РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 924/942/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Грязнов В.В. ,

судді Мельник О.В.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.10.15р. у справі № 924/942/14 (суддя Гладюк Ю.В.)

за заявою міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" про визнання наказу від 08.08.2014р. виданого у справі №924/942/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 3728129, 04 грн., 1030151 грн. 3% річних та 607938,08 грн. інфляційних втрат

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" (м. Хмельницький)

про стягнення в сумі 50 681 044 грн. 38 коп.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю №14-10 від 14.01.2015р.;

відповідача - ОСОБА_2, представник за довіреністю №18/02 від 04.01.2015р.;

Судом розяснено представникам права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" звернулося до господарського суду Хмельницької області із заявою про визнання наказу №924/942/14 від 08.08.2014 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 3 728 129, 04 грн. пені, 1030151 грн. 3% річних та 607 938, 08 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 26.10.15р. в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" звернулося з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву про визнання наказу №924/942/14 від 08.08.2014 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 3 728 129, 04 грн. пені, 1030151 грн. 3% річних та 607 938, 08 грн. інфляційних втрат задоволити.

Скаржник, мотивуючи апеляційну скаргу вказує, що він є теплопостачальною організацією, підприємство в повному обсязі розрахувалося за природний газ, куплений у позивача за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, чим виконало вимоги частини 13 ст. 18 ЗУ "Про засади функціонування ринку природного газу". Зобов'язання зі сплати 3 728 129, 04 грн. пені, 1030151 грн. 3% річних та 607 938, 08 грн. інфляційних втрат припинилися на підставі ч. 1 ст. 598 ЦК України, ч. 13 ст. 18 ЗУ "Про засади функціонування ринку природного газу", тому наказ господарського суду Хмельницької області №924/942/14 від 08.08.2014 року в цій частині є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

В судовому засіданні 24.11.2015р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задоволити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача доводи апеляційної скарги заперечив, вважає її безпідставною та необґрунтованою, тому просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши представників сторін, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року у справі №924/942/14 позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" задоволено; стягнуто з міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 45 314 826, 26 грн. основного боргу, 3 728 129, 04 грн. пені, 1 030 151 грн. 3% річних, 607 938, 08 грн. інфляційних нарахувань та 73 080 грн. судових витрат.

На примусове виконання рішення господарським судом Хмельницької області видано судовий наказ №924/942/14 від 08.08.2014 року.

Як встановлено судом боржник є теплопостачальним підприємством, що підтверджується копією ліцензії серії АВ №597428 від 07.06.2012р. (а.с.12). Заборгованість заявника за газ, спожитий до 01.01.2014 р., яка стягнута рішенням господарського суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року у справі №924/942/14 погашена, що підтверджується довідкою від 18.06.2015р. №1753/02 (а.с.13) та копіями актів звіряння розрахунків від 31.10.2014р. та від 30.01.2015р. (а.с. 14-16).

Судом також встановлено, що міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" поданого до господарського суду м. Києва позов, в якому позивач просить зобов'язати публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України" списати міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" 3 728 129, 04 грн. пені, 1 030 151 грн. 3% річних та 607 938, 08 грн. інфляційних втрат, що підлягають стягненню за рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. у справі №924/942/14. Свою позицію боржник обґрунтовує обставинами, аналогічними обґрунтуванням заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням господарського суду м. Києва від 25.08.2015р. у справі 910/17396/15 позов задоволено частково; зобов'язано публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" списати міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" 3 728 129 грн. 04 коп. пені, що підлягає стягненню на підставі рішення господарського суду Хмельницької області від 24. 07. 2014 р. у справі № 924/942/14. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Як зазначив боржник рішення оскаржено в апеляційному порядку та не набрало законної сили.

Відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно п.п. 2, 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З вищенаведеного вбачається, що процесуальним законодавством передбачено ряд підстав, за якими наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційним судом встановлено, що наказ господарського суду Хмельницької області №924/942/14 від 08.08.2014 року не видано помилково; рішення місцевого господарського суду, на підставі якого видано наказ, не скасовано, набрало законної сили та є обов'язковим для виконання; в матеріалах справи немає доказів щодо відсутності у боржника обов'язку у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Щодо посилання апелянта на Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (набрав чинності 06.06.2015 р.), яким доповнено ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" частиною 13, як на підставу визнання наказу господарського суду Хмельницької області №924/942/14 від 08.08.2014 року таким що не підлягає виконанню, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм, судова колегія зазначає, що списання пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України), і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від ч.13 ст.18 Закону. Іншого порядку списання пені, штрафних та фінансових санкцій на сьогодні чинним законодавством не передбачено. Доказів укладення такого договору суду не надано.

Разом з тим, апеляційним судом зазначається, що факт подання міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" позову до НАК "Нафтогаз України" з метою здійснити списання вказаних коштів підтверджує те, що саме так (вірно) боржник і тлумачить положення Закону, він погоджується з тим, що списання боргу не відбулося автоматично, а відтак і зобов'язання щодо його сплати у нього залишилось.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що норма Закону не передбачає автоматичного припинення зобов`язання за пенею, штрафними та фінансовими санкціями, а передбачає процедуру (як бухгалтерську операцію) списання, завершення якої дає підстави дійти висновку про припинення зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.10.15р. у справі № 924/942/14 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.