ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.2015 Справа №905/1755/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Величко Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, , в особі структурного підрозділу «Енергозбут» Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, ,

до відповідача, Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, , в особі Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Донецьк, ,

про стягнення 1 397 185,01 грн.,

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

ОСОБА_2 за довіреністю,

ОСОБА_3 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю, -

Згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 06.10.2015р. по 27.10.2015р. та з 27.10.2015р. по 17.11.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Донецька залізниця», м.Донецьк, в особі структурного підрозділу «Енергозбут» Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №б/н від 25.08.2015р. до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, в особі Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Донецьк, про стягнення 1 397 185,01 грн., у тому числі 1 210 864,78 грн. заборгованість за активну електричну енергію, 30 666,34 грн. заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії, 71 380,72 грн. пені, 75 395,69грн. інфляційних витрат та 8 877,48 грн. 3% річних.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1755/15 визначено суддю Кротінову О.В.

31.08.2015р. означений позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1755/15, про що винесено відповідний процесуальний документ.

В подальшому розгляд справи відкладався на підставі приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору про постачання електричної енергії №1211 від 10.06.2005р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості активної електроенергії по рахункам за вересень 2014р.-травень 2015р. та перетікання реактивної електроенергії, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних, інфляційних витрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок заявлених позовних вимог, у копіях: договір про постачання електричної енергії №1211 від 10.06.2005р. з додатками та додатковими угодами до нього; претензія №31/ЕЕ від 03.03.2015р. із фікальним чеком від 17.03.2015р. та рекомендованим повідомленням датованим 25.03.2015р.; рахунки за спожиту активну електроенергію у серпні 2014р. травня 2015р. №991211 від 22.08.2014р., №991211 від 24.09.2014р., №991211 від 27.10.2014р., №991211 від 25.11.2014р., №991211 від 25.12.2014р., №991211 від 22.01.2015р., №991211 від 25.02.2015р., №991211 від 25.03.2015р., №991211 від 28.04.2015р., №991211 від 25.05.2015р.; рахунки за перетоки реактивної електроенергії у серпні 2014р.-травні 2015р. №991211/Р від 22.08.2014р., №991211/Р від 24.09.2014р., №991211/Р від 27.10.2014р., №991211/Р від 25.11.2014р., №991211/Р від 25.12.2014р., №991211/Р від 22.01.2015р., №991211/Р від 25.02.2015р., №991211/Р від 25.03.2015р., №991211/Р від 28.04.2015р., №991211/Р від 25.05.2015р.; звіти Краснолиманського ВУВКГ про використану електроенергію (акт.реакт) за серпень 2014р.-травень 2015р.; акти прийняття-передавання товарної продукції від 21.08.2014р., від 24.09.2014р., від 24.10.2014р., від 25.11.2014р., від 25.12.2014р., від 22.01.2015р., від 25.02.2015р., від 25.03.2015р., від 28.04.2015р., від 25.05.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.11, 509, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України.

27.10.2015р. відповідачем через канцелярію суду надано відзив №378 від 05.10.2015р. на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнано у повному обсязі. Підґрунтям такої правової позиції є посилання на п.7.1 договору та настання форс-мажорних обставин для підприємства, з огляду на що відсутня можливість на цей час виконати свої зобовязання по сплаті боргу за активну та реактивну електроенергію.

До відзиву додано у копіях: довіреності на представників відповідача, правоустановчі документи підприємства, висновок Донецької торгово-промислової палати №2005/12.12-03 від 03.07.2014р., сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України №1217 про настання обставин непереборної сили, договір про постачання електричної енергії №121 від 10.06.2005р.

27.10.2015р. позивачем суду представлено клопотання №б/н від 27.10.2015р., яким додано доповнення до позовної заяви №183/ЕЕ від 22.10.2015р., за змістом яких проти доводів відповідача заперечує, вважає відсутніми підстави для звільнення від виконання покладених договором зобовязань та від відповідальності за їх порушення.

Разом із означеними поясненнями до матеріалів справи долучено копія довіреності на представника, супровідний лист №175/ЕЕ від 14.10.2015р. з актом звірки розрахунків між сторонами за період з 01.09.2014р. по 31.05.2015р., копії: розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» №1085-р від 07.11.2014р., договору №121 від 10.06.2005р. про постачання електричної енергії з додатками до нього, додатковими угодами від 26.05.2009р., від 13.07.2009р., від 30.12.2013р., додаткових угоди до договору №1211 від 10.06.2005р. про постачання електричної енергії та додатків до нього, листа №370 від 25.12.2014р., довідки на відповідача №031 від 19.12.2014р. про взяття на облік платника податків, витягу з реєстру платників податку на додану вартість щодо відповідача №014 від 22.12.2014р., свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи на Державне обласне комунальне підприємство «Донецькоблводоканал» Серії А00 №302462, свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи на Державне обласне комунальне підприємство «Донецькоблводоканал», рахунків за спожиту активну електроенергію №991211 від 22.08.2014р., від 24.09.2014р., від 27.10.2014р., від 25.11.2014р., від 25.12.2014р., від 22.01.2015р., від 25.02.2015р., від 25.03.2015р., від 28.04.2015р., від 25.05.2015р., від 22.08.2014р., від 27.10.2014р., від 25.12.2014р., від 25.02.2015р., 28.04.2015р., постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №68 від 26.01.2015р., №224 від 26.02.2015р., №947 від 26.03.2015р., №1321 від 28.04.2015р., №1619 від 26.05.2015р., №380 від 25.11.2014р., №181 від 28.10.2014р., №24 від 24.09.2014р., №1615 від 26.05.2015р. з додатками, №307 від 24.03.2014р. з додатком, №1664 від 19.12.2013р. з додатками, довідки з ЄДРПОУ щодо позивача Серії АА №699330 від 19.10.2012р., виписки з ЄДРЮОФОП на позивача від 02.10.2015р., положення про структурний підрозділ «Енергозбут» Державного підприємства «Донецька залізниця», затвердженого наказом начальника Державного підприємства «Донецька залізниця» №473/Н від 08.07.2009р. з додатком, посадової інструкції електромеханіка дільниці (1 групи), затвердженої начальником «Енергозбуту» ОСОБА_5 від 10.11.2014р. та довіреності на представника ОСОБА_5

Також, 27.10.2015р. представником позивача заявлено клопотання №б/н від 27.10.2015р. про продовження строку розгляду спору на 15 календарних днів по 17.11.2015р., яке задоволено судом на підставі приписів ст.69 Господарського процесуального кодексу України, про що 27.10.2015р. винесено відповідний процесуальний документ.

Представники позивача у судовому засіданні 17.11.2015р. наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, разом із супровідним листом надали суду копії виписок по рахунку відповідача за період з 12.09.2014р. по 05.03.2015р. з відображенням часткових оплат за спірними зобовязаннями, супровідний лист №б/н від 05.11.2015р. разом із актом звірки взаємних розрахунків між сторонами за період з 01.09.2014р. по 31.05.2015р.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.11.2015р. проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, проти виникнення спірних зобовязань на підставі договору про постачання електричної енергії №1211 від 10.06.2005р. не заперечує, підтверджує наявність суми заборгованості з оплати активної електричної енергію в розмірі 1 210 864,78 грн. та 30 666,34 грн. заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії, проте наполягає на тому, що право вимоги, окрім іншого (наявність форс-мажорних обставин), за ними не настало у розумінні умов укладеного між сторонами договору; із супровідним листом №379 від 12.11.2015р. надав акти звірки взаємних розрахунків за спожиту активну електричну енергію за період з 01.09.2014р. по 31.05.2015р. та за спожиту реактивну електричну енергію за період з 01.09.2014р. по 31.05.2015р.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

10.06.2005р. між Державним підприємством «Донецька залізния» в особі структурного підрозділу «Енергозбут» Державного підприємства «Донецька залізниця» (далі-Електропостачальна організація) та Державним обласним комунальним підприємством «Донецькоблводоканал» (нині - Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу») в особі Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі-Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №1211 (з урахуванням додаткової угоди №б/н від 30.12.2013р.), згідно з яким Енергопостачальна організація постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач користується електроенергією та оплачує Постачальнику її вартість згідно з умовами цього Договору та додатків до договору, що є його невідємними частинами.

Додатковою угодою до означеного договору строк його дії продовжено до 31.12.2013р. При цьому, п.8.5 договору передбачає щорічну пролонгацію дії правочину, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Представники сторін у судових засіданнях та виходячи зі зімсту наданих ними документів підверджують наявність спірних правовідносин на підставі договору про постачання електричної енергії №121 (№1211 з урахуванням додаткової угоди №б/н від 30.12.2013р.) від 10.06.2015р. та продовження його дії на 2015р.

Отже, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

За умовами вказаного договору Енергопостачальна організація, зокрема, зобов'язлась постачати Споживачу електроенергію, як різновид товарної продукції в межах 1710,81 кВА (кВт) абонованої потужності на класі (класах) напруги 2 згідно з визначиними йому цим договором умовами та обсягами постачання електричної енергії (додаток 1), за тарифами (цінами), які розраховуються в порядку, установленому НКРЕ (п.2.1); підтверджувати обсяг поставленої Споживачу електроенергії за звітній місяць та оформляти акт прийняття/передачі електроенергії із Споживачем до 23 числа місяця, наступного після звітнього (п.2.2).

Відповідно до п.3.1 договору Споживач зобовязався для визначення обсягів спожитої електричної енергії знімати та надавати за встановленою формою до Електропередавальної та Електропостачальної організацій показання розарухнковихї приладів обліку. Термін та періодичність надання показань та здійснення розрахунків за електроенергію визначаються у додатку 2, та за його щмістом становлять: день зняття показань у розрахунковому періоді 20-е число щомісячно, час зняття показань 8:00, абонент зобовязаний до 10-го числі щомісячно отримати та оплатити рахунки за звітній період.

Згідно п.5.1 договору Споживач зобовязаний вносити плату за електричну енергію виключно грошовими коштами до уповноваженого банку на рахунок Енергозбуту Донецької залізниці. Плата складається з закупівельної ціни постачальника та відшкодування витрат на передачу електричної енергії.

Споживач несе відповідальність перед Електропостачальною організацією за відповідність обсягів заявленої і фактично спожитої електричної енергії. Оплата поточного споживання а розрахунковому періоді активної електроенергії здійснюється авансовим платежем до 10 числа (дата розрахунку) розрахункового місяця 100% від вартості очікуваного споживання. Споживач сплачує авансові платежі самостійно платіжним дорученням (п.5.3 договору); кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, плату за перетікання реактивної, плату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату недорахованої електроенергії, сум на відшкодування збитків та інші платежі згідно з обумовленою ціною (тарифом), системою обліку електроенергії, класом напруги та іншими умовами цього договору Споживач здійснює у першій декаді на підставі одержаних у лінійних відділах «Енергозбут Донецької залізниці» рахунків у пятиденний термін з дня їх отримання (п.5.4 договору).

За приписами ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України слідує, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, у розцмінні ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Матеріали справи містять рахунки за спожиту активну електроенергію у серпні 2014р. травня 2015р. №991211 від 22.08.2014р., №991211 від 24.09.2014р., №991211 від 27.10.2014р., №991211 від 25.11.2014р., №991211 від 25.12.2014р., №991211 від 22.01.2015р., №991211 від 25.02.2015р., №991211 від 25.03.2015р., №991211 від 28.04.2015р., №991211 від 25.05.2015р.; рахунки за перетоки реактивної електроенергії у серпні 2014р.-травні 2015р. №991211/Р від 22.08.2014р., №991211/Р від 24.09.2014р., №991211/Р від 27.10.2014р., №991211/Р від 25.11.2014р., №991211/Р від 25.12.2014р., №991211/Р від 22.01.2015р., №991211/Р від 25.02.2015р., №991211/Р від 25.03.2015р., №991211/Р від 28.04.2015р., №991211/Р від 25.05.2015р..

Також суду представлено звіти Краснолиманського ВУВКГ про використану електроенергію (акт.реакт) за серпень 2014р.-травень 2015р.; акти прийняття-передавання товарної продукції від 21.08.2014р., від 24.09.2014р., від 24.10.2014р., від 25.11.2014р., від 25.12.2014р., від 22.01.2015р., від 25.02.2015р., від 25.03.2015р., від 28.04.2015р., від 25.05.2015р., що підписані сторонами.

Згідно даних звітів, актів та рахунків зафіксовані обсяги спожитої відповідачем активної електроенергії у період серпень 2014р. травень 2015р., а саме:

- у серпні 2014 року: активна електроенергія 122 619 кВт/год на суму 174 526,08 грн.;

- у вересні 2014 року: активна електроенергія 118 352 кВт/год на суму 175 184,62грн.;

- у жовтні 2014 року: активна електроенергія 93 334 кВт/год на суму 138 152,99 грн.;

- у листопаді 2014 року: активна електроенергія 109 169 кВт/год на суму 161 591,94грн.;

-у грудні 2014 року: активна електроенергія 115 337 кВт/год на суму 174 140,44 грн.;

- у січні 2015 року: активна електроенергія 104 626 кВт/год на суму 165 865,68 грн.;

- у лютому 2015 року: активна електроенергія 129 673 кВт/год на суму 205 573,21грн.;

- у березні 2015 року: активна електроенергія 107 815 кВт/год на суму 179 473,16грн.;

- у квітні 2015 року: активна електроенергія 108 685 кВт/год на суму 182 734,27 грн.;

- у травні 2015 року: активна електроенергія 117 703 кВт/год на суму 195 622,39 грн.

З представлених суду рахунків №991211/Р від 22.08.2014р., №991211/Р від 24.09.2014р., №991211/Р від 27.10.2014р., №991211/Р від 25.11.2014р., №991211/Р від 25.12.2014р., №991211/Р від 22.01.2015р., №991211/Р від 25.02.2015р., №991211/Р від 25.03.2015р., №991211/Р від 28.04.2015р., №991211/Р від 25.05.2015р., вартість послуг за перетоки реактивної електроенергії у серпні 2014р.-травні 2015р. становить:

- у серпні 2014 року: 92 561 кВАр/год на суму 4 917,19 грн.;

- у вересні 2014 року: 89 160 кВАр/год на суму 4 979,03 грн.;

- у жовтні 2014 року: 62 013 кВАр/год на суму 3 769,44 грн.;

- у листопаді 2014 року: 72 165 кВАр/год на суму 4 344,06 грн.;

-у грудні 2014 року: 75 405 кВАр/год на суму 4 627,87 грн.;

- у січні 2015 року: 69 123 кВАр/год на суму 4 469,32 грн.;

- у лютому 2015 року: 85 447 кВАр/год на суму 5 469,59 грн.;

- у березні 2015 року: 73 993 кВАр/год на суму 4 717,26 грн.;

- у квітні 2015 року: 78 446 кВАр/год на суму 5 586,92 грн.;

- у травні 2015 року: 85 369 кВАр/год на суму 5 795,38 грн.

Представником відповідача до матеріалів справи долучено акт звірки взаємних розрахунків за спожиту реактивну електроенергію за період з 01.09.2014р. по 31.05.2015р., що підписано та скріплено печаткою з боку останнього, згідно якого у бухгалтерському обліку підприємства відображено нарахування суми 4 917,19 грн. сальдо на 01.09.2014р., 4 979,03грн. за вересень 2014 р., 3 769,44 грн. за жовтень 2014р., 4 344,06 грн. за листопад 2014р., 4 627,87 грн. за грудень 2014р., 4 469,32 грн. за січень 2015р., 5 469,59 грн. за лютий 2015р., 4 717,26 грн. за березень 2015р., 5 586,92 грн. за квітень 2015р. та 5 795,38грн. за травень 2015р.

У представленому відповідачем акті звірки взаєморозрахунків між сторонами за спожиту активну електричну енергію за період з 01.09.2014р. по 31.05.2015р. відображено показники аналогічні приведеним у актах прийняття-передавання товарної продукції від 21.08.2014р., від 24.09.2014р., від 24.10.2014р., від 25.11.2014р., від 25.12.2014р., від 22.01.2015р., від 25.02.2015р., від 25.03.2015р., від 28.04.2015р., від 25.05.2015р.

Дане не суперечить приписам чинного законодавства, тарифи застосовані з дотриманням постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики.

Окрім того, у судових засіданнях відповідач не заперечував та не спростував надання йому позивачем активної та реактивної електроенергії у наведеному вище обсягу у грошовому еквіваленті.

Відтак, слідує визнання сторонами обсягу переданого позивачем та спожитого відповідачем активної електроенергії та послуг з передавання реактивної електроенергії та в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за період з серпня 2014р. по травень 2015р. активної електричної енергії у загальному обсязі 1 127 313 кВт/год на суму 1 752 864,78грн. та відбулось перетікання реактивної електричної енергії у обсязі 783682кВАр/год на загальну суму 48 676,06 грн., а відповідач її прийняв без заперечень.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1. ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як свідчать представлені позивачем копії виписок по рахунку відповідача за період з 12.09.2014р. по 05.03.2015р. з відображенням часткових оплат за спірними зобовязаннями, акт звірки взаємних розрахунків між сторонами за період з 01.09.2014р. по 31.05.2015р., що кореспондується з даними, які містять акти звірки взаєморозрахунків між сторонами за спожиту активну та реактивну електричну енергію за період з 01.09.2014р., надані відповідачем, останній здійснював оплати за спірними рахунками.

Враховуючи таке та беручи до уваги викладені вище умови договору про постачання електричної енергії №1211 від 10.06.2015р., строк оплати означеного обсягу спожитої електричної енергії є таким, що настав.

Разом з цим, відповідач розрахунки за спожиту активну електричну енергію та перетікання реактивної електроенергії у визначений спірний період у повному обсязі та належним чином не здійснив. Фактично відповідачем сплачено за спожиту активну електроенергію 542 000,00 грн., за перетікання реактивної електричної енергії 18 009,72грн.

Так, приймаючи до уваги викладені обставини справи, вбачається, що позивачем належним чином доведено виконання обов'язку щодо поставки активної електроенергії за спірним правочином протягом серпня 2014р. травня 2015р., а також перетікання реактивної електроенергії протягом серпня 2014р. травня 2015р., вартістю у вищенаведених розмірах та невиконання відповідачем в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, грошового зобов'язання з оплати отриманої активної електроенергії у вересні 2014р. травні 2015р. в загальній сумі 1 210 864,78 грн. та реактивної електроенергії, з урахуванням її генерації, у вересні 2014р. травні 2015р. в розмірі 30 666,34 грн..

Відповідачем доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення сум основного боргу у повному обсязі.

Одночасно, позивачем заявлено до стягнення за невиконання грошового зобовязання у строки встановлені договором 71 380,72 грн. пені на підставі п.5.10 договору №1211 від 10.06.2005р., 75 395,69 грн. інфляційних витрат та 8 877,48 грн. 3% річних ґрунтуючись на ст.625 Цивільного кодексу України.

Згідно приписів ст.625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов'язання тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пункт 5.10 договору встановлює нарахування Споживачу пені, за кожен день прострочення оплати рахунків Електропостачальної організації, що виникло на кінець розрахункового періоду, у розмірі 0,1% (але не більше подвійної величини облікової ставки Національного банку України на момент заборгованості). Пеня нараховується, починаючи з 1 дня після дати розрахунку.

Позивачем надано розрахунок даних позовних вимог, де початком періоду прострочення визначено 15.09.2014р. в частині нарахування пені, щодо нарахування 3% річних періодом прострочення встановлено 87 днів, а стосовно інфляційних витрат вказано періоди прострочення починаючи з вересня 2014р..

Разом з тим, п.5.4 договору кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, плату за перетікання реактивної здійснює у першій декаді на підставі одержаних у лінійних відділах «Енергозбут Донецької залізниці» рахунків у пятиденний термін з дня їх отримання. З огляду на що, строк належного виконання повязано з отриманням рахунку та факт прострочення настає зі спливом 5-ти днів з моменту отримання відповідного рахунку.

Проте, незважаючи на неодноразові вимоги суду, позивачем доказів у підтвердження направлення/отримання відповідачу рахунків на оплату спірної активної та реактивної електроенергії не надано.

Відтак, не вбачається можливим дослідити правомірність визначеного позивачем періоду прострочення, здійснити перерахунок спірних інфляційних витрат, 3% річних та пені, нарахованих за означений період прострочення, у звязку з невиконанням основного зобовязання (неповна та несвоєчасна сплата суми основного боргу за поставлену електричну енергію), адже не можна встановити дату отримання/надання, тобто фактичної обізнаності, беручи до уваги зміст п.2.2. договору, відповідача щодо повної та належної суми до сплати, та так само, визначити сплив пятиденного строку зі дня направлення/отримання цих рахунків та чітко встановити перший день прострочення за кожним зобовязанням окремо.

Таким чином, правомірність та підстави вимог у цій частині позивачем не доведено, та це є, насамперед, його прерогативою.

З огляду на таке, вимоги в частині стягнення 71 380,72 грн. пені, 75 395,69 грн. інфляційних витрат та 8 877,48 грн. 3% річних є недоведеними та безпідставними, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Твердження відповідача в частині наявності форс-мажорних обставин судом до уваги не прийнято, зважаючи на наступне.

За змістом ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору) які мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин.

Відповідачем представлено суду копію висновку Донецької торгово-промислової палати №2005/12.12-03 від 03.07.2014р. та сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили Торгово-промислової палати України №1217 від 29.10.2014р.

Разом з тим, відповідно до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обстави (обставин непереборної сили), затверджений рішенням президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014р. №40 (3), що кореспондується та витікає з положень Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997р. №671/97-ВР, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) це надзвичайні та невідворотні обставини, які обєктивно впливають на виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

За визначеннями наведеного Регламенту, сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили)- документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Згідно п.п.6.1, 6.2 Регламенту, підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 3.1. РЕГЛАМЕНТУ, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов'язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового звязку між обставиною та неможливістю виконання зобовязання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи, по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобовязаннях/обовязках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. 6.3. Заява на засвідчення форс-мажорних обставин.

Аналіз приведеного вище Регламенту та положень Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» свідчить про те, що сертифікат засвідчує певні форс-мажорні обставини, які звільняють від відповідальності за чітко визначеними зобовязаннями та на які вказано заявником.

За змістом представленого відповідачем сертифікату (висновок) Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили №1217 від 29.10.2014р. засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014р. Краснолиманському виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» при здійснені господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обовязкових платежів. Крім того, підставою настання таких обставин заявником визначено неможливість провадження господарської діяльності у Донецькій області та дотримання нормативно-правових актів України, що стосуються справленням податків та обовязкових платежів у звязку з проведенням антитерористичної операції, зокрема, в Донецькій області, задіяні сили та засоби субєктів боротьби з тероризмом та інших субєктів, відповідно до Законів України, загроза життю і здоровю людей, збереженню їх майна, обмеження пересування територією зазначеної області.

Тобто, відповідач вказав на настання форс-мажорних обставин, безпосередньо, в частині справляння та сплати Краснолиманським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» податків та обовязкових платежів.

Висновок Донецької торгово-промислової палати №2005/12.12-03 від 03.07.2014р., що є належним доказом настання форс-мажорних обставин до дати внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в частині доказової бази цих обставин, засвідчує настання для Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» з 10.06.2014р. обставин непереборної сили щодо невиконання цим підприємством власних договірних зобовязань з надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

Мова, про неможливість виконання договірних зобовязань за договором №1211 від 10.06.2005р., за тих, чи інших обставин, не йдеться.

Отже, це дає підстави стверджувати про те, що дія означених документів не поширюється на спірні правовідносини, а отже останні не можна розцінювати, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання/не належне виконання грошових зобовязань за наведеним правочином.

З огляду на таке, прийнято заперечення позивача з цього приводу.

Заперечення відповідача в частині відсутності вини у неналежному виконанні зобовязань по сплаті за отриману електроенергію протягом вересня 2014р.-травня 2015р. до уваги судом не прийнято, оскільки ці твердження не підтверджено доказами у розумінні приписів господарського процесуального законодавства.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, в особі структурного підрозділу «Енергозбут» Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, в особі Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Донецьк, про стягнення 1 397 185,01 грн., у тому числі 1 210 864,78 грн. заборгованість за активну електричну енергію, 30 666,34 грн. заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії, 71 380,72 грн. пені, 75 395,69грн. інфляційних витрат та 8 877,48 грн. 3% річних, задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька область, м.Маріуполь, вул.К.Лібкнехта, б.177а, , банківські реквізити не зазначено) в особі Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (84402, Донецька область, м.Красний Лиман, вул.Зелений Гай, 16а, , п/р1715 у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 335106) на користь Державного підприємства «Донецька залізниця» (83000, Донецька область, м.Донецьк, вул.Артема, б.68, ) в особі структурного підрозділу «Енергозбут» Державного підприємства «Донецька залізниця» (83001, м.Донецьк, Ворошиловський район, вул.Артема, б.68, поштова адреса: 85302, Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Шота, 14, ) 1 241 531,12 грн., у тому числі 1 210 864,78 грн. заборгованість за активну електричну енергію на рахунок зі спеціальним режимом використання №00 у Донецькій філії ПАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 335106, , та 30 666,34 грн. заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок №00 у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», , а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 24 830,62 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 17.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 23.11.2015р.

Суддя О.В. Кротінова