ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015р. Справа№ 914/3415/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Еко-Інвестгруп, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торговельна компанія Вуглепромтехніка, с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області

про стягнення 401 500 грн. 00 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Дзедзінській Ю.К.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: не зявився

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю Еко-Інвестгруп до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торговельна компанія Вуглепромтехніка про стягнення 597 017 грн. 80 коп., з яких 400 000,00 грн. - попередньої оплати, 10 717,80 грн. 3% річних, 184 800,00 грн. інфляційних втрат, 10 717,80 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 28.09.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні на 27.10.2015 р.

23.10.2015 р. представник позивача на виконання вимог ухвали суду подав клопотання про долучення документів до справи(в тому числі довідки УДКСУ у Личаківському районі м.Львова Львівської області від 16.10.2015 р. в підтвердження зарахування до Державного бюджету судового збору згідно платіжного доручення № 9 від 23.09.2015 р. в сумі 8 955,26 грн.).

Ухвалою суду від 27.10.2015 р. у звязку з неявкою представника відповідача, неподанням витребуваних доказів, розгляд справи відкладено на 17.11.2015 р.

13.11.2015 р. позивач подав на адресу суду заяву про уточнення та зменшення позовних вимог від 13.11.2015 р., в якій керуючись ч. 4 ст. 22 ГПК України зменишив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача попередню оплату в розмірі 400 000,00 грн. та штраф у відповідності до п. 6.7 договору в розмірі 1 500,00 грн., а всього 401 500,00 грн. Одночасно у заяві позивач просить, у звязку з зменшенням розміру позовних вимог, повернути зайво сплачений судовий збір в розмірі 2 932,76 грн.

В судовому засіданні 17.11.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, просить позовні вимоги задоволити в розмірі згідно заяви про зменшення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання п. 4.2 договору №Б/Н купівлі-продажу, укладеного 18.10.2013 р. між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як продавцем, позивач здійснив попередню оплату за поставку товару згідно специфікацій в розмірі 400 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Відповідач свої зобовязання з поставки товару не виконав, чим порушив п. 3.1 договору. 03.06.2015 р. позивач надіслав відповідачу претензію (вимогу) від 02.06.2015 р. в 10 денний строк виконати взяті на себе зобовязання за договором шляхом перерахування коштів в розмірі 433 935,62 грн. (в тому числі 400 000,00 грн. основного боргу). Проте претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати в розмірі 400 000,00 грн. Також посилаючись на п. 6.7 договору, позивач за невиконання обовязків, що випливають з договору нарахував відповідачу 1 500,00 грн. штрафу.

Відповідач явку повноважного представника в жодне із судових засідань не забезпечив, жодних пояснень чи заперечень по суті позовних вимог суду не надав, причин неявки не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення наявне в матеріалах справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача в порядку ст.75 ГПК України за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин справи і прийняття рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Еко-Інвестгруп, як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-торговельна компанія Вуглепромтехніка, як продавцем, 18.10.2013 р. було укладено договір №Б/Н купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати належний йому товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його (п.1.1). Найменування, кількість товару, одиниця виміру згідно специфікації (розділ 2).

Пунктом 3.1 продавець зобовязався передати товар покупцю у повному обсязі в термін встановлений умовами специфікації; забезпечити покупця рахунками-фактурами, видатковими накладними, податковими накладними.

Перехід права власності відбувається в момент передачі товару, що оформляється видатковою накладною (п. 3.3). Товар вважається прийнятим після його поставки на склад покупця та підписання товаротранспортних накладних сторонами (п. 3.5).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що загальна вартість товару що продається складає 1 500 000,00 грн.

Пункт 4.2 договору передбачає попередню оплату за товар згідно умов специфікації. У відповідності до п. 4.3. договору, покупець здійснює оплату за товар на умовах договору згідно виставлених рахунків продавцем.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.10.2014 р. (п. 7.1.).

Згідно підписаних та скріплених печатками сторін специфікацій, продавець зобов'язався поставити покупцю товар на загальну суму 400 000,00 грн., а саме: згідно специфікації №1 від 18.10.2013 р. - ємність дозуючу А1 та А2 на суму 95 000,00 грн.; згідно специфікації №2 від 21.10.2013 р. - конвеєр гвинтовий (агрегат) на суму 58 000,00 грн.; згідно специфікації №3 від 22.10.2013 р. - ємність дозуючу А3 на суму 47 000,00 грн.; згідно специфікації №4 від 30.10.2013 р. - обладнання (вал пресовий 1 шт., вал обжимний преса волкового 1 шт.) на суму 100 000,00 грн.; згідно специфікації №5 від 04.12.2013 р. - роторна дробарка на суму 100 000,00 грн., в яких одночасно зазначено, що попередня оплата 100 %, згідних виставлених рахунків. При цьому як зазначено в специфікації №5 від 04.12.2013 р., термін поставки обладнання не пізніше 30 календарних днів після підписання додатку; за порушення строків передачі товару покупець залишає за собою право відмовитися від обладнання та вимагати повернення коштів сплачених за товар.

Позивач на виконання п. 4.2 договору перерахував відповідачу 400 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3 від 21.10.2013 р. на суму 200 000,00 грн., №5 від 30.10.2013 р. на суму 100 000,00 грн., №1 від 29.01.2014 р. на суму 30 000,00 грн. та №3 від 29.01.2014 р. на суму 70 000,00 грн.

Відповідач своїх зобовязань договором №Б/Н від 18.10.2013 р. з поставки товару не виконав. Докази, які б підтверджували поставку товару на суму 400 000,00 грн. чи повернення вказаних коштів позивачу, в матеріалах справи відсутні.

03.06.2015 р. (згідно поштового штемпеля на описі вкладення в цінний лист, та фіскального чека) позивач надіслав відповідачу претензію (вимогу) від 02.06.2015 р., яку вручено представнику відповідача згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 18.06.2015 р., в 10 денний строк виконати взяті на себе зобовязання за договором шляхом перерахування коштів в розмірі 433 935,62 грн. (в т. ч. 400 000,00 грн. попередньої оплати та 33 935,62 грн. 3% річних, інфляційних втрат, штрафу). Проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді.

Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором по своєчасній поставці товару і неповернення позивачу суми попередньої оплати, відтак позивач звернувся до господарського суду Львівської області із вимогою стягнути з відповідача 400 000 грн. 00 коп. попередньої оплати та 1 500 грн. 00 коп. штрафу (згідно заяви про уточнення та зменшення позовних вимог).

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст.174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (господарських зобовязань).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частина 1 ст. 670 ЦК України передбачає, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 6.5 договору встановлено, що за порушення строків передачі товару покупець залишає за собою право вимагати дострокового припинення дії договору та повернення коштів сплачених за товар за цим договором.

Таким чином, оскільки позивач на виконання зобов'язань за договором №Б/Н від 18.10.2013 р. здійснив попередню оплату у розмірі 400 000,00 грн., а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували поставку відповідачем товару на вказану суму, є правомірною вимога про стягнення з відповідача у справі на користь позивача 400 000 грн. 00 коп. попередньої оплати.

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 6.1. договору, у випадку порушення своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п.1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4. ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.7 договору встановлено, що що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобовязань, що випливають з цього договору, винна сторона несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 0,1 % від вартості товару зазначеної в п. 4.1 договору.

Таким чином, нарахований відповідачу у відповідності до п. 6.7 договору 0,1 % штрафу, який відповідно до розрахунку складає 1 500,00 грн. є обґрунтованим та підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач доводи позивача не спростував, доказів належного виконання зобоязань за договором, а також повернення позивачу авансового платежу чи поставки товару суду не надав, таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір згідно платіжного доручення №9 від 23.09.2015 р. в розмірі 8 955,26 грн..

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Законом України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Оскільки позивачем у заяві про уточнення та зменшення позовних вимог заявлено клопотання про повернення судового збору, враховуючи що при поданні позивачем позовної заяви платіжним дорученням №9 від 23.09.2015 р. було сплачено судовий збір в розмірі 8 955 грн. 26 коп., відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», та позивачем зменшено позовні вимоги (позивач зменшив первинно заявлену суму 597 017,80 грн. до 401 500,00 грн.), сума судового збору від нової ціни позову становить 6 022,50 грн. Відтак, частина сплаченого судового збору згідно платіжного доручення №9 від 23.09.2015 р. сумі 2 932,76 грн.(різниця між 8 955 грн. 26 коп. та 6 022,50 грн.) підлягає поверненню позивачу.

Судовий збір в розмірі 6 022,50 грн. покладається на відповідача.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст. 193, 230, 231 ГК України, ст.ст. 509, 526, 546, 549, 610, 629, 655, 662, 670, 693 ЦК України, п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торговельна компанія Вуглепромтехніка (81113, Львівська область, Пустомитівський район, с. Лапаївка, вул. Лісова, 8, ідентифікаційний код 32419444) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Еко-Інвестгруп (79016, м. Львів, вул. Замкнена, 3/2, ідентифікаційний код 38243824) 400 000 грн. 00 коп. - попередньої оплати, 1 500 грн. 00 коп. - штрафу та 6 022 грн. 50 коп. - судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Еко-Інвестгруп (79016, м. Львів, вул. Замкнена, 3/2, ідентифікаційний код 38243824) 2 932 грн. 76 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №9 від 23.09.2015 року.

4. Наказ, відповідно до ст. 116 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.11.2015 року.

Суддя Морозюк А.Я.