номер провадження справи 18/124/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 справа № 908/5195/15

за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі Філії КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» Заводського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69009, м.Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, буд. 137)

до відповідача міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А)

про стягнення 1887036,55 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 47/20-19 від 05.01.2015 р., паспорт серія СВ № 036093 від 07.10.1999 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 362 від 24.06.2015 р., паспорт серія СА № 611429 від 11.11.1997 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 30.09.2015 р. звернувся КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі Філії КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» Заводського району з позовною заявою до міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» про стягнення 319663,62 грн. заборгованості за відпущену теплову енергію за період з січня 2011 р. по лютий 2011 р., з жовтня 2012 р. по лютий 2013 р., на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4220К від 01.01.2006 р. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України та ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, Закон України «Про теплопостачання», Правила користування тепловою енергію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198.

Ухвалою суду від 01.10.2015 року порушено провадження у справі № 908/5195/15, присвоєно справі номер провадження 18/124/15, судове засідання призначене на 28 жовтня 2015 року; в судовому засіданні 28.10.15 р. судом прийнята до розгляду заява про збільшення позовних вимог, внаслідок чого сума боргу склала 1887915,07 грн., у звязку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладався на 18.11.2015 р.; здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними документами та закінчений 18.11.2015 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До суду 17.11.2015 р. від позивача надійшла заява № 12/3 від 17.11.2015 р. про уточнення позовних вимог, яка є зменшенням розміру заявлених вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за відпущену теплову енергію за період з січня 2011 р. по лютий 2011 р., з жовтня 2012 р. по липень 2014 р., з жовтня 2014 р. по липень 2015 р. у розмірі 1887036,55 грн.

Заява позивача про уточнення (зменшення) позовних вимог прийнята до розгляду, у звязку з чим судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з МКП «ОСНОВАНІЄ» 1887036,55 грн. заборгованості за відпущену теплову енергію за період з січня 2011 р. по лютий 2011 р., з жовтня 2012 р. по липень 2014 р., з жовтня 2014 р. по липень 2015 р.

У судовому засіданні 18.11.2015 р. представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та заяві № 12/3 від 17.11.2015 р. Додатково надав суду документи в обґрунтування заявлених вимог. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо своєчасності оплати наданих послуг з теплопостачання в рамках договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4220К від 01.01.2006 р. з наступними змінами та доповненнями. Просив позов задовольнити; повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 140,67 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги про стягнення 1887036,55 грн. заборгованості за відпущену теплову енергію за період з січня 2011 р. по лютий 2011 р., з жовтня 2012 р. по липень 2014 р., з жовтня 2014 р. по липень 2015 р., на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4220К від 01.01.2006 р. визнав в повному обсязі, надав документи, витребувані судом, в тому числі, підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств акт звірки станом на 12.11.2015 р.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі директора філії КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» Заводського району (надалі позивач, енергопостачальна організація) та комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне обєднання № 4», правонаступником якого є міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ» (надалі відповідач, споживач) 01.01.2006 р. уклали договір № 4220К про постачання теплової енергії в гарячій воді з наступними змінами (надалі договір).

Додатковою угодою № 10 від 02.11.2012 р. змінено сторону договору КП «ВРЕЖО № 4» на міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ».

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 10 від 02.11.2012 р. з 25.07.2012 року права та обов'язки Сторін, передбачені договором № 422К від 01.01.2006 року, є чинними для МКП «ОСНОВАНІЄ». Всі зобов'язання комунального підприємства «ВРЕЖО № 4» підлягають виконанню МКП «ОСНОВАНІЄ». Вся первинна бухгалтерська, податкова та інша документація, відповідно до умов даного договору, буде оформлятись правонаступником МКП «ОСНОВАНІЄ» відповідно до чинного законодавства.

За умовами договору позивач взяв на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, згідно п. 1.3 договору, а відповідач зобовязався оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п. 6.1 договору (в редакцій додаткової угоди від 10.06.2010 р.) розрахунки за даним договором здійснюються на підставі рахунків, наданих теплопостачальною організацією споживачу в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показів вузла обліку теплової енергії, а у випадку їх відсутності відповідно до обсягів фактичного спожитої теплової енергії, розрахованих згідно законодавства та умов договору.

Пунктом 6.4 договору сторони узгодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку місяця поставки теплової енергії розрахункового періоду сплачує Концерну «Міські теплові мережі» вартість зазначеної в договорі планової кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Відповідно до п. 6.6 договору у разі розрахунків за показниками приладів обліку: - при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це перевищення, визначене на підставі «Акту…», окремо оплачується споживачем не пізніше 15-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Пунктом 10.1 договору (в редакцій додаткової угоди від 10.08.2010 р.) договір набирає чинності з 01.01.2006 р. та діє до 31.12.2015 р.

Сторонами неодноразово вносилися зміни щодо орієнтовної вартості теплової енергії, що відпускається споживачу за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на певний момент, а також щодо обсягів та порядку постачання теплової енергії на потреби опалення і підігріву води.

Учасниками правочину 26.11.2012 р. укладена угода про реструктуризацію заборгованості, визначення строків та порядку виконання грошових зобовязань (надалі угода), за умовами якої (п. 1) сторони реструктуризують заборгованість МКП «ОСНОВАНІЄ» перед Концерном «Міські теплові мережі», яка виникла на підставі договорів, особових рахунків, угод та судових рішень, перелік яких наведено у Додатку № 1, який є невід'ємною частиною даної угоди. Заборгованість розрахована, звірена обома сторонами та на 31.10.2012 року без нарахувань за теплову енергію за жовтень 2012 року становить 5909916,37 грн.

Пунктом 2 угоди встановлено, що реструктуризація заборгованості на загальну суму 5909916,37 грн., здійснюється шляхом розстрочення її оплати на період з 01.12.2012 до 31.07.2017 року, за графіком, узгодженим сторонами у Додатку № 2, який є невід'ємною частиною даної угоди.

На виконання умов договору позивач у період з січня 2011 р. по лютий 2011 р., з жовтня 2012 р. по липень 2014 р., з жовтня 2014 р. по липень 2015 р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 1887915,07 грн., про що свідчать акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств. На оплату наданих послуг споживачу виставлені рахунки.

У жовтні 2015 р. заборгованість споживача зменшилася на 878,52 грн. у звязку з тим, що нежитлове приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Республіканська, 98, на підставі Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» передано від балансоутримувача МКП «Основаніє» до ОСББ «Республіканська 98».

Споживач оплату отриманої теплової енергії в установлені угодою про реструктуризацію заборгованості, визначення строків та порядку виконання грошових зобовязань від 26.11.2012 р. та договором строки не здійснив, чим порушив умови угоди та договору.

Неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді та угоди про реструктуризацію заборгованості, визначення строків та порядку виконання грошових зобовязань від 26.11.2012 р. стали підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1887036,55 грн. підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо оплати отриманої теплової енергії на суму 1887036,55 грн., у встановлений договором та угодою строк (з 01.08.2015 р. по 30.09.2015 р.), не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи, зокрема підписаним обома сторонами актом звірки взаємних розрахунків від 12.11.2015 р.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 1887036,55 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Клопотання позивача про повернення зайво сплаченого судового збору у розмірі 140,67 грн., враховуючи положення ст. 7 Закону України Про судовий збір, задоволено, що є підставою для винесення ухвали про повернення зайво сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, ) на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (69091, місто Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313,55 грн. (один мільйон вісімсот вісімдесят сім тисяч тридцять шість грн. 55 коп.) основного боргу. Видати наказ.

3. Стягнути з міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, ) на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (69091, місто Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137, , рахунок № 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 28305,55 грн. (двадцять вісім тисяч триста пять грн. 55 коп.) судового збору. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 19 листопада 2015 р.