РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/25109/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Мега імідж"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Капітель Буд"
простягнення 81973,97 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаБульдяк М.Р. - представник;
від відповідачане з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Мега імідж" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітель Буд" заборгованості за договором №231014 на проведення рекламної компанії від 23.10.2014 у розмірі 40000,00 грн., 7572,39 грн. інфляційних втрат, штрафу у розмірі 20000,00 грн., 22% річних у розмірі 3875,28 грн. та пені у розмірі 10526,30 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за надані послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/25109/15 та розгляд справи призначено на 04.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконанням відповідачем вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено на 19.11.2015.

Представник позивача в судове засідання 19.11.2015 з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав. Про проведення судових засідань був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Мега імідж" (виконавець, позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітель Буд" (замовник, відповідач) укладено договір №231014 на проведення рекламної компанії (договір) відповідно до умов якого, виконавець зобов'язується протягом строку дії договору професійно і якісно проводити рекламну кампанію для замовника або клієнтів замовника на території України на узгоджених сторонами поверхнях спеціальних конструкцій, а замовник зобов'язується прийняти і вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги виконавця в строки та на умовах, визначених даним договором (п.2.1), оплата здійснюється замовником у формі 100% передоплати до початку проведення рекламної кампанії безготівковим розрахунком у гривнях (п.4.2), при порушенні замовником зобов'язань по оплаті рекламної кампанії, виконавець вправі нарахувати відсотки за користування коштами виконавця за ставкою 22 % річних. При цьому, виконавець може реалізувати зазначене право шляхом відсилання замовнику листа про нарахування відсотків (п.7.2.2), в разі, якщо прострочення оплати рекламної компанії триває більше 20 банківських днів, замовник на вимогу виконавця виплачує останньому штраф у розмірі 50 % від вартості розміщення реклами по якій оплата прострочена (п.7.2.3).

З метою проведення рекламних кампаній між сторонами були укладені додаткові угоди №1 від 23.10.2014, №2 від 24.11.2014, додаткова угода №4 від 27.01.2015, додаткова угода №5 від 26.02.2015, додаткова угода №6 від 30.03.2015, якими визначено строк розповсюдження реклами, місце установки спеціальних конструкцій із зазначенням порядкових номерів в базі, кількість і розмір зарезервованих на цих спеціальних конструкціях поверхонь, вартість рекламної кампанії, строки оплати.

Як стверджує позивач у позовній заяві, заборгованість у відповідача виникла за додатковою угодою № 5 від 26.02.2015 на суму 42360,00 грн., графік сплати до 28.02.2015, за якою відповідач оплатив 32360,00 грн., у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 10000,00 грн. та за додатковою угодою № 6 від 30.03.2015 на суму 30000,00 грн., графік сплати до 31.03.2015, за якою замовник взагалі не розрахувався.

Відповідно до наявних в справі актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000366 від 30.11.2014 на суму 29160,00 грн., № ОУ-0000399 від 31.12.2014 на суму 49200,00 грн., № ОУ-0000055 від 28.02.2015 на суму 20640,00 грн., № ОУ-0000076 від 31.03.2015 на суму 42360,00 грн., № ОУ-0000120 від 05.05.2015 на суму 30000,00 грн., позивач надав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 171360,00 грн.

Позивачем було надано відповідачу відповідні рахунки-фактури для оплати.

Відповідно до виписки банку з рахунку позивача, відповідачем за період з 17.11.2014 по 18.03.2015 здійснено оплати за надані позивачем послуги частково, на загальну суму 131360,00 грн.

01.09.2015 позивач направив відповідачу претензію №1 про оплату заборгованості за надані послуги, яку відповідач залишив без реагування.

За правовою природою укладена між сторонами угода є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів додаткових угод №5 від 26.02.2015 та №6 від 30.03.2015 до договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг на момент розгляду справи настав. Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач борг у розмірі 40000,00 грн. не сплатив.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 40000,00 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 7572,39 грн. інфляційних втрат, штраф у розмірі 20000,00 грн., 22% річних у розмірі 3875,28 грн. та пеню у розмірі 10526,30 грн.

Виходячи із змісту ст. ст. 546, 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Враховуючи те, що в укладеному між сторонами договорі сторонами не було досягнуто згоди щодо забезпечення виконання зобов'язань по оплаті наданих виконавцем послуг у вигляді пені відповідно до вимог ст.547 Цивільного кодексу України, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Пунктом 7.2.3 договору встановлено, що в разі, якщо прострочення оплати рекламної компанії триває більше 20 банківських днів, замовник на вимогу виконавця виплачує останньому штраф у розмірі 50 % від вартості розміщення реклами по якій оплата прострочена.

На підставі викладеного, оскільки прострочення оплати рекламної компанії триває більше 20 банківських днів, вимоги позивача про стягнення з відповідача 50% штрафу у розмірі 20000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2.2. договору сторонами погоджено, що при порушенні замовником зобов'язань по оплаті рекламної кампанії, виконавець вправі нарахувати відсотки за користування коштами виконавця за ставкою 22 % річних. При цьому, виконавець може реалізувати зазначене право шляхом відсилання замовнику листа про нарахування відсотків.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг, вимоги позивача про стягнення з відповідача 22% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими. При цьому, 01.09.2015 позивачем було направлено відповідачу претензію №1 про оплату заборгованості за надані послуги, в якій позивач просив відповідача сплатити нараховані ним 22% річних на суму заборгованості.

За розрахунком суду, в період, який вказаний позивачем у розрахунку до позовної заяви, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 22% річних у розмірі 3875,28 грн. та інфляційні втрати у розмірі 7191,83 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, витрати по сплаті судового збору, виходячи із ставок судового збору, встановлених Законом України "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду (22.09.2015) становлять 1229,61 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітель Буд" (03190, м.Київ, вул. Магістральна, будинок 33, ідентифікаційний код 38568918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Мега імідж" (02166, м.Київ, вул. Маршала Жукова, будинок 26, ідентифікаційний код 38403199) заборгованість у розмірі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., штраф у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 грн., 22% річних у розмірі 3875 (три тисячі вісімсот сімдесят п'ять) грн. 28 коп., інфляційні втрати у розмірі 7191 (сім тисяч сто дев'яносто одна) грн. 83 грн. та судовий збір у розмірі 1066 (одна тисяча шістдесят шість) грн. 01 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.11.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова