ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 922/2236/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
Головуючого суддіДемидової А.М.,
суддівВоліка І.М., Шевчук С.Р. (доповідач)
розглянувши касаційну скаргуВійськового прокурора Харківського гарнізону
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2015
у справі№ 922/2236/15 господарського суду Харківської області
за позовомВійськового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі: 1. Міністерства оборони України 2. Військової частини НОМЕР_1
до Державного підприємства "Південна залізниця"
простягнення 107 370,36 грн
в судовому засіданні взяли участь представники:
- прокурор: Голуб Є.В., посв. № 029151 від 22.09.2014
- позивача 1: Юрченко С.С., дов. № 220/392/д від 02.06.2015
- позивача 2: Козирь Я.Ю., дов. № 2187 від 15.07.2015
- відповідача: Болотова Е.І., дов. № 528 від 19.05.2015

В С Т А Н О В И В:
Рішенням господарського суду Харківської області від 26.05.2015 у справі № 922/2236/15 (суддя Калантай М.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 (у складі головуючого судді Істоміної О.А., суддів Барбашової С.В., Білецької А.М.), відмовлено в позові Військового прокурора Харківського гарнізону заявленого в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до Державного підприємства"Південна залізниця" про стягнення 107 370,36 грн збитків.
Не погоджуючись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 105, 113, 114 Статуту залізниць України, ст.ст. 920, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 306, 314 Господарського кодексу України, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 у справі №922/2236/15 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Від Міністерства оборони України надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому просить її задовольнити, скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Позивач 2 та відповідач не скористалися правом, наданим ст. 1112 ГПК України, не надали відзив на касаційну скаргу, що в силу положень ст.1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових актів, що оскаржуються.
Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 13.08.2014 між Державним підприємством "Південна залізниця" та Військовою частиною А- 1361 (як вантажовласником) був укладений договір №44 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надання залізницею послуг, за умовами п. 1.1 якого предметом цього договору є надання залізницею вантажовласнику послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом (перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення і надання залізницею послуг), згідно додатку №1 до цього договору (розрахунок провізних платежів за перевезення небезпечних вантажів (пального) та додаткових зборів на станції відправлення).
Вантажовласник зобов`язується пред`являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу (пункт 2.1 договору).
Відповідно до п. 2.2 договору залізниця зобов`язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласникам, подавити під вантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надати йому додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатку №2 до цього договору .
Згідно з п. 3.1 договору ціна договору становить 5346541,84 грн. У міру виконання перевезень та надання послуг залізниця відображає в особовому рахунку використання вантажовласником коштів для оплати перевезень вантажу за користування вагонами (контейнерами), подавання, збирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг, а також штрафів на підставі відповідних документів (пункт 3.3 договору).
Розділом 4 договору сторони визначили, що залізниця і вантажовласник несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України (пункт 4.1 договору).
Контрагентами у відповідності до додатку №1 погоджено найменування вантажу, його кількість, станцію відправлення та станцію призначення а також визначено тарифи за охорону вантажу, а додатком № 2 узгоджено перелік додаткових послуг, які виконуються залізницею. Дані додатки є невід`ємною частиною договору.
На виконання умов договору відповідачем було організовано та здійснено комплекс робіт пов`язаних з перевезення вантажу (дизельного палива) за відповідним маршрутом, а саме: м. Лубни, Військова частина А-2975 - м. Харків, Військова частина НОМЕР_1 , що підтверджується накладними на маршрут.
Як вбачається з копії актів приймання пально-мастильних матеріалів від 06.10.2014 за №1538/94, 1539/95, 1540/96, 1541/97, 1542/98 вантаж прибув на станцію призначення та був отриманий вантажоотримувачем. На станції Індустріальна Південної залізниці працівниками ДП "Південна залізниця" та представником Військової частини 1361 було складено пам`ятку про подавання вагонів №4 відповідно до якої 06.10.2014 о 06:50 год. залізницею було подано військовій частині навантажені вагони за № 75079418, №74920489, №73950388, №73949604, №73950248, №73948010, № 74224460, № 74735887. Пам`ятка про подавання вагонів №4 від 06.10.2014 була підписана уповноваженою особою Військової частини 1361 без зауважень та заперечень.
Однак, 06.10.2014 в ході комісійного прийому дизельного палива, яке надійшло залізничним транспортом до військової частини НОМЕР_1 виявлено його нестачу в загальній кількості 12828 кг, зокрема: в залізничній цистерні №75079418 - 3499 кг; у залізничній цистерні №73950388 - 2460 кг; у залізничній цистерні №74920489 - 1970 кг; у залізничній цистерні №73949604 - 4559 кг; у залізничній цистерні №73950248 - 340 кг, про що були складені акти приймання паливно-мастильних матеріалів № №1538/94, 1539/95, 1540/96, 1541/97, 1542/98 від 06.10.2014.
Внаслідок наявності нестачі вантажу, 06.10.2014 командир військової частини А-1361 звернувся до начальника залізничної станції "Індустріальна" з проханням скласти комерційний акт. За результатами розгляду пропозиції начальник залізничної станції "Індустріальна" листом №94 від 07.10.2014 повідомив про відсутність підстав для складання комерційного акта.
07.10.2014 у зв`язку з відмовою начальник залізничної станції "Індустріальна" скласти комерційний акт, командир військової частини НОМЕР_1 на ім`я начальника Державного підприємства "Південна залізниця" подав скаргу за № 2456 на дії начальника залізничної станції "Індустріальна".
За результатами розгляду скарги заступник начальника Державного підприємства "Південна залізниця" листом від 09.01.2014 № /43-1-06/1056 повідомив, що оскільки вагони №73948010, №74224460, №74735887 прибули у справному комерційному стані зі справними ЗПП, підстав для складання комерційного акта згідно з вимогами Статуту залізниць України не було.
З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 3, 6, 11, 509, 626, 628, 638, 901, 908, 909, 917, 918, 924 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 179, 224, 225, 307, 308 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 24, 32, 52, 111, 114 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, ст.ст. 12, 23 12 Закону України "Про залізничний транспорт", п.п. 8, 28 Правил приймання вантажів до перевезення, п.п. 17, 20, 23 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644, п. 4.2.2.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 N 281/171/578/155, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що ДП "Південна залізниця" належним чином виконала свої зобов`язання щодо перевезення вантажу та його збереження від часу прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу, а позивачем не було доведено протиправної поведінки і вини відповідача, а також причинного зв`язку між неправомірними діями та спричиненими збитками, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення збитків з ДП "Південна залізниця" на користь Військової частини 1361.
Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.
Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення і видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.
Згідно з абз. 1 п. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.
У п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.
Відповідно до п. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.
У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану (абз. 9 п. 52 Статуту залізниць України).
Згідно з п. 10 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644, при подаванні вагонів на під`їзні колії передача їх провадиться в місцях, установлених договорами про подавання й забирання вагонів або договорами про експлуатацію під`їзної колії, і засвідчується підписами представників станції й одержувача в пам`ятці про подавання/забирання вагонів.
Видача вантажів, що прибули в справних цистернах за справними пломбами (ЗПП) відправника провадиться залізницею без перевірки маси. У разі порушення вказаних умов маса наливних вантажів перевіряється залізницею разом з одержувачем у порядку, передбаченому цими Правилами (п. 17 Правил видачі вантажів).
Згідно з п. 23 Правил видачі вантажів вимога щодо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під`їзну колію, може бути заявлена письмово в момент приймання вагонів у пункті, встановленому договором (п.23 Правил видачі вантажів).
Відповідно до пп. "а" п. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, пам`ятка про подавання вагонів № 4 від 06.10.2014 була підписана уповноваженою особою військової частини без зауважень щодо пошкодження вагонів та пломб, або інших пошкоджень, які б свідчили про можливу недостачу вантажу, і позивачами не було доведено наявності таких пошкоджень при видачі вантажу. Також позивачами не було доведено наявності недостачі вантажу і причин можливої недостачі, оскільки згідно з залізничними накладними в порушення п. 8 Правил приймання вантажів до перевезення була зазначена тільки висота наливу без відомостей щодо температури вантажу в цистерні й густини продукту, і встановлення комісією військової частини маси нафтопродукту в актах приймання паливо-мастильних матеріалів також здійснювалось за даними тільки показника висоти наливу без зазначення температури та густини продукту, що виключає достовірність визначення маси нафтопродукту, внаслідок чого висновок про недостачу вантажу не підтверджений належним чином.
З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову Військового прокурора Харківського гарнізону про стягнення збитків з Південної залізниці у зв`язку з недоведенням завдання таких збитків позивачу, протиправної поведінки і вини відповідача, а також наявності причинного зв`язку між такою поведінкою та збитками.
Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Військового прокурора Харківського гарнізону залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 та рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2015 у справі № 922/2236/15 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

С у д д я І.М. Волік

С у д д я С.Р. Шевчук