РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015Справа №910/23727/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство екологічних досліджень"

До Державного підприємства "Київський науково - дослідний інститут гідроприладів"

Про вчинити дії

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Поліщук О.В. (дов. від 19.06.2015)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Драчова М.С. (дов. № 23 від 01.102015)

У судовому засіданні 18.11.2015 , на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

04.09.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство екологічних досліджень" (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Київський науково - дослідний інститут гідроприладів" про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 порушено провадження у справі №910/23727/15 та призначено розгляд справи на 05.10.2015.

В судове засідання, призначене на 07.10.2015, представник позивача з'явився та надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі..

В судове засідання, призначене на 07.10.2015, представник відповідача з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про залучення третьої особи.

07.10.2015 ухвалою суду залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по справі 910/23727/15: Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" та відкладено розгляд справи на 21.10.2015.

21.10.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 28.10.2015.

В судове засідання, призначене на 28.10.2015.

Представник відповідача заявив клопотання про витребування додаткових доказів. Суд відмовив в його задоволенні.

Представник позивача з'явились та заявили клопотання про продовження строків розгляду справи.

Суд розглянув клопотання про продовження строків розгляду справи.

28.10.2015 суд продовжив строк розгляду справи на 15 днів та оголосив перерву до 11.11.2015.

11.11.2015 оголошено перерву в судовому засіданні до 18.11.2015.

В судове засідання, призначене на 18.11.2015, з'явились представники позивача та третьої особи та надали пояснення по справі.

В судове засідання, призначене на 18.11.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач на підставі Договору № 872 купівлі-продажу нежилих приміщень державної власності від 22.07.2002, зареєстрованого у реєстрі за № 2-1593 та посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Бадановою Т.І. придбав нежилі приміщення торгівельно-офісного центру, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3 (Літера А) (далі за текстом - Будівля).

30.12.2003 між Позивачем та Київською міською радою було укладено Договір оренди земельної ділянки, який посвідчено державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори за реєстровим номером 2-4442. У відповідності до пункту 1.1 Договору оренди землі об'єктом оренди відповідно до договору є земельна ділянка (далі - Земельна ділянка), місце розташування якої вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18 044 кв.м. для реконструкції нежитлової будівлі, подальшої експлуатації та обслуговування торговельно-офісного центру, кадастровий номер :72:063:0038.

У відповідності до додатку до Договору оренди землі, а саме Плану земельної ділянки, яка передається в оренду, Земельна ділянка в межах від Ж до А межує з Київським державним НДІ Гідроприладів, а також додатку, в якому вказані опис меж в масштабі 1:2000, Земельна ділянка в межах від Е до А межує з Київським державним НДІ Гідроприладів.

01.08.2015 Позивачем було виявлено забиття каналізаційних мереж, що призвело до затоплення каналізаційних колодязів.

Як зазначає позивач, з метою з'ясування причин забиття каналізаційних колодязів та усунення такого забиття останній звернувся до Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» (далі - Відповідача) з проханням надати доступ до каналізаційної мережі, що проходить по території Відповідача. Отримавши відмову був змушений викликати поліцію і разом з поліцією отримав можливість оглянути каналізаційний колодязь розташований на території Відповідача. В ході огляду було виявлено, що каналізаційну трубу було забито курткою, а враховуючи її габарити, потрапляння даного предмету до каналізаційної мережі через мережу з території Позивача є неможливим, що зафіксовано в Рапорті, складеного працівниками патрульної служби 01.08.2015 року.

02.08.2015 Позивачем виявлено повторне забиття каналізаційних мереж, що призвело до затоплення каналізаційних колодязів. В ході проведених заходів було виявлено, що забиття мережі сталось на території Відповідача. Незважаючи на те, що Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням надати доступ до каналізаційного колодязя, що знаходиться на території Відповідача, для усунення забиття, Позивачу було відмовлено в наданні такої можливості.

26.08.2015 працівниками Позивача було виявлено, що на території Відповідача було встановлено помпу, за допомогою якої на територію Позивача, Відповідач відкачував на орендовану Позивачем Земельну ділянку каналізаційні відходи з своєї території. З метою запобігання даним протиправним діям Позивачем 27.08.2015 та 28.08.2015 було викликано представників поліції, та подано заяви до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за фактом зливання каналізаційних відходів на територію Позивача 26.08.2015, 27.08.2015 року та 28.08.2015. Подані Позивачем Заяви було зареєстровано в ЖЄО Соломянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 44506 від 27.08.2015 та № 44739 від 28.08.2015, за фактами викладеними в заявах проводиться перевірка.

Проте, Відповідач відмовився допустити на свою територію Позивача з метою усунення забиття каналізаційних колодязів, що знаходяться на території Відповідача та є причиною забиття каналізаційних колодязів, що знаходяться на орендованій Позивачем Земельній ділянці, у зв'язку з чим каналізаційні мережі, що знаходяться на орендованій Позивачем Земельній ділянці, є заблоковані починаючи з 01.08.2015 року і по теперішній час, а сам Відповідач не чинить ніяких дій, спрямованих на усунення забиття каналізаційного колодязя, що знаходиться на його території. Відповідні дії Відповідача перешкоджають Позивачу повноцінно користуватись Земельною ділянкою та створює незручності у користуванні Будівлею.

02.09.2015 ПП «ТРУБІЖ-САНТЕХ» було проведено виїзд за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3-а. За результатам огляду каналізаційних мереж ПП «ТРУБІЖ- САНТЕХ» вказав в Акті обстеження каналізаційних мереж було встановлено, що каналізаційна труба, яка виходить з будівлі, розташованої за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3-а, немає вільного стоку. При спробі прочищення каналізаційних мереж було встановлено, що місце, де заблоковано трубу, знаходиться на території Відповідача. Відновити вільний стік в каналізаційних мережах з території Позивача неможливо. Відновлення роботи каналізаційної мережі, яка знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3-а, можливе тільки з території Відповідача. При цьому, ПП «ТРУБІЖ- САНТЕХ» вказав, що наслідком подальшого не усунення забиття каналізаційних мереж може бути руйнування затоплених каналізаційних колодязів у зв'язку з їх надмірним заповненням.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК України).

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

У п. 7 листа Вищого арбітражного суду України «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом» № 01-8/98 від 31.01.2001 для подання позову про усунення порушень права власності не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об'єктивно порушували права власника і були протиправними.

У відповідності до частини г) та е) 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Чинне законодавство України встановлює, закріплює, що Відповідач на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, зокрема, земельною ділянкою, яка межує з орендованою Позивачем Земельною ділянкою, але, здійснюючи свої права, Відповідач зобов'язаний не порушувати права та охоронювані законом інтереси, зокрема, Позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України від 12 лютого 2002 року N 3- рп/2002(V003Р710-02 ) зазначено, що власність гарантує не лише права власників, а й зобов'язує, покладає на них певні обов'язки. Саме про це йдеться у статтях 13 і 41 Конституції України, відповідно до яких використання власності не може завдавати шкоди людині, правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Однак, Відповідач в порушення вимог, зокрема, статті 96 Земельного кодексу України, протягом тривалого часу блокує злив стічних вод, у зв'язку з чим на Земельній ділянці та біля Будівлі стоїть постійний стійкий неприємний запах. Постійний вилив з каналізаційного колодязя, що знаходиться на території Відповідача, речовини, через його забиття, заважає Позивачу користуватися Земельною ділянкою, відлякує відвідувачів Будівлі Позивача, пошкоджує асфальтне покриття Земельної ділянки, руйнує каналізаційні колодязі та створює для Позивача незручності у користуванні ним Земельною ділянкою.

Таким чином, дії Відповідача є недопустимими, перешкоджають у здійсненні Позивачем права вільного користування Земельною ділянкою й Будівлею.

Оскільки згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Державне підприємство «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» усунути перешкоди у користуванні належними Товариству з обмеженою відповідальністю «Агентство Екологічних Досліджень» нежилими приміщеннями торгівельно-офісного центру, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3 (Літера А) та орендованою земельною ділянкою, місце розташування якої м. вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18044 кв.м., кадастровий номер :72:063:0038, шляхом заборони Державному підприємству «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» вчиняти дії, спрямовані на злив каналізаційних відходів з його території на територію орендованої Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство Екологічних Досліджень» Земельної ділянки, а також заборонити Державному підприємству «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» вчиняти дії, спрямовані на забиття чи будь-яке інше пошкодження каналізаційних колодязів та каналізації, що знаходяться:

на земельній ділянці Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів», суміжній з орендованою Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство Екологічних Досліджень» земельною ділянкою, місце розташування якої вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18044 кв.м., кадастровий номер :72:063:0038;

на орендованій Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство Екологічних Досліджень» земельній ділянці, місце розташування якої вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18044 кв.м., кадастровий номер :72:063:0038.

3. Зобов'язати Державне підприємство «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Агентство Екологічних Досліджень» доступ до каналізаційних мереж, що знаходяться на території Відповідача за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3 для усунення забиття каналізаційного колодязю.

4. Стягнути з Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» (03035, м. Київ, вулиця Сурікова, будинок 3, ідентифікаційний код 14310098) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство Екологічних Досліджень» » (03057, м. Київ, вулиця Гетьмана Вадима № 6 (літери А, А'), ідентифікаційний код 31612148) судовий збір в розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

5. Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.11.2015

Суддя М.О. Лиськов