ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015р. Справа № 914/3210/15

За позовом:Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок», м. Львів;
про:стягнення 364947,62 грн. боргу, розірвання договору оренди від 21.05.2012р. №Г-8282-12, зобовязання повернути обєкт оренди
Суддя Крупник Р.В. Секретар Айзенбарт А.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №2302-вих-2039 від 07.09.2015р.);
від відповідача:ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 09.10.2015р.).

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

07.09.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» (надалі Відповідач) про стягнення 364947,62 грн. боргу, розірвання договору оренди, зобовязання повернути обєкт оренди.

Ухвалою суду від 07.09.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 28.09.2015р. Ухвалою суду від 28.09.2015 розгляд справи було відкладено на 19.10.2015р. Ухвалою від 19.10.2015р. суд відклав розгляд справи на 26.10.2015р.Ухвалою від 26.2015р. продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, її розгляд відкладено на 19.11.2015р. В судовому засіданні 19.11.2015р. оголошено перерву до 25.11.2015р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, подав клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення. Позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Заявлені вимог обґрунтовує тим, що 21.05.2012р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-8282-12, на виконання якого відповідачу в тимчасове, платне користування були передані нежитлові приміщення на пл. Ринок, 20, загальною площею 419,3 кв.м. За умовами договору відповідач зобовязувався не пізніше 20 числа місяця сплачувати орендну плату за попередній місяць користування майном, однак своїх зобовязань належним чином не виконував, зокрема, несвоєчасно та в неповному обсязі вносив оренду плату, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 364947,62 грн. У звязку з тим, що орендна плата не вносилася відповідачем більше, ніж 3 місяці підряд, позивач просить суд розірвати вказаний договір оренди та зобовязати ТОВ «Краківський ринок» звільнити та повернути займане приміщення.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки станом на день розгляду справи, заборгованість по орендній платі погашена в повному обсязі. Також додав, що істотним (в силу положень ст. 651 ЦК України) є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При укладенні договору оренди позивач мав на меті передати відповідачу в користування нежитлові приміщення, що виступають об'єктом договору та отримувати за таке користування орендну плату у розмірі, встановленому договором. Оскільки орендарем було сплачено заборгованість по орендній платі, підстави для розірвання договору оренди відсутні, так як позивачу не завдано шкоди.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.05.2012р. між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-8282-12 (надалі Договору), на виконання п. 1.1. якого орендодавець (позивач) на підставі наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради №61-О від 21.02.2012р. та договору оренди №Г-4843-6 від 16.11.2006р., на умовах визначених цим договором зобовязується передати, а орендар прийняти в строкове, платне, користування нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 419,3 кв.м., а саме: приміщення підвалу, що позначені в технічній документації під літ. 7-1, 7-2, 7-5, 7-6, 7-7, 7-8, 7-9, 7-10, 7-11, площею 196,9 кв.м. та приміщення першого поверху, що позначені в технічній документації під літ. 7-12, 7-13, 7-14, 7-15, 7-16, 7-17, 7-18, 7-19, площею 222,4 кв.м., які розташовані в будівлі (літ. А-4) за адресою: м. Львів, пл. Ринок, буд. 20 (надалі Обєкт оренди), що знаходяться на балансі ЛКП «Старий Львів» (надалі - Балансоутримувач) і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради.

Обєкт оренди орендар буде використовувати для громадського харчування, бару, кафе (з реалізацією горілчаних виробів) (положення Розділу 2 Договору).

В пункті 3.3. Договору сторони погодили, що у звязку фактичним використанням орендарем обєкта оренди за попереднім договором, обєкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання даного Договору.

Згідно п. 4.1. Договору, його термін дії визначений на 5 років з 21.05.2012р. до 21.05.2017р. включно.

За змістом п. 5.1., 5.2. Договору розмір орендної плати складає 15403,27 грн. без ПДВ за перший місяць оренди з врахуванням індексу інфляції. Розмір орендної плати підлягає індексації на визначений індекс інфляції за відповідний період (місяць, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата перераховується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць.

Відповідно до п. 5.2. Договору несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Позивач в позові зазначає, що станом на момент подання позову, за відповідачем існувала заборгованість по орендній платі в розмірі 364947,62 грн., що підтверджується розрахунком боргу, виконаного Управлінням комунальної власності ДЕП ЛМР.

Факт несплати відповідачем орендної плати стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна, стягнення боргу по орендній платі та зобовязання звільнити та повернути орендоване приміщення.

Разом з тим, після порушення провадження у справі відповідачем було сплачено позивачу кошти, що підтверджується платіжними дорученнями №1808 від 26.10.2015р. на суму 21901,42 грн., №1807 від 26.10.2015р. на суму 20785,33 грн., №1805 від 21.10.2015р. на суму 20620,37 грн., №1804 від 21.10.2015р. на суму 32021,02 грн., №1770 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1769 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1768 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1767 від 10000,00 грн. на суму 10000,00 грн., №1766 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1855 від 23.11.2015р. на суму 355256,53 грн., а всього на загальну суму 500584,67 грн. Крім цього, на підставі платіжного доручення №1856 від 25.11.2015р. відповідачем на рахунок Управління перераховано 87000,00 грн. в якості орендної плати за 11, 12 місяць 2015р. та 01 місяць 2016р.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про розірвання договору та зобовязання звільнити та повернути приміщення слід відмовити, а провадження у справі в частині стягнення боргу припинити.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 ст. 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу приписів ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ч. 3 ст. 760 ЦК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Положеннями ч. 1 ст. 782 ЦК України визначено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як встановлено судом, в порядку, передбаченому положеннями ЦК України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна» позивачем на підставі Договору було передано відповідачу в користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 20, загальною площею 419,3 м2.

За умовами Договору відповідач зобовязувався у строки та порядку, встановленому Договором вносити орендну плату за користування обєктом оренди.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, після порушення провадження у справі відповідач в повному обсязі розрахувався по орендній платі, а також перерахував позивачу грошові кошти в якості авансових платежів за оренду в листопаді-грудні 2015р. та січні 2016р., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями про оплату, які знаходяться в матеріалах справи.

В постанові №3-211гс14 від 21.01.2015р. Верховний Суд України висловив обовязкову до застосування правову позицію, згідно якої погодився із висновком суду касаційної інстанції про відмову в задоволенні позову щодо розірвання договору з підстав заборгованості з орендної плати, оскільки вказана заборгованість була погашена станом на момент винесення рішення судом першої інстанції у справі.

Крім цього, суд бере до уваги те, що згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові №6-75цс13 від 18.09.2013р., істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

В даному випадку суд погоджується з твердженням відповідача, що укладаючи Договір оренди, позивач мав на меті передати відповідачу обєкт оренди та своєчасно одержувати орендну плату, в розмірі, визначеному Договором. Суд зазначає, що станом на момент прийняття рішення, заборгованість по оренді була погашена повністю, більше того, позивачем перераховано грошові кошти в якості авансу за листопад, грудень 2015р. та січень 2016р.

Відтак, станом на момент винесення рішення судом, відсутній такий критерій істотного порушення умов договору, як розмір завданої шкоди. А тому за відсутності вказаного критерію, на думку суду, відсутніми є правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору та відповідно виселення з приміщень.

З огляду на викладене, провадження у справі в частині стягнення боргу з орендної плати підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмета спору, в решті в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача, як на особу, внаслідок неправильних дій (несвоєчасного внесення орендної оплати) якої і виник даний спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 4-3, 12, 33, 34, 35, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог про розірвання Договору нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-8282-12 від 21.05.2015р. та зобовязання звільнити та повернути з приміщення - відмовити.

2. Провадження у справі в частині стягнення з ТОВ «Краківський ринок» на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 364947,62 грн. боргу припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» (79007, м. Львів, вул. Базарна, 11; ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15; ) 9734,95 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 27.11.2015р.

Суддя Крупник Р.В.