., а у п.п. 2.1обумовлено, що ціна за один куб. м. є договірною згідно розрахункових документів.

Розрахунки за даним договором проводяться між Продавцем та Покупцем шляхом безготівкового розрахунку.

Також п.4.1. правочину встановлено обов'язок Продавцю за завданням Покупця надавати останньому визначені договором послуги у строк не пізніше 10-ти робочих днів із дня отримання завдання.

Згідно п.9.2 договір набирає сили з дати його підписання і діє до 31.12.2013 р.

Господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, згідно із положеннями Господарського процесуального кодексу України є предметом регулювання Господарського кодексу України.

За правилами, що зазначені у п. 1 ст. 193 названого нормативно-правового акту, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Взаємовідносини, що склалися між учасниками спору суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору купівлі - продажу, згідно якого, та в силу ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, укладений учасниками спору 02.09.2013р. правочин слугує підставою для виникнення між ними господарських зобов'язань, та за вказівками ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509, 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання своїх договірних зобов'язань товариством, згідно платіжних доручень №331 від 03.09.2013р. та №335 від 10.09.2013р. проведено оплату за лісопродукцію, у тому числі здійснено й авансовий платіж, на загальну суму 26 292 грн.

Однак, відповідачем, відповідно до товарно-транспортної накладної №15 від 09.09.2013р. поставлено контрагенту товар - пиловник хвойний у кількості лише 26,58 куб.м. загальною вартістю 12 492,60 грн.

З огляду на наведене, позивачем на адресу відповідача направлено лист із вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 13 799,40 грн., на суму яких підприємцем не здійснено поставку обумовленої договором продукції. Однак, така вимога залишена відповідачем без належного виконання.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, умовами правочину встановлено обов'язок Продавця надати передбачені договором послуги у строк не пізніше 10-ти робочих днів.

Разом з тим, статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Водночас, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України і ст. 193 ГКУ встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконав, товар, в обумовлений угодою сторін строк та визначеної кількості, позивачу не поставив.

Відповідно до ч.1 ст.670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару , ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Хансаком-Вест" про стягнення вартості недопоставленої продукції у сумі 13 799,40 грн. грн. є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами та не спростовані відповідачем, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, п.6.1 правочину контрагенти передбачили у випадку повного або часткового невиконання однією із сторін свого зобов'язання за цим договором, викликаними причинами не стосовними до форс-мажорних, сторона, що відмовилась від виконання виплачує постраждалій стороні штраф у розмірі 5% від загальної вартості даного договору.

Зважаючи на допущені відповідачем порушення своїх зобов'язань, у відповідності до умов договору, позивачем, згідно поданого розрахунку нараховано контрагенту штраф у розмірі 689,97 грн. штрафу.

Перевірити обґрунтованість і правильність здійснених позивачем нарахувань, суд вважає, що останні виконані у відповідності до норм чинного законодавства, а тому заявлена до стягнення сума штрафу у розмірі 689,97 грн. підлягає до задоволення у повному розмірі.

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 20, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 46010, ід.код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хансаком-Вест" (вул.Лозовецька,13,м.Тернопіль, 46010, ід.код 37646167) 14 489 (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 37 коп. боргу та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. в повернення сплаченого судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено 16.11.2015р.

Суддя О.В. Руденко