РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/20368/15

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Пральний комплекс "

До Міністерство оборони України

Про стягнення 44 629,23 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Данилова Л.А. - представник

Від відповідача Гордієнко В.І. - представник

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пральний комплекс" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерство оборони України про стягнення 44 629,23 грн.

Ухвалою суду від 10.08.2015 порушено провадження по справі № 910/20368/15 та призначено до розгляду на 30.09.2015.

В судове засідання 30.09.2015 представник позивача з?явився, підтримав позовні вимоги.

В судове засідання 30.09.2015 представник відповідача з?явився, надав відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 30.09.2015 відкладено розгляд справи на 28.10.2015 та зобов'язано надати позивача розрахунок заборгованості відповідно до п. 4.1 договору № 286/5/14/3.

26.10.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення до позовної заяви.

В судове засідання 28.10.2015 представник позивача з'явився, надав суду розрахунок суми заборгованості за договором № 286/5/14/3, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 28.10.2015 представник відповідача в судове засідання з'явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» та Відповідачем був укладений Договір на надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних та хутрових виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти державного бюджету) № 286/5/14/3.

Відповідно до умов, вище зазначеного Договору, позивач зобов'язувався надати відповідачеві послуги щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався оплатити надані позивачем послуги в строки і на умовах, встановлених Договором.

Додатковою угодою № 1 від 16.04.2014 внесені зміни до Плану надання послуг у 2014 році за специфікацією.

Додатковою угодою № 2 від 09.10.2014 внесені зміни до реквізитів Виконавця - ТОВ "Пральний комплекс". /

Додатковою угодою № 3 внесені зміни до абзацу 1 п. 3.1 «Ціна договору» та п.13.1 "Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін».

Додатковою угодою № 4 від 28.11.2014 викладені в новій редакції п.1.2, 3.1; 12.1 Договору .

Додатковою угодою № 5 від 26/12.2014 змінений пункт 10.1.

Додатковою угодою № 6 від 12.02..2015 Сторони домовились про Специфікацію на 2015 рік, виклали пункти 3.1, 13.1 в новій редакції, доповнили п. 12.1. Додаткові угоди є невід'ємними частинами даного Договору.

Відповідно до розділу IV «Порядок здійснення оплати» (п. 4.1) Договору оплата за надані послуги здійснюються після фактичного надання рахунків протягом 30 банківських днів з дати надання виконавцем замовнику належним чином оформлених документів передбачених Договорами, за умови надходження бюджетних коштів на рахунок відповідача за даним кодом видатків.

Пунктом 6.1.1 Договору встановлений обов'язок замовника (відповідача) своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату наданих послуг за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Відповідача за даним кодом видатків протягом 30 банківських днів з дати надання виконавцем замовнику належним чином оформлених документів.

Відповідно до п. 4.1 Договору, розрахунки за надані послуги проводяться після фактичного їх виконання щомісячно, протягом 30 банківських днів з дати надання виконавцем замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури за надані послуги, підписаного керівником, головним бухгалтером та засвідченого мастичною печаткою виконавця.

Відповідно до п.4.2 Договорів підтвердженням приймання наданих послуг за якістю і кількістю наданих послуг є Акт приймального контролю якості та кількості наданих послуг, який має містити оригінали підписів представника замовника та виконавця, засвідчені мастичними печатками.

Позивач зазначив, що 17.02.2015 надав відповідачу рахунок - фактуру №13021 від 31.12.2014 з актом приймального контролю якості та кількості наданих послуг з прання № 258 на суму 31 293,00 грн., підписаний Сторонами 31 грудня 2014. Відповідачем було підтверджено дату надання рахунку - фактури листом від 24.02.2015 № 1529.

Позивач зазначив, що виконав зобов'язання за договором належним чином, відповідачем зауважень щодо наданих робіт не надавалось. В зв'язку із неналежним виконанням обов'язку за договором, а саме оплати наданих послуг у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 31 293 грн.

Відповідно до статті 1 Господарського кодексу України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Вказані положення кореспондуються з ч. 1 ст. 175 ГК України, згідно з якою майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач у встановлений договором строк, свого зобов'язання щодо сплати суми бору в розмірі 31 293,00 грн. не виконав.

Позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної суми заборгованості позивач просить стягнути із відповідача інфляційні втрати в розмірі 13017,89 грн. та 3% річних в розмірі 318,34 грн.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми, суд задовольняє відповідно до розрахунку позивача.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект 6, ідентифікаційний код 0034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пральний комплекс" (04211, м. Київ, вул. Лайоша Гавро 6, ідентифікаційний код 34344528) основний борг з урахуванням встановлених індексів інфляції в розмірі 44 310 (сорок чотири тисячі триста десять) грн. 89 коп., 3 % річних в розмірі 318 (триста вісімнадцять) грн. 34 коп., судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 03.11.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко