КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Справа№ 910/12491/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від Прокуратури міста Києва: Бондарчук І.П. - прокурор;

Від позивача: Безносик А.О. - представник;

Від відповідача: Михайловська Н.А.- представник.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2015

у справі № 910/12491/15 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави

в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельне

об'єднання „Мрія"

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія" про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 позовні вимоги задоволено повністю.

Розірвано Угоду про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по вул. Казимира Малевича (до перейменування - вулиця Боженка), 32 у Голосіївському районі м. Києва площею 0,4371 га (кадастровий номер :72:219:0033), укладену між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія", яка посвідчена 10.02.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., про що вчинено запис у реєстрі за № 13, зареєстрована в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.02.2014 за № МЗК-1 -00177. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія" повернути Київській міській раді земельну ділянку по вул. Казимира Малевича (до перейменування - вулиця Боженка), 32 у Голосіївському районі м. Києва площею 0,4371 га (кадастровий номер :72:219:0033) вартістю 24 466 794,03 грн. у стані придатному для її подальшого використання. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія" в дохід державного бюджету України 2 436,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 у справі №910/12491/15 та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельне обєднання „Мрія" у справі № 910/12491/15 передано на розгляд головуючому судді (судді доповідачу) Отрюху Б.В, суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія" до провадження та призначено до розгляду на 15.10.2015.

15.10.2015 через відділ документального забезпечення суду від прокурора міста Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів був оглянутий та долучений до матеріалів справи.

15.10.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

15.10.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.10.2015 представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження та просив його задовольнити. Прокурор та представник позивача заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2015 розгляд апеляційної скарги та клопотання про зупинення провадження відкладено до 17.11.2015.

13.11.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло доповнення до апеляційної скарги і пояснення, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

16.11.2015 через відділ документального забезпечення суду від прокурора міста Києва надійшли письмові пояснення, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

17.11.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про фіксацію судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке колегією суддів було оглянуте, задоволене та долучене до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.11.2015 представник відповідача підтримав заявлене раніше клопотання про зупинення провадження у справі, прокурор та представник позивача заперечили проти вказаного клопотання, зазначаючи про те, що 15.10.2015 ТОВ „Будівельне обє'днання Мрія" заернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради з позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 19.10.2015 Господарського суду міста Києва у справі № 910/26865/15 вказаний позов було повернено на до оформлення. Предметом позову у справі № 910/26865/15 є вимога про зобов'язання Київську міську раду належним чином виконати умови пп. 3 п. 8.2 договору оренди та угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди та зобов'язання усунути недоліки земельної ділянки.

За приписами ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Пунктом 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що ст. 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. І зупинення провадження у справі з інших підстав є не законним.

Посилання відповідача на те, що від результатів розгляду справи про припинення зобов'язань залежить правомірність стягнення коштів по кредиту у даній справі є помилковими з врахуванням вищевикладеного.

Таким чином враховуючи вище викладене, відповідачем не доведено наявності підстав для зупинення провадження у даній справі, а тому дане клопотання залишається без задоволення..

В судовому засіданні 17.11.2015 учасники судового процесу надали свої пояснення по справі.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матералами справи, що рішенням Київської міської ради від 29.03.2007 р. № 412/1073 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" земельної ділянки для будівництва житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом на вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва" передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" (далі - ТОВ "БО "Мрія") у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0, 44 га для будівництва житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом на вул. Боженка, 32 (на теперішній час - вул. Казимира Малевича) у Голосіївському районі м. Києва, у тому числі площею 0,31 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови; площею 0,13 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Аналіз норм Земельного кодексу України, а саме ст.ст. 93, 122- 123, та ст. 16 Закону України "Про оренду землі" свідчить, що обов'язковою передумовою укладання, зміни або розірвання договору оренди землі є волевиявлення органу місцевого самоврядування, представлене у формі відповідного рішення.

На підставі зазначеного рішення 20 червня 2007 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія" укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., за реєстровим № 374 та зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації.) 02.07.2007 за № 79-6 - 00517 (далі - Договір).

Згідно з п.п. 1.1, 2.1 Договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 29.03.2007 р. № 412/1073 за Актом приймання - передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим Договором, з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва; розмір - 4371 кв.м; цільове призначення - для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом; кадастровий номер - :72:219:0033.

Відповідно до витягу з технічної документації № Ю-43726/2007 Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2007 року № 589 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10861107 грн. 41 коп. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню (п.п.2.2, 2.3 Договору).

Строк дії Договору 5 років (п.3.1).

01.07.2012 рішенням Київської міської ради № 424/8708 „Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія" договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом на вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва" поновлено ТОВ "БО "Мрія" вказаний договір оренди земельної ділянки на 15 років.

На підставі вказаного рішення між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія" 10 лютого 2014 р. укладено Угоду про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва від 20.06.2007 № 374 (02.07.2007 № 79-6-00517), що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., за реєстровим № 13, а також зареєстрована в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.02.2014 за № МЗК-1-00177 (далі - Угода).

Згідно з п.1 Угоди сторони уклали Угоду про поновлення на 15 (п'ятнадцять) років Договір оренди земельної ділянки, укладений між Орендодавцем та Орендарем, посвідчений Кравченко Н.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. 20.06.2007 року за реєстровим № 374, та виклали останній в новій редакції.

Відповідно до п.1.1 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14р.) орендодавець на підставі рішень Київської міської ради від 29.03.2007 року № 412/1073 та від 01.11.12 р. від № 424/8708 за Актом приймання - передачі передає, а Орендар, приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об'єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Земельна ділянка, яка є об'єктом оренди, належить до земель комунальної власності територіальної громади міста Києва на підставі Закону України від 06.09.2012 № 5245-VI „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності". Реєстрація права власності об'єкта оренди здійснюється згідно з Законом України від 14.05.13 р. № 233-VІІ ,,Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв'язку з їх розмежуванням" одночасно з державною реєстрацією права оренди.

Об'єктом оренди за Договором (в редакції Угоди від 10.02.14 р.) є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Казимира Малевича (до перейменування - вулиця Боженка) 32 у Голосіївському районі м. Києва; розмір - 0,4371 га; цільове призначення - для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом; кадастровий номер - :72:219:0033.

Відповідно до витягу з технічної документації Головного управління Держземагенства у м. Києві Державного земельного агентства земельних ресурсів України від 05.11.13 р. № 6985 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 19 589 106,51 грн.. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню (п.п.2.2, 2.3 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14 р.)).

З наявного в матеріалах справи листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № від 10.03.2015 вбачається, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 4371 кв.м. на вул. Казмира Малевича, 32 у Голосіївському районі міста Києва (код ділянки :72:219:0033) станом на 2015 рік, з урахування коефіцієнтів індексації, складає 24 466 794,03 грн..

Пунктом 3.1 Договору (в редакції Угоди від 10.02.2014) передбачено, що його укладено строком на 15 років.

Дана Угода, разом з планом Земельної ділянки, кадастровим планом Земельної ділянки, актом визначення меж Земельної ділянки є невід'ємною частиною Договору оренди, посвідченого Кравченко Н.П., приватним нотаріусом Київського міського округу 20.06.2007 року за реєстровим №374 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 02.07.2007 року за № 79-6-00517, та набуває чинності з дня її нотаріального посвідчення в установленому порядку (п.3 Угоди).

Як свідчать матеріали справи, Договір та Угода підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками орендаря та орендодавця.

Укладений Договір та Угода за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 58 Цивільного кодексу України та §5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України „Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до ст. 1 Закону України ,,Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки визначено як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності

Відповідно до статті 13 Закону України ,,Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України ,,Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч. 1, 2 ст. 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Так, згідно з підпунктом 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 та підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є формою плати за землю та належить до загальнодержавних податків. Тобто, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є загальнодержавним податком, і, як наслідок, вказані відносини регулюються насамперед Податковим кодексом України.

Частиною 1 статті 24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону орендар земельної ділянки зобов'язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

У відповідності до п.4.1 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14р.) визначена цим Договором орендна плата за земельну ділянку становить платіж, який орендар самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві за користування Земельною ділянкою у грошовій формі.

Розмір орендної плати змінюється шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою, якщо орендна ставка визначена у п.п.4.2. Договору нижча, ніж мінімальна орендна ставка, визначена чинним законодавством України. Після прийняття відповідного рішення Київської міської ради та доведення даного рішення до Орендаря для ознайомлення, Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату відповідно до нової орендної ставки (п.4.6 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14 р.)).

Розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою, внесення змін до цього Договору та з урахуванням, п.п. 4.6. даного Договору (п.4.5 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14 р.)).

Згідно з п.4.8 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14 р.) орендна плата вноситься Орендарем рівними частками за податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю щомісячно протягом тридцяти календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок 0002, код 13050200 у ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019. Одержувач: УДКСУ у Голосіївському р-ні м. Києва, . Питання сплати податку на додану вартість та інших податкових платежів, що пов'язані з виконанням Договору, вирішуються Орендарем в установленому законодавством України порядку.

Одним із основних обов'язків орендаря відповідно до приписів ст. 24 Закону України ,,Про оренду землі" є своєчасне внесення орендної плати, який кореспондується із умовами пункту 8.4 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14р.), яким також визначений обов'язок орендаря щодо своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГКУ кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону України ,,Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 96 Земельного кодексу України встановлено, що землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Контроль за правильністю обчислення та справляння орендної плати, нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює орган доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки (п.4.15 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14 р.)).

Проте, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 14.04.2015, копія якого наявна в матеріалах справи, повідомила прокуратуру м. Києва про наявність у ТОВ ,,БО ,,Мрія" податкового боргу по орендній платі, який виник за період з 2012 по 2015 роки та станом на 14.04.2015 становить 2 237 614,73 грн..

За результатами обстеження спірної земельної ділянки, що перебуває в оренді ТОВ ,,БО ,,Мрія" 18.03.15р. року Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації було складено акт № 30/01, згідно якого станом на момент проведення перевірки земельна ділянка огороджена, на ділянці розміщені металеві споруди, будівництво житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом, відповідно до цільового призначення, визначеного договором оренди, на земельній ділянці не ведеться.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановлено, що відповідач в обумовлений законом та Договором термін не здійснив внесення орендної плати за період 2012-2015р.р. в сумі 2 237 614,73 грн., чим порушено визначені Договором зобов'язання.

Також наявність заборгованості підтверджується постановою Окружного адміністративного суду від 07.05.2014 у справі № 826/2640/14 за позовом ДПІ у Голосіїському районі Головного Управління Міндоходів міста Києва до ТОВ ,,Будівельне об'єднання ,,Мрія", якою задоволено позовні вимоги ДПІ щодо стягнення з товариства податкового боргу по орендній платі (земельному податку та/або орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності) на суму 820 129,40 грн., що не потребує доказування в порядку ст. 35 ГПК України.

При цьому, відповідачем не надано суду першої інстанції жодних доказів на підтвердження обставин щодо звільнення від внесення орендної плати за Договором та доказів, що спростовують вищевикладені обставини

В процесі розгляду справи, після порушення провадження у справі ухвалою суду від 18.05.15р. відповідачем здійснено погашення заборгованості по орендній платі за землю в сумі 2 337 614,00 грн. квитанціями № 0.0.4059309.1 та № 0.0.40593857.1 від 06.07.15р. з призначенням платежу ,,орендна плата з юридичних осіб ТОВ ,,БО ,,Мрія" на розрахунковий рахунок 0002 в ГУДКСУ у м. Києві, код ЄДПРОУ отримувача 38039757, МФО 820019, у відповідності до умов п.4.8 Договору.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 188 Господарського процесуального кодексу України розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому, спеціальна норма ч. 1 ст. 32 Закону України ,,Про оренду землі" передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 141 Земельного кодексу України визначені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема: систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до умов п.11.4 спірного Договору (в редакції Угоди від 10.02.14р.) він може бути розірваний, зокрема, в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця, із звільненням Орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі, коли Орендар використовує Земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату, порушення строків завершення забудови Земельної ділянки, встановлених п.п.8.4 Договору, здійснення без згоди Орендодавця відчуження права користування Земельною ділянкою третім особам тощо

За умовами п.11.5 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14 р.) договір може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов'язків, визначених у п.п. 5.1. та 8.4. цього Договору.

У пункті 2.20 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 ,,Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (далі - Постанова № 6) роз'яснено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України ,,Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України ,,Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України ,,Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою (п.2.23 постанови № 6).

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи підтверджується факт систематичного невиконання відповідачем зобов'язань з внесення орендної плати за Договором, що є істотним порушенням умов останнього, на момент прийняття рішення доказів вчасного виконання зобов'язання відповідач суду не надав, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, а тому вимога позивача про розірвання Угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по вул. Казимира Малевича, 32 (до перейменування вул. Боженка) у Голосіївському районі міста Києва, укладеної між Київською міською радою та ТОВ ,,Будівельне об'єднання ,,Мрія", яка посвідчена 10.02.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.Н., про що вчинено запис у реєстрі за № 13, підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 34 Закону України ,,Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі припинення або розірвання цього Договору Орендар зобов'язаний повернути - Орендодавцеві Земельну ділянку на умовах, визначених цим Договором п.11.8 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14р.).

Зокрема, за умовами п.п.7.1, 8.4 Договору (в редакції Угоди від 10.02.14р.) після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві Земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду придатному для її подальшого використання після припинення дії цього Договору.

Таким чином, за висновками суду, оскільки істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди земельної ділянки, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю, з урахуванням задоволення позовної вимоги про розірвання спірного Договору (в редакції Угоди від 10.02.14 р.) та вищенаведених норм чинного законодавства, позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача повернути Київській міській раді спірну земельну ділянку по вул. Казимирі Малевича, 32 у Голосіївському районі міста Києва підлягають задоволенню.

Доказів визнання недійсними Договору оренди земельної ділянки від 20.06.07р. та Угоди від 10.02.14р. про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва від 20.06.2007 № 374 або їх окремих положень суду не надано.

Будь-які заперечення щодо порядку укладення та досягнення згоди по всіх істотних умовах Договору оренди земельної ділянки від 20.06.07р. та Угоди від 10.02.14р. про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва від 20.06.2007 № 374, на час їх підписання з боку Київської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Будівельне об'єднання ,,Мрія" відсутні.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови в задоволенні позову, на факт погашення заборгованості з орендної плати за землю в сумі 2 337 614,00 грн., судом відхиляються, оскільки вказані обставини не спростовують факт систематичного невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором оренди (в редакції Угоди від 10.02.14р.).

Погашення орендарем заборгованості після подання позову не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки, як було зазначено вище, умовами договору та чинним законодавством, зокрема, Законом України ,,Про оренду землі" передбачена можливість такого розірвання у разі систематичної несплати орендних платежів, тобто, встановлення факту системного характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 04.12.14 р. у справі № 908/2131/14 та від 16.12.13 р. у справі № 910/3991/13.

Окрім того, згідно наявної в матеріалах справи інформації ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДВС у м. Києві від 07.08.2015 № 4011/9/26-50-11-04 за ТОВ ,,БО ,,Мрія" обліковується податковий борг в сумі 1052,2 тис. грн. з орендної плати за землю, в тому числі недоїмки - 163,1 тис. грн., пені - 889,1 тис. грн., що, за висновками суду, свідчить про продовження орендарем порушення законодавства та умов договору оренди при використанні спірної земельної ділянки.

За наведених вище обставин, позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельне об'єднання „Мрія" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 у справі № 910/12491/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12491/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко