ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 925/1747/15

За позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тетерівка"

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь"

про визнання дійсним договору

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1С, за довіреністю від 23.10.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 05.05.2015;

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Тетерівка" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь" про визнання дійсним укладеного між сторонами договору купівлі - продажу нерухомого майна від 20 січня 2014 року № 20/01/14.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказав на відмову відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна від 20 січня 2014 року № 20/01/14.

Ухвалою від 02.11.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Тетерівка" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 11 годину 30 хвилин 24.11.2015 в приміщенні господарського суду Черкаської області.

У засіданні суду, яке відбулося 24.11.2015 за участю представників обох сторін, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав, а представник відповідача не заперечував проти позову і заявив, що у вирішенні цього спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2014 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь" як продавець в особі директора товариства ОСОБА_3 і сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Тетерівка" як покупець в особі директора товариства ОСОБА_4 підписали і скріпили печатками договір купівлі - продажу нерухомого майна № 20/01/14 у формі єдиного документа на трьох аркушах паперу формату А 4 (далі спірний договір).

За спірним договором продавець зобов'язався передати покупцю, а останній - прийняти у власність нерухоме майно згідно з переліком і сплатити за нього обумовлену грошову суму на умовах, визначених договором.

Відповідно до пунктів 3.1 - 3.3 спірного договору приймання - передача майна здійснюється на підставі акту приймання передачі, який є невід'ємною частиною договору. На виконання вимог ч. 2 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцю на протязі двох днів з дати укладання договору - технічний паспорт та інші документи, що стосуються майна. Право власності на майно виникає у покупця з моменту підписання сторонами акту приймання передачі майна та з моменту державної реєстрації договору що передбачено ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України. Акт приймання - передачі майна підписується Сторонами у день нотаріального посвідчення договору.

Згідно з п. 4.2 спірного договору покупець здійснює оплату продавцю за договором на протязі 15 днів з моменту підписання договору та його нотаріального посвідчення.

У п. 7.2 спірного договору його сторони передбачили, що нотаріальне посвідчення договору відбудеться в приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: 19400, Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Красноармійська, 11. Нотаріальне посвідчення договору призначається на 30.07.2015. У разі наміру змінити дату нотаріального посвідчення договору сторона повинна письмово попередити іншу сторону за 3 робочих дні до встановленої дати посвідчення договору.

30 липня 2015 року представник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь" до приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: 19400, Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Красноармійська, 11 задля нотаріального посвідчення спірного договору не прибув, у звязку з чим останній не був посвідчений нотаріально, що й спричинило даний спір.

Доказів часткового або повного виконання спірного договору сторонами останні господарському суду не надали.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з ч. 1 ст. 209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Частиною 1 ст. 220 Цивільного кодексу України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з ст. 640 Цивільного кодексу України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 Цивільного кодексу України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

Спірний договір як договір купівлі-продажу нерухомого майна в силу ст. 657 Цивільного кодексу України підлягає нотаріальному посвідченню.

Недодержання відповідачем вимоги ст. 657 Цивільного кодексу України щодо нотаріального посвідчення спірного договору, відсутність його нотаріального посвідчення в силу ч. 1 ст. 220 цього ж Кодексу означає, що спірний договір є нікчемним.

Однією із обовязкових умов, передбачених ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України для визнання судом спірного договору дійсним, є повне або часткове його виконання.

Ненадання сторонами доказів повного або часткового виконання спірного договору означає про відсутність достатніх підстав для визнання його судом дійсним.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 26.11.2015.

СУДДЯ М.В. Дорошенко