ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"20" листопада 2015 р. № 918/1307/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "НТЭАЗ Електрик"

про стягнення в сумі 19 000 000 російських рублів (по курсу НБУ 3,3916 станом на 19.11.15 р. становить 7 014 040,00 грн.)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" (далі - Позивач) звернулось до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НТЭАЗ Електрик" (далі - Відповідача) про стягнення 19 000 000 російський рублів (еквівалент в гривнях по курсу НБУ 3,6916 станом на 19.11.15р. становить 7 014 040, 00 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, цей Закон застосовується, зокрема, щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до п. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право, підсудність судам є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов'язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов'язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

Пунктом 10.3 Контракту №ВЭД-15-06/НТ-Э сторони погодили, що у випадку, якщо сторони не дійдуть згоди щодо наявних спорів в порядку направлення претензій, то справа підлягає вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті Російської федерації у відповідності до його Регламенту, якщо позивачем виступає товариство з обмеженою відповідальністю "НТЭАЗ Електрик", або в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, якщо позивачем виступає товариство з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА".

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода визначається як угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

За таких обставин, спір має розглядатись Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, Господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви відмовити.

2. Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу.

Суддя Горплюк А.М.