ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р.Справа № 922/5485/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків
до Зачепилівської селищної ради, с. Зачепилівка
про стягнення коштів в сумі 73812,34 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2642 від 13.07.2015 р.,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство Харківгаз - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Зачепилівської селищної ради про стягнення 54219,16 грн. заборгованості за договором № 07ПТ-БФ-123-2015 р. від 02.02.2015 р., пені в сумі 11016,15 грн., 3% річних в сумі 552,59 грн., інфляційних втрат в сумі 8024,44 грн. Окрім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором № 07ПТ-БФ-123-2015 р. від 02.02.2015 р. щодо оплати вартості отриманого газу.

В судовому засіданні 27.10.2015 р. було оголошено перерву до 23.11.2015 р. о 12:30 год.

19 листопада 2015 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення (вх.№ 46536), які суд долучив до матеріалів справи.

В судовому засіданні 23.11.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 43286 від 26.10.2015 р.), просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 54219,16 грн., пеню в сумі 10035,74 грн., 3% річних в сумі 503,57 грн., інфляційні втрати в сумі 433,75 грн.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні 23.11.2015 р. не скористався, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, у листі № 02-21/520 від 16.10.2015 р. (арк.с. 77) не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 43286 від 26.10.2015 р.), суд зазначає наступне.

Зі змісту вказаної заяви та раніше поданої позовної заяви вбачається, що позивачем зменшено суму заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також факт підписання відповідної заяви уповноваженим представником позивача (головою правління ОСОБА_2), суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 43286 від 26.10.2015 р.) та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

02 лютого 2015 року між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як споживачем) було укладено договір № 07 ПТ-БФ-123-2015 на постачання природного газу за регульованим тарифом (установам і організаціям, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) (далі договір на постачання природного газу).

Відповідно до п. 1.1 договору на постачання природного газу постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 1.2 договору на постачання природного газу, передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку № 1 до договору.

Додатком № 1 до договору на постачання природного газу (арк.с. 14, 15) сторони погодили пункти призначення, найменування газоспоживного обладнання та його кількість, номінальні витрати газу на один газоспоживний прилад, тип приладу обліку газу, режим роботи споживача, витрати газу приладом за добу.

Відповідно до п. 2.1 договору на постачання природного газу договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку № 2 до договору.

Додатком № 2 до договору на постачання природного газу (арк.с. 16) сторони погодили, що постачальник здійснює з 01 січня по 31 березня 2015 року постачання природного газу споживачу для власного споживання в обсязі 12,828 тис. куб.м.

Згідно з п. 2.6 договору на постачання природного газу послуги з постачання газу документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до договору.

В пункті 4.2.1 договору на постачання природного газу до сплати за 1000 куб.м. природного газу належить 7717,44 грн., з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 4.5 договору на постачання природного газу розрахунковий період за договором становить один місяць з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місця включно.

Як свідчить наявний в матеріалах справи акт прийому-передачі газу (арк.с. 20), у квітні 2015 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 54219,18 грн.

Зі змісту п. 4.6 договору на постачання природного газу вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка № 2 до договору.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідно величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформацію про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач стверджує, що відповідач за отриманий в квітня 2015 року природний газ не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості за договором на постачання природного газу в сумі 54219,18 грн.

Відповідно до п. 6.2.2 договору на постачання природного газу у разі порушення споживачем строків оплати, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вказаного пункту договору на постачання природного газу позивач нарахував відповідачу пеню за період з 11.05.2015 р. по 31.08.2015 р. в сумі 10035,74 грн.

Керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач також нарахував відповідачу за період з 11.05.2015 р. по 31.08.2015 р. інфляційні втрати в сумі 433,75 грн. та 3% річних в сумі 503,57 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що на виконання умов договору на постачання природного газу в квітні 2015 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 54219,18 грн. (що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом прийому-передачі газу, арк.с. 20. а також не заперечується та не спростовується відповідачем).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Строк оплати отриманого відповідачем в квітні 2015 року газу, з огляду на положення п. 4.6 договору на постачання природного газу, настав 10.05.2015 р.

Позивач стверджує, що відповідач за отриманий в квітні 215 року природний газ не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості за договором на постачання природного газу в сумі 54219,18 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про оплату отриманого природного газу в квітні 2015 року в частково або в повному обсязі. Окрім того, факт заборгованості перед позивачем з оплати отриманого в квітні 2015 року природного газу на суму 54219,18 грн. визначається відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобовязань за договором на постачання природного газу на суму 54219,18 грн., а отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу в сумі 54219,18 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В пункті п. 6.2.2 договору на постачання природного газу сторони домовились, що у разі порушення споживачем строків оплати, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних на предмет відповідності вимогам договору поставки та чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 549, 625 ЦК України, ст.ст. 231-232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення за період з 11.05.2015 р. по 31.08.2015 р. пені в сумі 10035,74 грн., інфляційних втрат в сумі 433,75 грн. та 3% річних в сумі 503,57 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 49 ГПК України, відповідно до якої при задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. покладаються на відповідача в повному обсязі.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 253-256, 260, 261, 509, 526, 530, 610, 612 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Зачепилівської селищної ради (64401, Харківська область, смт. Зачепилівка, вул. Свердлова, 37, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) суму основного боргу в розмірі 54219,16 грн., пеню в сумі 10035,74 грн., 3% річних в сумі 503,57 грн., інфляційні втрати в сумі 433,75 грн., судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_3