ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" листопада 2015 р.Справа № 924/1048/15

Господарський суд Хмельницької області у колегіальному складі:

головуючий суддя Олійник Ю.П., судді Гладюк Ю.В., Заярнюк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом прокурора Хмельницького району в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації м. Хмельницький

до 1. ОСОБА_1 районної державної адміністрації м. Хмельницький,

2. Комунального підприємства "Спецбудресурс" с.Малашівці Хмельницького району Хмельницької області

3. Приватного підприємства "Давидківське" м. Хмельницький

про визнання незаконним та скасуванння розпоряджень ОСОБА_1 РДА № 2474/2012-р від 10.12.12 та №301/2013-р від 27.06.13; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №653 від 27.03.13 між ОСОБА_1 РДА та КП "Спецбудресурс", припинивши його на майбутнє; визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки №1 від 21.04.14 між КП "Спецбудресурс" та ПП "Давидківське", припинивши його на майбутнє; повернення ПП "Давидківське" земельної ділянки із земель водного фонду площею 48,6529га з кадастровим номером :026:0002, що розташована на території Давидковецької сільської ради ОСОБА_1 обласній державній адміністрації

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

- Комунальне підприємство "Давидковецьке" с.Давидківці Хмельницького району.

- Давидковецька сільська рада с. Давидківці Хмельницького району,

- Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області м. Хмельницький

Представники :

Від позивача - не приймав участі,

Від відповідача 1 не приймав участі,

Від відповідача 2 не приймав участі,

Від відповідача 3 ОСОБА_2 за дов. від 28.07.2015р.

Від прокуратури - ОСОБА_3 - за посв. № 022300 від 30.10.13

Від Третьої особи Комунальне підприємство "Давидковецьке" - ОСОБА_4 директор згідно статуту, ОСОБА_5 за дов. від 16.09.15,

Від Третьої особи - Давидковецька сільська рада ОСОБА_6Є за дов. від 04.02.2015р.

Від Третьої особи - Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області

м. Хмельницький ОСОБА_7- за дов. від 14.01.15

У судовому засіданні згідно зі ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Прокурор в інтересах позивача у позовній заяві просив визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_1 РДА № 2474/12-р від 10.12.12 та №301/2013-р від 27.06.13; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №653 від 27.03.13 між ОСОБА_1 РДА та КП "Спецбудресурс", припинивши його на майбутнє; визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки №1 від 21.04.14 між КП "Спецбудресурс" та ПП "Давидківське", припинивши його на майбутнє; повернути ПП "Давидківське" земельної ділянки із земель водного фонду площею 48,6529га з кадастровим номером :026:0002, що розташована на території Давидковецької сільської ради ОСОБА_1 облдержадміністрації; скасувати рішення реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області про державну реєстрацію права оренди за вказаними договорами за №10135115 від 21.01.14 та за № 15378104 від 26.08.14.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що Хмельницька района державна адміністрація згідно з ч.1 ст.123 Земельного Кодексу України, ст.43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст.9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", ст.20 Закону України "Про оцінку земель" не мала права надавати в оренду земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб, оскільки такі повноваження належать згідно з ст.122 Земльного Кодексу України ОСОБА_1 обласній державній адміністрації. ОСОБА_1 райдержадміністрацією неправомірно укладено договір оренди земельної ділянки з КП "Спецбудресурс", який підлягає визнанню недійсним згідно з ст. ст.203, 215 ЦК України. Відповідно, КП "Спецбудресурс" у свою чергу не набуло права передавати земельну ділянку в суборенду ПП "Давидківське". В результаті земельна ділянка незаконно вибула з володіння та розпорядження ОСОБА_1 облдержадміністрації.

Судом прийнято зменшення прокурором позовних вимог, в результататі чого прокурор просить визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_1 райдержадміністорації № 2474/2012-р від 10.12.12 та №301/2013-р від 27.06.13; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №653 від 27.03.13 між ОСОБА_1 райдержадміністрацією та КП "Спецбудресурс", припинивши його на майбутнє; визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки №1 від 21.04.14 між КП "Спецбудресурс" та ПП "Давидківське", припинивши його на майбутнє; повернути ПП "Давидківське" земельну ділянку із земель водного фонду площею 48,6529га з кадастровим номером :026:0002, що розташована на території Давидковецької сільської ради ОСОБА_1 обласній державній адміністрації.

Прокурор у письмових поясненнях та його представник у судовому засіданні посилаються на ст. ст. 116, 122 Змельного Кодексу України, ст. 1 Закону України "Про рибне господарство", постанову Верховної ОСОБА_8 України від 14.01.00 №1390 "Про концепцію розвитку водного господарства України" , зазначаючи, що земельні ділянки для рибогосподарських потреб повинні надаватись у власність або користування обласними державними адміністраціями відповідно до ст. 122 ч.5 Земельного кодексу України. Вказується на те, що згідно з ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, аналогічні норми у ст.13 Закону України "Про оцінку земель", Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затв. наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, ОСОБА_9 наук від 27.01.06. Тому прокурор вважає, що оспорювані договори оренди та суборенди укладені з порушенням зазначених норм, оскільки нормативно-грошова оцінка земельних ділянок не проводилась. Щодо порушення суспільного інтересу в результаті укладення недійсних договорів прокурор посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 02.11.04 у справі "Трегубенко проти України". Звертається також увага на відсутність державної експертизи нормативної грошової оцінки земельної ділянки всупереч ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Прокурором зазначається, що постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №822/787/14 від 04.06.14 та ухвала Вищого адміністративного суду України у справі К/800/3 8700/14 від 06.10.15 у розумінні ст.35 ГПК України не можуть бути підставою звільнення від доказування обставин незаконності розпоряджень ОСОБА_1 райдержадміністрації та не є обов'язковими для вирішення спору у даній справі, оскільки у справі № 924/1048/15 бере участь інше коло осіб, ніж у справі № К/800/3 8700/14, підстави оспорювання розпоряджень ОСОБА_1 райдержадміністрації у зазначених справах абсолютно різні. Крім того, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.10.15 у справі К/800/3 8700/14 зазначено, що судами дана правова оцінка актам та порушенням. Обгрунтовуючи повноваження облдержадміністрації на передачу в оренду земель водного фонду для риборозведення, посилається на ч.3,ч.5 ст.122 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття спірних розпоряджень), постанову Верховної ОСОБА_8 України від 14.01.00 № 1390 "Про Концепцію розвитку водного господарства України", ст.1 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", ч.1 ст.51 Водного Кодексу України. Вказується, що поняття "водне господарство" та "рибне господарство" не є тотожними, тому ОСОБА_1 районна державна адміністрація не мала повноважень приймати спірні розпорядження та передавати спірну земельну ділянку в оренду саме для ведення рибного господарства, адже такі повноваження відповідно до ч.5 ст.122 Земельного кодексу України належали ОСОБА_1 облдержадміністрації (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 24.02.15 у справі №913/1086/14).

Крім того, звертається увага на той факт, що за спірним договором суборенди земельної ділянки №1 від 21.04.14 передано в суборенду ПП "Давидківське" не лише земельну ділянку площею 48,6529 га, а й гідротехнічну споруду, що складається зі споруди №1 земляна гребля та споруди №2 - водоскид, не маючи жодних прав щодо передачі майна у розумінні ст. 761 ЦК України. Вказані гідроспоруди - земляна гребля ставу (земляне полотно автодороги) та штучна споруда є складовими частинами автодороги місцевого значення 0231707 Редвинці-Стрий-Тернопіль-Кіровоград-3нам'янка, знаходяться у державній власності і перебувають на балансі Служби автодоріг у Хмельницькій області.

Позивач, повідомлений належним чином про розгляд справи (розносна книга вихідної кореспонденції суду від 13.11.15), представника для участі у судовому засіданні не направив. У надісланому до суду листі позивача від 19.08.2015р. зазначено про те, що остання підтримує позовну заяву прокурора в повному обсязі.

ОСОБА_1 районна державна адміністрація (надалі, відповідач 1), повідомлена належним чином про розгляд справи ( повідомлення по справі від 11.11.15), відзив на позов не надала, представників для участі у судовому засіданні не направила. Представник у попередніх судових засіданнях проти позову заперечував.

Відповідачем 1 надіслано суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представника. Розглянувши дане клопотання суд вважає причини не направлення відповідачем повноважного представника для участі у судовому засіданні не поважними з огляду на те, що судом не визнавалась обовязковою явка конкретного представника. При цьому відповідач є юридичною особою, керівник якої може надати довіреність будь-якій іншій особі або сам представляти інтереси у суді. Крім того, враховується закінчення строку вирішення спору, встановленого ст.69ГПК України.

КП "Спецбудресурс" (надалі, відповідач 2), повідомлений належним чином про розгляд справи ( вручено 16.11.2015р.), відзив на позов не надав, представника для участі у судовому засіданні не направлено.

ПП "Давидківське" (надалі, відповідач 3) у відзивах на позов та його представник у судовому засіданні проти позову заперечують. Звертається увага на те, що розпорядження ОСОБА_1 райдержадміністрації прийняті з дотриманням положень ст. 122, 124, 134 Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі». Твердження позивача про те, що передача в оренду земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб не відповідає положенням Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Закону України «Про аквакультуру» спростовуються тим, що Закон України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» взагалі не регулює питання щодо надання в користування на умовах оренди земельних ділянок водного фонду для рибогосподарських потреб, а Закон України «Про аквакультуру» при визначенні питання повноважень щодо надання земельних ділянок водного фонду для рибогосподарських потреб» здійснює відсилання до Земельного кодексу України. При цьому прийняття спірних розпоряджень ОСОБА_1 райдержадміністрацією здійснено до набрання чинності Законом України «Про аквакультуру». Підтвердженням законності та правомірності дій ОСОБА_1 райдержадміністрації є постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду № 822/787/14 від 04.06.14 та Ухвала Вищого адміністративного суду України К/800/3 8700/14 від 06.10.15, якими встановлено з посиланням на ст.ст. 84,122,124,134 Земельного кодексу України, що при передачі в оренду КП "Спецбудресурс" спірної земельної ділянки водного фонду ОСОБА_1 райдержадміністрацією не порушено вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, відтак підстави для скасування розпоряджень ОСОБА_1 райдержадміністрації №2474/2012 від 10.12.2012 та №301/2013 від 27.06.2013 відсутні. Крім того, в процесі судового розгляду справи апеляційним судом встановлено, що розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації №2474/2012 від 10.12.2012 та №301/2013 від 27.06.13 прийняті ОСОБА_1 райдержадміністрацією в межах повноважень та у спосіб, визначені Земельним Кодексом України та Законом України "Про оренду землі". Звертається увага на те, що ОСОБА_1 облдержадміністрація у своєму листі від 17.09.15 №99/22-41-4702/2015 зазначила, що не відносилися до повноважень ОСОБА_1 обласної державної адміністрації з 01.01.02 по 01.07.13 розпорядження землями водного фонду (для риборозведення, рибогосподарських потреб тощо). Ці твердження також підтверджується листами районних державних адміністрацій Хмельницької області.

Крім того, відповідачем 3 та його представником звертається увага на ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на те, що пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.06 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.06.03 майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обгрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції». Верховний Суд України у постанові від 14.03.07, на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовував рішення Європейської суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» та зазначив, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені в наслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

Третя особа - КП "Давидковецьке" у письмових поясненнях підтримує позовні вимоги прокурора, повідомляє про те, що ОСОБА_1 райдержадміністрацією приймалось розпорядження №1760/11-р від 13.12.11 про надання дозволу КП "Давидковецьке" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду площею 49га у користування комунальному підприємству на умовах ореди, який потрібно було подати на затвердження до 13.12.12. Всупереч цьому 10.12.12 ОСОБА_1 РДА прийнято розпорядження про передачу даної земельної ділянку в оренду ПП "Давидківське". Посилалися на визнання судом недійсним цього розпорядження, однак, у наступному не підтвердили наявність такого судового рішення щодо спірного ставка. Звертає увагу, що гідроспоруди ставка за рішенням Давидковецької сільської ради від 17.04.12 прийняті на баланс цієї ради, однак, навіть це є неправомірним, тому що водний обєкт відноситься до пайового фонду колишнього КСП ім. Шестакова і відповідно ні гідроспоруда, ні земельна ділянка не могли були передані в оренду.

Представник Третьої особи - Давидковецької сільської ради с.Давидківці Хмельницького району щодо позовних вимог покладається на розсуд суду, підтверджує рішення Давидковецької сільської ради від 17.04.12 про прийняття греблі на баланс ради.

Третя особа -Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області у письмових поясненнях та її представник у судовому засіданні посилаються на ст.9 Закону України "Про автомобільні дороги" згідно якої складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно, проїзна частина, дорожнє покриття, смуга руху, споруди дорожнього водовідводу, штучні споруди, інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху, тощо. Автомобільна дорога місцевого значення 0231707 Редвинці-(Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка) знаходиться у державній власності, перебуває на балансі Служби, у т.ч перебуває на балансі і штучна споруда (залізобетонний міст) через р.Зінчиця на території Давидковецької сільської ради. При цьому надано паспорт автомобільної дороги Копистин-Гнатівці (на день розгляду справи назва 0231707 Редвинці-(Стрий- Тернопіль-Кіровоград-3нам"янка ) та державний Акт на право постійного користування землею. Звертається увага також на ст.19,71, 84, 92 Земельного кодексу України, ст.ст.11,67 Закону України "Про транспорт", ст.ст.1,7,10 Закону України "Про автомобільні дороги". Тому вважає, що право користування землями під дорогами загального користування у Хмельницькій області на даний час належить виключно Службі автомобільних доріг у Хмельницькій області.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

відповідачем 1 прийнято розпорядження №1760/11-р від 13.12.11 про надання дозволу Третій особі- КП "Давидковецьке" на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки водного фонду площею 49га. для ведення рибного господарства на території Давидковецької сільської ради. Згідно п.2 даного розпорядження проект землеустрою необхідно подати на затвердження протягом одного року.

Рішенням 13-ї чергової сесії Третьої особи - Давидківської сільської ради 6-го скликання від 17.04.12 №23 на баланс Давидковецької сільської ради прийнято гідроспоруди під ставок (урочище "Капусники"), ставки по провул. Набережний, ставок за межами села площею 48га.

У матеріали справи наданий Звіт від 09.07.12 про оцінку вартості споруд для обслуговування водного об'єкта ставка, що знаходиться за межами с. Давидківці Хмельницького району, р.Зінчиця лівобережний приток р. Південний Буг, складений приватним підприємцем ОСОБА_10 та Технічні характеристики водного об'єкта ставка за межами с. Давидківці Хмельницького району, видані ОСОБА_1 обласним управлінням водних ресурсів у 2012р.

10.12.12 відповідачем 1 прийнято спірне розпорядження №2474/2012р про надання дозволу КП "Спецбудресурс" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди земельної ділянки водного фонду для риборозведення площею 49,00га. із земель державної власності за межами населенного пункту на території Давидковецької сільської ради.

При цьому проектною організацією ПП "Діоріт Плюс 1" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди КП «Спецбудресурс» для риборозведення.

Земельно-аграрним центром «Карат» 29.12.2012р. за замовленням КП «Спецбудресурс» розроблено технічну документацію про нормативно грошову оцінку земельної ділянки площею 48,6529 га, що призначена для рибогосподарських потреб (нормативно-грошова оцінка від 29.12.12).

Рішенням ОСОБА_1 районної ОСОБА_8 від 20.06.13 №11-16/2013 затверджено цю технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 48,6529 га, яка надається в оренду КП «Спецбудресурс» для рибогосподарських потреб на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та зазначено, що нормативно - грошова оцінка становить 164929,60 грн.

Спірним розпорядженням відповідача 1 від 27.06.13 №301/2013-р затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу у користування на умовах оренди КП "Спецбудресурс" земельної ділянки водного фонду із земель державної власності для рибогоподарських потреб на території Давидковецької сільської ради, а також вирішено передати у користування на умовах оренди КП "Спецбудресурс" терміном на 49 років земельну ділянку водного фонду :02:026:002) площею 48,6529га. (під водою 43,9472га, прибережна смуга 4,7057га) із земель державної власності (землі водного фонду) для рибогосподарських потреб за межами населенного пункту на території Давидковецької сільської ради.

27.06.13 між відповідачем 2 (орендодавець) та відповідачем 1 (орендар) укладено спірний договір оренди земельної ділянки №653, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку із земель державної власності (землі водного фонду), розташовану за межами населенного пункту на території Давидковецької сільської ради.

Згідно з п.2 цього договору оренди в оренду передається земельна ділянка площею 48,6529га, з них: 43,9472га під водою, 4,7057га прибережна смуга. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки 164929,60грн. Згідно з п.3.1 договору земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарських потреб, а згідно з п. 3.2 договір укладається терміном на 49 років, починаючи з дати його реєстрації. Згідно з п.3.3 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 6% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки і становить 9895,78грн. за рік.

За актом приймання-передачі від 27.06.13 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування на підставі договору оренди №653 від 27.06.13 земельну ділянку площею 48,6529га., розташовану за межами населеного пункту на території Давидковецької сільської ради.

Рішенням ОСОБА_1 районної ради 6-го скликання від 18.09.13 №17/2013 було прийнято гідротехнічні споруди за межами населених пунктів у спільну власність територіальних громад Хмельницького району (п.1) та передано КП "Спецбудресурс" ОСОБА_1 районної ради у господарське володіння до встановлення власника (п.2).

Згідно листа відповідача 2 № 57 від 15.11.2014р. гідроспоруди перебувають на балансі відповідача 2.

3.04.14 листом відповідача 1 № 40/07-860/14 на клопотання відповідача 3 повідомлено про не заперечення щодо передачі в суборенду земельної ділянки водного фонду, що знаходяться у користуванні згідно договору оренди № 651 від 27.06.2013р.

21.04.14 між відповідачем 2 (орендар) та відповідачем 3 (суборендар) укладено спірний договір №1 суборенди земельної ділянки, за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування земельну площею 48,6529га із земель державної власності (землі водного фонду), розташовану за межами населенного пункту на території Давидковецької сільської ради, та гідротехнічну споруду з метою використання для рибогосподарської діяльності та інших господарських потреб строком на 48р.

Згідно з п. 2 договору оренди в оренду передається земельна ділянка площею 48,6529га, з них: 43,9472га під водою, 4,7057га прибережна смуга, гідротехнічна споруда, що складається з споруди № 1 земляна гребля та споруди №2 водоскид. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки 164929,60грн. Згідно з п.3.1 договору земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарської діяльності, та інших господарських потреб ПП «Давидківське», а згідно з п. 3.2 договір укладається терміном на 48 років, починаючи з дати його реєстрації.

За актом приймання-передачі від 21.04.14 орендодавець ( відповілдач 2) передав, а суборендар ( відповідач 3) прийняв у користування на підставі договору суборенди №1 земельну ділянку площею 48,6529га., розташовану за межами населеного пункту на території Давидковецької сільської ради.

02.09.14 відповідачем 3 отриманий дозвіл на спеціальне водокористування №245, виданий Департаментом екології та природних ресурсів ОСОБА_1 ОДА, а також Технічні характеристики гідротехнічних споруд ставка, розташованого на території Давидковецької сільської ради (гребля та водоскид) Хмельницького обласного управління водних ресурсів.

У листі від 10.09.15 №99/22-41-4702/2015 на запит відповідача 3 позивач ОСОБА_1 обласна державна адміністрація повідомила, що за період з листопада 2013р. департаментом екології та природних ресурсів ОСОБА_1 облдержадміністрації не готувались та за дорученням адміністрації не укладались договори оренди земельних ділянок водного фонду. Звернуто увагу, що з набранням чинності Законом України „Про аквакультуру з 1.07.2013р. внесено зміни в статтю 51 Водного Кодексу України.

У листі позивача ОСОБА_1 обласної державної адміністрації від 17.09.15 №99/22-41-4702/2015 на запит відповідача 3 зазначено про те, що розпорядження землями водного фонду (для риборозведення, рибогосподарських потреб, тощо) не відносилось до повноважень ОСОБА_1 обласної державної адміністрації з 01.01.02. по 01.07.13, а відносились до повноважень райдержадміністрації.

Крім того, відповідачем 3 надані в матеріали справи листи Красилівської, Ярмолинецької, Ізяславської, Новоушицької райдержадміністрацій Хмельницької області про укладені ними договори оренди земельних ділянок водного фонду за період з 01.01.02 по 01.07.13.

Згідно листа управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі від 28.09.15 технічна документація з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки площею 48,6529 га, наданої в оренду КП "Спецбудтранс" у місцевому фонді документації відсутня.

Згідно листа Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області від 06.03.15 інформація про гідроспоруду для обслуговування ставку колишнього КСП ім. Шестакова відсутня, а згідно листа Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області №107 за 2015 рік гребля ставу (земляне полотно автодороги) орієнтованою протяжністю 300м.п. та штучна споруда (залізобетонний міст довжиною 6м) є складовими частинами автодороги місцевого значення 0231707 Редвинці-Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка знаходяться у державній власності і перебувають на балансі Служби автомобільних доріг. У судовому засіданні представником Третьої особи Служби автомобільних доріг надано паспорту автомобільної дороги Копистин-Гнатівці (на день розгляду справи назва 0231707 Редвинці-(Стрий- Тернопіль-Кіровоград-3нам"янка ), державний Акт на право постійного користування землею та облікову карточку мосту. При цьому згідно довідки від 23.11.2015р. Службою автомобільних доріг повідомлено про балансову вартість автомобільної дороги в т.ч. штучної споруди ( залізобетонного мосту).

Згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.14 у справі №822/787/14 скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.04.14 у справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації (третя особа на стороні відповідача КП "Спецбудресурс"), якою частково було задоволено позов: скасовано розпорядження ОСОБА_1 райдержадміністрації від №2474/2012 від 10.12.12 та розпорядження №301/2013 від 27.06.13, зобов'язано ОСОБА_1 райдержадміністрацію розглянути заяву ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про надання дозволу на розроблення проекту технічної документації по відведенню земельної ділянки водного фонду за межами с.Давидківці, відмовлено у позові про визнання недійсним договору оренди між відповідачем 1 та відповідачем 2 та у інших вимогах. Судом апеляційної інстанції встановлено, що розпорядження ОСОБА_1 райдержадміністрації від 10.12.12 №2474/2012 про надання дозволу КП "Спецбудресурс" на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки водного фонду на території Давидковецької сільської ради та розпорядження від 27.06.13 №301/2013-р про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у користування на умовах оренди КП "Спецбудресурс" земельної ділянки водного фонду №653 прийняті ОСОБА_1 райдержадміністрацією в межах повноважень та у спосіб, визначений Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" з посиланням на ст.122 Земельного кодексу України щодо повноважень на передачу земельних ділянок у власність або користування. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.10.15 постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.14 залишено без змін.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення сторін та третіх осіб, судом приймається до уваги таке:

Згідно з ч.1 ст.116 Земельного кодексу України від 25.10.2001р. в редакції , чинній на момент спірних правовідносин, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч.2. ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. При цьому цьому згідно з ч.2 ст.134 Земельного Кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: надання земельних ділянок державним та комунальним підприємствам, бюджетним установам, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 60 відсотків.

Як вбачається із Статуту та витягу з ЄДР відповідач 2 є комунальним підприємством, засновник якого Хмельницька района рада. Тому право на оренду не підлягало визначенню на конкурентних засадах (земельних торгах).

Відповідно до ч.3 ст.122 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття спірного розпорядження від 10.12.12) районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Прокурор в інтресах позивача посилається на постанову Верховної ОСОБА_8 України від 14.01.000 № 1390 "Про Концепцію розвитку водного господарства України", згідно якої водне господарство - галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків, а також на ст.1 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", згідно якої рибне господарство - галузь економіки, завданнями якої є вивчення, охорона, відтворення, вирощування, використання водних біоресурсів, їх вилучення (добування, вилов, збирання), реалізація та переробка з метою одержання харчової, кормової, медичної та іншої продукції, а також забезпечення безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості. При цьому зазначається, що поняття "водне господарство" та "рибне господарство" не є тотожними в розумінні Закону України "Про аквакультуру".

Судом враховується, що Закону України "Про аквакультуру" вступив в силу з 01.07.13, тобто, після прийняття оспорююваних розпоряджень ОСОБА_1 РДА № 2474/12-р від 10.12.12 та №301/2013-р від 27.06.13, договору оренди земельної ділянки №653 від 27.03.13 між ОСОБА_1 РДА та КП "Спецбудресурс". Відповідно дія даного закону на правовідносини, що виникли до вступу його у силу, не розповсюджується.

Згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.14 у справі №822/787/14 у справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації (третя особа на стороні відповідача КП "Спецбудресурс") відмовлено у позові, у т.ч. щодо розпоряджень ОСОБА_1 райдержадміністрації від №2474/2012 від 10.12.12 та розпорядження №301/2013 від 27.06.13 щодо КП „Спецбудресурс", які є також предметом спору по справі №924/1048/15. Судом встановлено, що розпорядження ОСОБА_1 райдержадміністрації від 10.12.12 №2474/2012 про надання дозволу КП "Спецбудресурс" на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки водного фонду на території Давидковецької сільської ради та розпорядження від 27.06.13 №301/2013-р про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у користування на умовах оренди КП "Спецбудресурс" земельної ділянки водного фонду №653 прийняті ОСОБА_1 райдержадміністрацією в межах повноважень та у спосіб, визначений Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" з посиланням на ст.122 Земельного кодексу України щодо повноважень на передачу земельних ділянок у власність або користування. При цьому Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.10.15 постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.14 залишено без змін. Зазначені обставини не потребують повторного доказування згідно з ч.3 ст.35 ГПК України, оскільки ці обставини встановлені щодо ОСОБА_1 райдержадміністрації, яка є відповідачем по справі № 924/1048/15, відповідно є преюдиціальними обставинами. Тому не приймаються до уваги посилання прокурора на оціночний характер цих розпоряджень судом, на різні підстави оспорювання розпоряджень ОСОБА_1 райдержадміністрації по справах та не однаковий субєктний склад, оскільки як вбачається з постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.14 у справі №822/787/14 перевірялось саме дотримання субєктом владних повноважень тих повноважень, які визначених ст.122 Земельного Кодексу України.

Судом також приймається до уваги листи позивача відповідачу 3 від 10.09.15 №99/22-41-4702/2015 та від 17.09.15 №99/22-41-4702/2015 згідно яких зазначено про те, що розпорядження землями водного фонду (для риборозведення, рибогосподарських потреб, тощо) не відносилось до повноважень ОСОБА_1 обласної державної адміністрації з 01.01.02 по 01.07.13, а відносились до повноважень райдержадміністрації, а з листопада 2013р. департаментом екології та природних ресурсів ОСОБА_1 облдержадміністрації не укладались договори оренди земельних ділянок водного фонду, з посиланням на набрання чинності Законом України „Про аквакультуру з 1.07.2013р.

Доводи Третьої особи КП "Давидковецьке" про неправомірність спірних розпоряджень та договорів у зв'язку з тим, що хронологічно раніше розпорядженням відповідача 1 №1760/11-р від 13.12.11 саме йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки водного фонду площею 49га для ведення рибного господарства на території Давидковецької сільської ради безпідставні, оскільки згідно п.2 розпорядження №1760/11-р від 13.12.11 проект землеустрою необхідно було подати на затвердження протягом одного року, а докази про те, що Третя особа КП "Давидковецьке" подала його в цей строк або пізніше відсутні. Крім того, згідно з ч.7 ст. 123 Земельного Кодексу України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Тому правові підстави для відмови відповідачем 1 відповідачу 2 у дозволі на розробку проекту землеустрою були відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №653 від 27.03.13 між відповідачами - ОСОБА_1 райдержадміністрацією та КП "Спецбудресурс", припинивши його на майбутнє та визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки №1 від 21.04.14 між відповідачами- КП "Спецбудресурс" та ПП "Давидківське", припинивши його на майбутнє, то судом враховується, що згідно з ст.204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Тому обовязок доведення наявності обставин, з якими закон повязує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

При цьому відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з нормами ч.ч. 1 та 5 ст.203 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення спірного правочину) визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Однак, всупереч ст.33 ГПК України зазначеного не доведено.

Згідно з ст.13 Закону України "Про оцінку земель" в редакції з 09.12.12р. нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Однак, відсутність нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки спростовується нормативно-грошовою оцінкою від 29.12.12, розробленою Земельно-аграрним центром «Карат» 29.12.2012р. за замовленням КП «Спецбудресурс» ( технічна документація про нормативно грошову оцінку земельної ділянки площею 48,6529 га, що призначена для рибогосподарських потреб ). В матеріалах справи наявний витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 29.12.2012.

При цьому рішенням ОСОБА_1 районної ОСОБА_8 від 20.06.13 №11-16/2013 затверджено цю технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 48,6529 га, яка надається в оренду КП «Спецбудресурс» для рибогосподарських потреб на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та зазначено, що нормативно - грошова оцінка становить 164929,60 грн.

Прокурор у позовній заяві посилається на те, що згідно з ст.9 Закону України від 17.06.2004 «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягають, крім іншого, технічна документація з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Судом враховується, що згідно з ст.23 Закону України "Про оцінку земель" в редакції з 09.12.12р. технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою, за межами населених пунктів - районними радами. Як вбачається з матеріалів справи Рішенням ОСОБА_1 районної ОСОБА_8 від 20.06.13 №11-16/2013 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідача 2 та зазначено, що нормативно грошова оцінка становить 164929,60 грн. При цьому останнє рішення не оскаржувалось, у судовому порядку не визнавалось недійсним.

Відповідач 3 обгрунтовано посилається і це приймається судом, на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на рішення від 24.06.2003р. у справі Стретч проти Сполученого Королівства. Так, судом враховується, що Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997р. ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Тому особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 "Стретч проти Сполученого Королівства" майном, у значенні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Даним рішенням суду з прав людини встановлено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", отже визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Відповідна правова правова позиція наведена також в постанові Верховного Суду України від 14.03.2007 у справі №21-8во07.

Судом враховується, що відповідач 2 та відповідач 3 не мали можливості перевіряти правильність рішення ОСОБА_1 районної ОСОБА_8 від 20.06.13 №11-16/2013, якою затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання договорів оренди та суборенди недійсними без допущення винної, протиправної поведінки інших суб'єктів правочину.

Не приймаються до уваги доводи прокурора про недійсність спірного договору суборенди між відповідачем 2 та відповідачем 3 у зв'язку із передачею гідроспоруди, яка належить і перебуває на балансі Служби автомобільних доріг з огляду на наступне.

Згідно з ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Судом враховується, що за змістом ст.ст. 1, 2 ГПК України особа вправі звертатися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Така ж правова позиція Верховного Суду України у постанові від 25.12.2013р. по справі № 6-94 цс 13.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. При цьому підлягає захисту саме порушене право.

Прокурор в інтересах позивача звернувся з позовом до суду , крім іншого, про визнання недійсним укладеного між відповідачем 2 та відповідачем 3 договору суборенди. При цьому органи виконавчої влади у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, укладенні, зміні, розірванні договорів оренди, тощо) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. Відповідно, зазначені органи звертаються до суду (або прокурор в їх інтересах), реалізуючи права власника землі.

Проте, прокурор, звернувшись з позовом в інтересах ОСОБА_1 облдержадміністрації, не надав належних доказів щодо порушення прав саме цього позивача, в інтересах якого подано позов щодо передачі в суборенду греблі, щодо якої позивач не здійснює повноваження власника або котристувача. При цьому як вбачається з матеріалів справи свої вимоги щодо спірної гідроспоруди ( греблі) чи її частинии мають 2-й відповідач та всі Треті особи по справі, що однак, не є предметом спору по даній справі.

Натомість судом приймається до уваги, що на дату передачі земельної ділянки у суборенду було чинним рішення ОСОБА_1 районної ради 6-го скликання від 18.09.13 №17/2013, згідно якого прийнято гідротехнічні споруди за межами населених пунктів у спільну власність територіальних громад Хмельницького району (п.1) та передано відповідачу 2 - КП "Спецбудресурс" у господарське володіння до встановлення власника (п.2). На підставі данного рішення гідроспоруди взяті на баланс відповідача 2, що не спростовує повноважень останнього на передачу їх у суборенду. При цьому на даний момент дане рішення не оскаржувалось, у судовому порядку не визнавалось недійсним.

Щодо позовних вимог про повернення ПП "Давидківське" земельної ділянки із земель водного фонду площею 48,6529га з кадастровим номером :026:0002, що розташована на території Давидковецької сільської ради ОСОБА_1 обласній державній адміністрації, то у зв'язку з безпідставністю вищезазанчених позовних вимог у їх задоволенні також належить відмовити.

За таких обставин у позові належить відмовити.

У зв'язку із відмовою у позові судові витрати по сплаті судового збору покладються на позивача шляхом стягнення в дохід Державного бюджету України. Судовий збір покладається на позивача за кожну вимогу немайнового характеру та за вимогу майнового характеру щодо повернення земельної ділянки у розмірах згідно з підпунктами 1 та 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції 16.07.2015р. з врахуванням п. 3 ст.6 цього Закону. Аналогічна правова позиція у п.2.10 та п.2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України. При цьому судом враховується п.4.6 цієї Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р., згідно якої, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход Державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43,44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові прокурора Хмельницького району в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації м. Хмельницький до ОСОБА_1 районної державної адміністрації м.Хмельницький, Комунального підприємства "Спецбудресурс" с.Малашівці Хмельницького району Хмельницької області, Приватного підприємства "Давидківське" м.Хмельницький про визнання незаконним та скасуванння розпоряджень ОСОБА_1 РДА № 2474/2012-р від 10.12.12 та №301/2013-р від 27.06.13; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №653 від 27.03.13 між ОСОБА_1 РДА та КП "Спецбудресурс", припинивши його на майбутнє; визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки №1 від 21.04.14 між КП "Спецбудресурс" та ПП "Давидківське", припинивши його на майбутнє; повернення ПП "Давидківське" земельної ділянки із земель водного фонду площею 48,6529га з кадастровим номером :026:0002, що розташована на території Давидковецької сільської ради ОСОБА_1 обласній державній адміністрації; Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Комунальне підприємство "Давидковецьке" с.Давидківці Хмельницького району, Давидковецька сільська рада с.Давидківці Хмельницького району, Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області м. Хмельницький, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 обласної державної адміністрації м. Хмельницький (Майдан Незалежності, ОСОБА_8, код 22985083) в доход Державного бюджету України (код класифікації доходів 22030001, отримувач коштів УДКСУ у м.Хмельницькому, рахунок отримувача №3002, код ЄДРПОУ отримувача 38045529, банк отримувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013) судовий збір в розмірі 7345,94 грн. (сім тисяч триста сорок пять гривень 94 коп. ). Видати наказ, який надіслати державній податковій інспекції.

Повне рішення складено 23.11.2015р.

Головуючий суддя Ю.П. Олійник

Суддя Ю.В.Гладюк

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 5 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу (м. Хмельницький, майдан Незалежності, 2) пр. , 3 - відповідачу 1 (м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 122/2) пр., 4 відповідачу 2 (с.Малашівці Хмельницького району) пр., 5- прокурору Хмельницького району ( м.Хмельницький, вул. У.Громової,10) пр.