ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.11.2015 Справа № 6/90-09

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп"яненко О.Ю.,

при секретарі Пігарєвій І.О..,

за участю представників сторін:

кредитора -представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

ліквідатор - Бірюлін В.О.,

арбітражний керуючий Кошовський С.В.,

арбітражний керуючий Линов В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи №6/90-09

за заявою кредитора Управління Пенсійного фонду України в м. Ромни та Роменському районі Сумської області

до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Федька" (42004, м. Ромни, вул. Полтавська, 145А код 32079417),

про визнання банкрутом

встановив:

Ухвалою господарського суду від 28.10.2015 року було призначено на 12.11.2015 року розгляд, зокрема, скарги ОСОБА_1 від 26.08.2014 року на дії ліквідатора Бірюліна В.О., зобов'язано ліквідатора надати суду пояснення по суті скарги ОСОБА_1 на дії ліквідатора, зобов'язано кредиторів надати суду пояснення по суті скарги ОСОБА_1 на дії ліквідатора.

На виконання вимог ухвали суду від 28.10.2015 року ліквідатор Бірюлін В.О. направив суду пояснення № 5-2/15-3 від 10.11.2015 року, відповідно до якого зазначив, що ним скаргу отримано не було, тому не може бути надано відповідних пояснень.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду від 27.04.2009 р. у справі № 6/90-09 ТОВ "Агрофірма Федька" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Враховуючи Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції Закону України від 22.12.2011 р.) та роз'яснення, надані в Інформаційному листі Вищого Господарського суду України від 28.03.2013 р. № 01-06/606/2013 (зі змінами та доповненнями), в даному випадку застосуванню підлягають норми Закону в редакції на момент визнання боржника банкрутом.

Ухвалою господарського суду від 23.05.2013р. припинено повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Линова В.М., призначено ліквідатором банкрута ТОВ "Агрофірма Федька" арбітражного керуючого Бірюліна В.О.

В серпні 2015 року до господарського суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії ліквідатора у даній справі (а.с. 146 Том 7).

Подана скарга мотивована тим, що при розгляді позову скаржника про визнання недійсним договору від 10.05.2009 року, укладеного між колишнім ліквідатором у даній справі - арбітражним керуючим Сидоренком Г.А. та ФОП ОСОБА_2, арбітражний керуючий Бірюлін В.О., в порушення обов'язку здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, порушуючи зобов'язання діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), зайняв позицію відповідача ОСОБА_2, проти задоволення мого позову заперечував, не зважаючи на очевидні факти підроблення оспорюваного договору про надання юридичних послуг.

Скаржник вважає, що викладені обставини, а також те, що арбітражний керуючий Бірюлін В.О. призначений ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Аг рофірма Федька" саме за клопотанням кредитора фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, дає підстави для висновку, що ліквідатор Бірюлін В.О. неналежним чином виконує обов'язки, покладені нього, зловживає правами ліквідатора на користь кредитора ОСОБА_2 Призначення Бірюліна В.О. ліквідатором за клопотанням кредитора фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та процесуальні дії Бірюліна В.О. при розгляді позову скаржника є підставою для висновку про наявність конфлікту інтересів Бірюліна В.О. з інтересами Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Федька" та його кредиторів.

Провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (ст. ст. 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах І, У, УІ, УІІ, ХІІ, ХІІІ), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Згідно зі ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Законом «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ч. 4 ст. 25) визначено, що дії ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Ліквідатор відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство , і є неоплаченими;

з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Матеріали справи свідчать, що скаржником будь-яких доказів чи додаткових пояснень щодо поданої скарги суду подано не було. Скаржник не довів, в чому полягають порушення чи неналежне виконання обов'язків з боку ліквідатора. Визнання ліквідатором вимог кредитора ОСОБА_2 не є порушенням вимог Закону про банкрутство в частині належності виконання повноважень ліквідатора.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши подані документи, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Керуючись статтями 22, 24 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції діючій до набрання чинності змінами внесеними законом №4212-VI від 22.12.2011р.), ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. В задоволенні скарги ОСОБА_1 від 26.08.2014 року на дії ліквідатора Бірюліна В.О.у справі № 6/90-09 - відмовити.

2. Копію даної ухвали надіслати скаржнику, ліквідатору.

Повний текст ухвали підписаний 17.11.2015 року.

Суддя О.Ю.Соп'яненко