ГОСПОДАРСЬКЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" листопада 2015 р. Справа № 911/3668/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Андерсс», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Бузова
про стягнення 26999,74 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 03.08.2015
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Андерсс» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (далі відповідач) про стягнення 26999,74 грн. основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки від 08.10.2014 № 14 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір поставки від 08.10.2014 № 14 (далі договір), відповідно до умов якого, позивач постачальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, доставляти відповідачу покупцеві продовольчу та (або) непродовольчу продукцію (надалі товар або товари), а покупець зобовязався приймати та оплачувати такий товар (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору асортимент та ціни на товар, що поставляється за цим договором, погоджуються сторонами в специфікації за формою згідно додатку № 1 до цього договору, що є невідємною частиною договору. Асортимент та кількість кожної конкретної партії товару, що поставляється за цим договором, визначається згідно замовлень на накладних, за якими був поставлений товар протягом строку дії договору.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до припинення його однією із сторін шляхом направлення повідомлення про це інший стороні за 30 календарних днів до такого припинення за правилами п. 7.1 цього договору (п.п. 12.1, 12.2).

Додатком № 1 до договору «Специфікація» сторони погодили, зокрема, найменування товару, його ціну та кількість.

В додатку № 2 від 08.10.2014 до договору сторони визначили умови оплати, згідно п. 1.1 якого покупець оплачує товари за цінами, що вказані в специфікації, чинній на дату надання замовлення.

Відповідно до п. 1.3 додатку № 2 до договору, реалізований в магазинах покупця за один календарний тиждень товар покупець зобовязаний оплатити протягом 21 банківського дня з дня закінчення тижня реалізації товару.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 34887,64 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: від 03.03.2015 № 34 на суму 2600,04 грн., від 22.10.2014 № 120 на суму 15492,60 грн., від 17.10.2014 № 115 на суму 16795 грн., які підписані в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печаткою позивача та штампами відповідача, зазначені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач свої зобовязання щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар не виконав, в звязку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 26999,74 грн. різниця між повернутим товаром, зарахованими зустрічними однорідними вимогами та загальною вартість поставленого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобовязань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар, в звязку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 26999,74 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Відповідач також не надав інформації про залишки непроданого товару поставленого позивачем по переліченим в позовній заяві видатковим накладним, не довів факту наявності непроданого товару поставленого позивачем по переліченим вище видатковим накладним, а тому факт продажу такого товару, суд вважає встановленим, а відтак у відповідача на час розгляду даної справи наявний обовязок здійснити розрахунок за поставлений позивачем товар в розмірі 26999,74 грн.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 26999,74 грн. заборгованості за поставлений товар.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 26999,74 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (08120, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Леніна, 215А, кімната 3, ідентифікаційний код 22863249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Андерсс» (02232, м. Київ, проспект Маяковського, 68, офіс 233, ідентифікаційний код 38343753) 26999 (двадцять шість тисяч девятсот девяносто девять) грн. 74 коп. основного боргу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 23.11.2015.