ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р.Справа № 915/1537/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: Головея В.М.,

суддів: Лисенко В.А., Ярош А.І.,

(У звязку з припиненням повноважень судді Журавльова О.О. щодо здійснення ним правосуддя, склад судової колегії змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.11.2015)

при секретарі судового засідання: Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від Заступника Генерального прокурора України ОСОБА_1 (посвідчення),

від Міністерства оборони України ОСОБА_2 (за довіреністю),

від ДП «Дослідно-проектний центр кораблебудування» ОСОБА_3 (за довіреністю), ОСОБА_4 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідно-проектний центр кораблебудування» та Міністерства оборони України

на рішення господарського суду Миколаївської області від 14 вересня 2015 року

у справі №915/1537/14

за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Державного підприємства «Дослідно-проектний центр кораблебудування»

про стягнення 1 648 392,04 грн. та зобовязання виконати роботи

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 17.11.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Заступник Генерального прокурора України (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі Міністерство) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства «Дослідно-проектний центр кораблебудування» (далі Підприємство, відповідач) про стягнення пені та штрафу в розмірі 1 648 392,04 грн., а також зобовязання відповідача виконати Міністерству роботи за державним контрактом від 23.11.2006 року №251/2/06-1 на суму 11 608 399,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобовязань за державним контрактом №251/2/06-1 від 23.11.2006 в частині виконання робіт на вказану суму та звітування перед позивачем за обсяг виконаних робіт станом на 30.06.2014, з оформленням акту виконаних робіт та протоколу узгодження договірної ціни.

14.09.2015 за вх.№16909/15 до господарського суду від позивача надійшло клопотання про припинення провадження у справі в частині позовних вимог про зобовязання ДП «Дослідно-проектний центр кораблебудування» виконати Міністерству роботи за державним контрактом від 23.11.2006 року №251/2/06-1 на суму 11 608 399,60 грн. у звязку з відсутністю предмету спору, а саме повним виконанням робіт відповідачем.

Ухвалою суду першої інстанції від 14.09.2015 провадження у справі в частині позовних вимог Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про зобовязання ДП «Дослідно-проектний центр кораблебудування» виконати Міністерству оборони України роботи за державним контрактом від 23.11.2006 року №251/2/06-1 на суму 11 608 399,60 грн. - припинено.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.09.2015 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь Міністерства 100 000,00 грн. штрафних санкцій, в іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що у звязку з відсутністю в матеріалах справи доказів виконання та звітування відповідачем перед позивачем за обсяг виконаних робіт, який відповідає умовам контракту та сумі отриманого авансу, шляхом здачі робіт станом до 30.06.2014, з оформленням акту виконаних робіт та протоколу узгодження договірної ціни виконаного обсягу робіт, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахуванням позивачем відповідачу штрафних санкції на підставі п.7.2 укладеного між сторонами контракту за несвоєчасне виконання зобовязань, передбачених п.6.9 контракту, проте відповідно до ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України господарський суд зменшив розмір штрафних санкцій.

Не погоджуючись з вищевказаним рішення, Міністерство та Підприємство звернулись до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційними скаргами.

Так, Підприємство в своїй апеляційній скарзі просило суд, рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідач вважає, що він не порушив строк виконання робіт, оскільки у державних контрактах на виконання науково-дослідних та дослідно-конструктивних робіт у разі, коли строк виконання етапу таких робіт перевищує шість місяців, може передбачатись попередня оплата на строк, необхідний для виконання такого етапу, але не більше як 18 місяців, проте судом першої інстанції взагалі не надано правової оцінки вказаним обставинам.

Міністерство в своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати в частині, в якій в задоволенні позову відмовлено, в цій частині прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача 1 548 392,04 грн. штрафних санкцій, в іншій частині рішення залишити без змін. Міністерство вважає, що зменшуючи розмір штрафних санкцій, суд порушив вимоги ч. 1 ст. 233 ГК України, яка встановлює обовязок суду, при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, враховуючи не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В судовому засіданні 17.11.2015 представники відповідача надали пояснення, в яких заперечували проти апеляційної скарги Міністерства та підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі Підприємства, просили задовольнити останню.

Представник Міністерства в судовому засіданні 17.11.2015 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких просив відмовити у задоволенні останньої. Крім цього, представник Міністерства підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та просив задовольнити останню.

17.11.2015 представник прокуратури в судовому засіданні надав пояснення, в яких просив суд, задовольнити апеляційну скаргу Міністерства, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2006 між Міністерством (замовник) та Підприємством (виконавець) укладено державний контракт на виконання дослідно-конструкторської роботи (далі контракт) № 251/2/06-1, шифр «Корвет-П», за умовами якого, виконавець зобовязався виконати та здати замовнику вказану дослідно-конструкторську роботу, а останній прийняти і оплатити її (п. 1.1. контракту).

Відповідно до п.п. 6.1. , 6.3. контракту орієнтовна (модель 3.2) ціна (значення вартості роботи у цілому) на момент укладання даного контракту відповідно до Протоколу узгодження орієнтовної ціни №1 від 23.11.2006 встановлена у сумі 98 244 942,00 грн., в тому числі по етапах:

Етап 1: орієнтовна (модель 3.2) ціна 36 629 298,00 грн.;

Етап 2: орієнтовна (модель 3.2) ціна 61 615 644,00 грн.;

Орієнтовна ціна роботи (етапів) підлягає уточненню на кожному етапі ДКР. Уточнення здійснюється з оформленням протоколу узгодження уточненої орієнтовної ціни роботи (етапу) на підставі укладених договорів зі співвиконавцями

30.12.2009 між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода №3 до контракту, в якій сторони доповнили п.6.3 контракту абзацом наступного змісту «Орієнтовна ціна етапу 3 та терміни його виконання підлягають уточненню у місячний термін після укладання відповідних додаткових угод між Головним виконавцем (відповідачем) та співвиконавцями». Також, у пункті 2.10 цієї додаткової угоди сторони узгодили, що в тексті контракту слова «етапи» викласти в редакції «етапи (підетапи)».

Пунктом 6.9. в редакції погоджувального протоколу № 7 від 02.08.2011 до контракту, сторони передбачили, що позивач за своїм рішенням, на підставі наданого відповідачем рахунку-фактури та протоколу погодження орієнтовної ціни етапу (підетапу), може здійснювати попередню оплату (авансування) робіт у розмірі до 75% від вартості робіт етапу (підетапу), в межах призначень, передбачених державним оборонним замовленням на поточний рік та відповідно до вимог чинного законодавства, діючого на момент здійснення оплати. Попередня оплата (аванс) надається на строк не більше шести місяців. Відповідач повинен у строк до закінчення зазначеного терміну (але не пізніше кінцевого терміну виконання етапу (підетапу), визначеного у Відомості виконання) виконати та звітувати перед позивачем за обсяг виконаних робіт, який відповідає умовам контракту та сумі отриманого авансу, шляхом здачі робіт, з оформленням акту виконаних робіт та протоколу узгодження договірної ціни виконаного обсягу робіт. Роботи приймаються комісією позивача, або за його дорученням комісією представника позивача. Представником позивача складається висновок щодо рівня договірної ціни виконаного та прийнятого обсягу робіт. У разі затвердження акту приймання етапу (підетапу) у термін, який не перевищує шести місяців від дати отримання авансу, акт виконаних робіт на суму отриманого авансу не надається.

Приписами п. 7.2. контракту в редакції додаткової угоди № 19 від 25.12.2013 сторони узгодили, що за порушення встановленого за контрактом кінцевого терміну виконання всієї роботи і за порушення термінів виконання етапів (підетапів, черг), а також за несвоєчасне виконання зобовязань, передбачених п.6.9 контракту, відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% ціни роботи (етапу, підетапу, черги) за кожний день прострочення, а при простроченні більше 30 днів - штраф в розмірі 7 відсотків ціни роботи (етапу, підетапу, черги).

Даний контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим контрактом. Відповідач розпочинає роботу за даним контрактом після одержання письмового повідомлення від позивача про фактичне надходження коштів у поточному році згідно п.6.13 даного контракту та після оформлення узгоджувального протоколу, в якому відповідач та позивач уточнять обсяг робіт (п.6.4) відповідно відомості виконання (додаток №1), який відповідач повинен виконати у поточному році (п.п. 9.1, 9.2 контракту).

Зміни до даного контракту можуть бути внесені за взаємною згодою сторін з оформленням погоджувального протоколу або додаткової угоди до даного контракту (п. 9.7 контракту).

Зміни та доповнення, додаткові угоди, погоджувальні протоколи та додатки до даного контракту є його невідємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами або уповноваженими на те представниками сторін (п. 9.8. контракту).

16.12.2013 між Міністерством та Підприємством була укладена Додаткова угода №18 до контракту, за умовами якої відповідач зобовязався виконати у 2013-2014 і здати в 2014 році роботи 7 черги підетапу 3.1 та 4 черги підетапу 3.2 відповідно до «Календарного плану виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр «Корвет-П» (Додаток №1 до цієї додаткової угоди), а позивач - прийняти і оплатити ці роботи (п.1 додаткової угоди).

Відповідно до п.2 вказаної додаткової строк виконання робіт може змінюватися за домовленістю сторін, у тому числі, у залежності від фактичного обсягу фінансування за ДОЗ 2013-2014 років. Зміна строків оформлюється Погоджувальним протоколом.

Пунктом 5 додаткової угоди до п.6.1 контракту були внесені зміни в частині орієнтовної ціни роботи за державним контрактом, зафіксованої у протоколі погодження орієнтовної ціни №23. Сьома черга підетапу 3.1 (орієнтовна ціна) 14 239 040,61 грн., четверта черга підетапу 3.2 2 622 116,20 грн.

Відповідно до «Календарного плану виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр «Корвет-П» (додаток №1 до додаткової угоди №18 до контракту) сторони 16.12.2013 добровільно узгодили наступний термін виконання робіт сьомої черги підетапу 3.1: з 01.11.2013 до 20.10.2014; четвертої черги підетапу 3.2: з 01.11.2013 до 20.10.2014.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов контракту, 30.12.2013 Міністерством здійснено Підприємству попередню оплату (авансування) на виконання робіт по етапу 3 (підетап 3.1, 3.2) на загальну суму 11 608 399,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

На виконання робіт за контрактом 31.07.2008 відповідачем були укладені окремі договори з трьома Субпідрядниками - ТОВ «Телекарт-Прилад» (дослідно-конструкторські роботи шифр «Аркадія-58250»); ВАТ «Завод «Екватор» (дослідно-конструкторські роботи шифр «Комфорт-58250»), ВАТ «Завод «Фіолент» (дослідно-конструкторські роботи шифр «Сердолік-58250»).

Господарським судом в рішенні помилково зазначено, що з 30.12.2013 відповідач згідно з п.6.9 контракту в редакції Погоджувального протоколу №7 взяв на себе зобовязання до 30.06.2014 виконати та звітувати перед позивачем за обсяг виконаних робіт шляхом здачі робіт етапу 3 (підетап 3.1, 3.2) на загальну суму 11 608 399,60 грн. (сума отриманого авансу), з оформленням акту виконаних робіт та протоколу узгодження договірної ціни виконаного обсягу робіт.

З 30.12.2013 до 30.06.2014 відповідач взяв на себе зобовязання звітувати перед Міністерством щодо витрат отриманого авансу, а не за обсяг виконаних робіт шляхом здачі робіт етапу 3 (підетап 3.1, 3.2), як зазначено у рішенні, адже термін виконання робіт по кожному етапу, підетапу сторони узгодили в додатку № 1 (до державного контракту від 23.11.2006 № 251/2/06-1) до додаткової угоди №18 та цей термін становить до 20.10.2014 (т. 1, а.с. 50, 56).

Листом від 23.06.2014 №04/570 відповідач повідомив позивача про готовність звітувати перед ним за обсяг виконаних робіт, який відповідає контракту та сумі отриманого авансу, шляхом здачі робіт, з оформленням акту виконаних робіт та протоколу узгодження договірної ціни виконаного обсягу робіт.

Листом позивача від 23.06.2014 №247/6/3006 із посиланням на повідомлення відповідача про готовність до предявлення робіт в обсягах отриманого авансу позивач доручив призначити комісію представника позивача, організувати прийняття вищезазначених робіт та до 01.07.2014 представити на затвердження акт виконаних робіт та протокол узгодження договірної ціни виконаного обсягу робіт.

Наказом представника позивача від 26.06.2014 №150 утворено комісію з приймання звіту обсягу прийнятих робіт у складі: голова комісії заступник провідного за ходом розроблення РКД корабля проекту 58250 начальник групи Головного представництва замовника №1301 капітан 2 рангу ОСОБА_5; заступники голови комісії головний конструктор проектів Підприємства ОСОБА_6 (за погодженням) та члени комісії, як зі сторони замовника №1301, Підприємства так і зі сторони субпідрядників. (т. 1 , а.с. 128-129).

27.06.2014 в акті виконаних робіт, призначеною представником позивача комісією зроблений висновок про те, що кошти, сплачені як попередня оплата на виконання дослідно-конструкторських робіт 2013-2014 року за додатковою угодою №18 від 16.12.2013 до державного контракту №251/2/06-1 від 23.11.2006 витрачені за цільовим призначенням у повному обсязі. За результатами проведеної роботи комісія встановила, що роботи сьомої черги підетапу 3.1 та четвертої черги підетапу 3.2 ДКР, шифр «Корвет-П» в обсязі отриманого авансу за додатковою угодою №18 від 16.12.2013 до державного контракту №251/2/06-1 від 23.11.2006, вважаються виконаними (т. 1, а.с. 130-133). Даний акт підписаний без зауважень та заперечень усім складом комісії.

Також 27.06.2014 представником позивача складений висновок до Протоколу №34 погодження договірної ціни, згідно з яким представник позивача підтвердив виконаний обсяг робіт за додатковою угодою №18 від 16.12.2013 у сумі 12 090 972,51 грн. Даний висновок підписаний начальником ГПЗ №1301 капітаном 1 рангу ОСОБА_7, начальником групи ГПЗ №1301 капітаном 2 рангу ОСОБА_5, відповідальним за економічну роботу ГПЗ № 1301 ОСОБА_8 без заперечень та зауважень та скріплений печаткою Міністерства оборони України (т. 1, а.с. 134-136).

У звязку з необхідністю повторного приймання робіт за додатковою угодою від 16.12.2013 №18 наказом представника позивача 17.07.2014 №172 утворено комісію з приймання звіту обсягу прийнятих робіт; наказано провести 18, 21 липня 2014 року приймання звіту обсягу прийнятих робіт

29.07.2014 призначеною представником позивача комісією за результатами проведеної роботи зроблений висновок про те, що роботи на суму отриманого авансу за додатковою угодою №18 від 16.12.2013 до державного контракту №251/2/06-1 від 23.11.2006р., вважаються такими, що невиконані відповідачем. Даний акт підписаний позивачем, члени комісії зі сторони відповідача акт не підписали, проте на звороті останнього виклали особисту спільну думку: « робота комісії 18-21 липня 2014 року з прийняття виконаних робіт на суму отриманого авансу за додатковою угодою № 18 від 16.12.2013 до державного контракту № 251/2/06-1 від 23.11.2006 проводилась безпідставно, через те, що звітні документи у відповідності з п. 6.9. державного контракту вже були прийняті комісією Міністерства оборони України 27.06.2014. Вважаємо, що підстав для повторної роботи комісії та повторного прийняття звітних документів не має».

Відповідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Згідно ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що Підприємство до 30.06.2014 без порушення строків, виконало свої зобовязання у відповідності з п. 6.9. державного контракту від 23.11.2006 № 215/2/06-1 у повному обсязі, а повинно було виконати до 20.10.2014 і прийняті комісією замовника 27.06.2014, про що свідчать підписи членів комісії на акті виконаних робіт.

Судова колегія не приймає до уваги як доказ невиконання робіт в зазначений контрактом термін акт приймання виконаних робіт від 29.07.2014 року оскільки він складений передчасно, до закінчення строку виконання робіт.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що відповідач не прострочив виконання робіт, а тому позивач не має права на отримання неустойки за порушення відповідачем строків виконання зобовязання за спірним контрактом.

Таким чином, нараховування відповідачу пені та штрафу за порушення термінів виконання робіт (відповідно умов п. 7.2 державного контракту) є неправомірним та в цій частині рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що інші доводи апеляційної скарги Міністерства не спростовують вищевикладеного, до уваги не приймаються і додаткового правового аналізу не потребують. Стосовно апеляційної скарги відповідача, то вона підлягає задоволенню, а рішення господарського суду - скасуванню.

Статтею 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Керуючись ст. 99, 101-105 ГПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідно-проектний центр кораблебудування» - задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 14.09.2015 року скасувати.

У задоволенні позову Заступнику Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - відмовити.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Лисенко В.А.

ОСОБА_9