Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" листопада 2015 р. Справа № 906/1396/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - довіреність від 28.07.2015;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" (м.Львів) в особі Відокремленого підрозділу "Львівська дирекція залізничних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" (м. Львів)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Труд" (с. Сусли Новоград-Волинський район Житомирська область)

про стягнення 19140,00 грн.

Спір розглянуто у більш тривалий строк ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 19140,00грн. штрафу за неправильне зазначення в залізничній накладній №33794801 маси вантажу. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем зі станції Смолка Південно-Західної залізниці, згідно залізничної накладної №33794801, було відправлено вантаж - щебінь гранітний, одержувач - ТОВ "Вікнабуд", станція призначення Персенківка Львівської залізниці. 14.03.2015 на станції Здолбунів Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" на підставі показників електронної тензометричної ваги та акту загальної форми №340 від 13.03.2015 було затримано вагон №60514825 для контрольного комісійного зважування на статистичній вазі. За результатами комісійного зважування було складено Комерційний акт СА №000004/27/1 від 14.03.2015, в якому зафіксовано, що у вагоні №60514825 виявлено: маса нетто 60000 кг, маса брутто 84000 кг, тара 24000 кг, що менше на 9000 кг ніж зазначено у перевізних документах, в яких вказано маса нетто 69000 кг. Відчеплений вагон №60514825 відправлено на станцію призначення Персенківка по досилочній накладній №35992447. Керуючись ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України позивачем нараховано штраф у розмірі 19140,00 грн. за неправильно зазначену у накладній масу вантажу.

Позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. 16.11.2015 до суду від Відокремленого підрозділу "Львівська дирекція залізничних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" надійшли додаткові пояснення від 13.11.2015. Представник позивача, що був присутній в судовому засіданні 13.10.2015 ОСОБА_2 (довіреність від 02.01.2015), позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях до нього (а.с.93-99).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві (а.с.24-28) та письмових поясненнях (а.с.110-111). Посилається на невідповідність комерційного акту вимогам п.10 Правил складання актів. Зокрема в останньому відсутні підписи усіх осіб, що приймали участь у контрольному зважуванні вантажу. Звертає увагу суду на те, що з технічного паспорту на ЗВВТ по станції Здолбунів, наданого позивачем, вбачається, що ваги є важільними, а не електронними. Пунктом 7 паспорту визначено, що ці ваги введені в експлуатацію 15.04.1992, а п.6 паспорта зазначено, що строк їх експлуатації становить 12 років. Таким чином 15.04.2004 експлуатаційний ресурс вказаних ваг було вичерпано. Отже, на думку представника відповідача, використовувати вказані ваги для комерційного зважування в 2015 позивач не мав підстав. Крім того пункти 11 та 12 паспорту передбачають проведення повірок цих ваг через кожні 6 та 3 місяці. Разом з тим надана позивачем до суду копія технічного паспорту на ЗВВТ не містить інформації про проходження повірок в 2014 році та в І кварталі 2015 року. Пункт 4.1 Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.10.2012 за №1716/22028, забороняє використовувати ЗВВТ, які не пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Також всупереч вимогам п.8 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, позивачем не надано акту загальної форми, підписаного представниками станції і вантажовласника. За таких обставин, на думку представника відповідача, позивачем не доведено факт неправильного зазначення TOB "Труд" у накладній №33794801 маси вантажу.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Труд" (вантажовідправник) зі станції відправлення Смолка Південно-Західної залізниці за залізничною накладною №33794801 на ім'я одержувача вантажу ТОВ "Вікнабуд", станція одержувача Персенківка Львівської залізниці було відправлено вантаж (щебінь гранітний).

14.03.2015 при проходженні вагонів через станцію Здолбунів ДТГО "Львівська залізниця" вагон №60514825 було затримано позивачем для контрольного комісійного зважування.

За результатом комісійного зважування було складено Комерційний акт СА №000004/27/1 від 14.03.2015, згідно з яким встановлено, що при комісійному переважуванні вагона №60514825 встановлено, що по перевізному документу значиться: вантаж щебінь гранітний не поіменований в алфавіті, навалом, брутто не вказано, тара 24000, нетто 69000, в дійсності виявлено: брутто 84000, тара з документа 24000, нетто 60000, тобто нестача проти документа складає 9000 кг. При повторному переважуванні нестача вантажу у кількості 9000 кг. підтвердилась. Нестача вантажу у вагоні поміститися могла. Завантаження в вагоні гіркоподібне, нижче бортів на 800 мм. В комерційному акті СА №000004/27/1 зазначено, що вагон прибув технічно справний, слідів втрати вантажу немає, вагон глуходверний, люка вагона закриті щільно.

16.03.2015 відчеплений вагон №60514825 відправлено на станцію призначення Персенківка по досилочній накладній №35979244.

У зв'язку з встановленням невідповідності фактичної маси вантажу його масі, зазначеній в залізничній накладній №33794801, позивачем на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України нараховано відповідачу (відправнику) штраф у розмірі 19140,00 грн., який останнім сплачено не було.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ст.12 Закону України "Про транспорт" підприємства транспорту мають право вимагати від відправників і одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Відповідно ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - Статут залізниць України), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 N 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за N 798/5989). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи.

Як вбачається зі ст.37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У відповідності до п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Згідно з абз.4 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до п.3.19 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2009, залізниця вправі перевіряти дані, зазначені відправником у залізничній накладній, але не зобов'язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення. Не має також правового значення оцінка того, чи могла залізниця при прийнятті вантажу до перевезення побачити недовантаження у вагоні, оскільки Статут та Правила перевезення не передбачають визначення маси вантажу "на око".

Відповідно ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов'язаний на вимогу залізниці пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

Так, відповідно до графи 28 залізничної накладної №33794801 вантаж завантажено у вагон засобами вантажовідправника. Як вбачається з відомості вагонів, маса вантажу вагона №60514825 вантажовідправником вказана 69000 т. Відповідно до графи 55 залізничної накладної правильність внесених відомостей було засвідчено представником відповідача ОСОБА_3

Отже, відомості щодо маси вантажу в залізничну накладну №33794801 було внесено саме вантажовідправником, що також не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка відомостей, зазначених у накладній №33794801, зокрема, щодо ваги вантажу, здійснено позивачем на шляху слідування, а саме на станції Здолбунів Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", внаслідок чого складено Комерційний акт СА №000004/27/1 від 14.03.2015.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п.4 Правил складання актів (ст.129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. (далі - Правила складання актів), у разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Відповідно до п.8 Правил складання актів, комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до п.10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційним актом СА №000004/27/1 від 14.03.2015, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано невідповідність маси вантажу у вагоні №60514825, зокрема, фактична маса нетто 60000 кг, маса брутто 84000 кг, тара 24000 кг, що менше на 9000 кг ніж зазначено у залізничній накладній №33794801, в якій вказано маса нетто 69000 кг. Даний комерційний акт підписаний заступником начальника станції Здолбунів ОСОБА_4, прийомоздавальником станції Здолбунів ОСОБА_5 та приймальником поїздів ОСОБА_6 Начальник вантажного району акт не підписував, оскільки в штаті станції така посада відсутня. При цьому, вказаними правилами не вимагається в обовязковому порядку підписи інших працівників залізниці або ВОХР та ЛОВД, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про безпідставність твердження представника відповідача щодо порушення позивачем порядку складання комерційного акту, зокрема, недотримання позивачем вимог щодо підписання акту.

Аналогічні положення викладені в постанові ВГСУ від 21.01.2010 по справі №17/115/09.

Даний акт є дійсним, докази його оскарження в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Як вбачається, з Комерційного акту СА №000004/27/1 від 14.03.2015, вказаний акт складався на попутній станції Здолбунів Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", а на станції призначення Персенківка в розділі "Є" зроблено відмітку про те, що при перевірці і видачі вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Що стосується посилання відповідача про безпідставне використання позивачем ваг через закінчення строку їх експлуатації суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.5 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Мінінфраструктури від 31.07.2012 № 442 та зареєстрованої в Мін'юсті України 11.10.2012 за № 1716/22028, для визначення маси вантажів, що перевозяться залізничним транспортом, можуть застосовуватися електромеханічні (електронні) (далі - електронні) та важільні вагонні ваги для зважування із зупинкою та зважування у русі, а також інші ЗВВТ, передбачені Правилами приймання вантажів до перевезення, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 861/5082.

Посилання представника відповідача на відсутність відомостей (відміток) про проходження перевірок в 2014 та 2015 роках в технічному паспорті на ЗВВТ вагонних ваг станції Здолбунів судом до уваги не приймається, оскільки згідно витягу з технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки та акту оцінки технічного стану ваги вагонної механічної РС-150ВЦ зав.№4923, інв.№046007 подальша її експлуатація продовжена до 08.09.2018.

Твердження відповідача, що для застосування ст.122 Статуту залізниць України залізницею слід було перевірити масу вантажу всієї групи вагонів, оскільки маса у накладній визначається загальною, не відповідає дійсності.

Відповідно до п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною.

Відповідно до п. 6.7 цих Правил номери вагонів, їх рід, число осей, маса тари, вантажопідйомність, маса вантажу, пломби (запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП), сума платежів для кожного вагона зазначаються у відомості вагонів (додаток 2), яка додається до накладної та є її невід'ємною частиною.

Таким чином, неправильне зазначення маси вантажу в одному вагоні є неправильним зазначенням маси вантажу в накладній.

Щодо заперечень відповідача про ненадання позивачем акту загальної форми, що був складений при затриманні вагону №60514825 на станції Здолбунів суд зазначає наступне.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтранспорту України N 113 від 25.02.99 (зі змінами та доповненнями) визначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Тобто, виходячи з норм Правил користування вагонами та контейнерами вони застосовуються безпосередньо у випадках затримання вантажу з вини відправника на станціях відправлення, на станції призначення та на підходах до неї. Оскільки в даному випадку затримка вантажу виникла на станції слідування, тому складення вищевказаного акту чинними нормативно-правовими актами, що регулюють дані відносини, не передбачено.

Разом з тим, позивачем долучено до матеріалів справи акт загальної форми ГУ-23 № 340 від 13.03.2015 про відцеплення вагону на статичну вагу для контрольного переважування (а.с.104-105).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" та ст.122 Статуту залізниць України обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами, зокрема згідно п.129 Статуту залізниць України такими актами є саме комерційні акти, а також враховуючи, що факт нестачі вантажу у вагоні № 60514825 підтверджується також наявними в матеріалах даної справи протоколами порівняння ТГНЛ з даними, які містяться у витязі з Книги зважування вантажів на вагонних вагах станції Здолбунів з ОСОБА_7 АСК ҐВП УЗ-Е, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для покладання на відповідача відповідальності у вигляді штрафу за неправильне зазначення останнім у накладній відомостей щодо маси вантажу.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, що кореспондується зі ст.122 Статуту залізниць України, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно ст.118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей, з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Наявним в матеріалах справи Комерційним актом СА №000004/27/1 від 14.03.2015 підтверджується неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній №33794801 маси вантажу вагона №60514825. За таких підстав у відповідача настала передбачена ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України відповідальність перед залізницею у вигляді штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підставою для покладання на відправника відповідальності згідно ст.122 Статуту залізниць за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт та акти загальної форми, складені у порядку ст.129 Статуту залізниць.

Відповідно до залізничної накладної №33794801 плата за перевезення вагону №60514825 становить 3828,00 грн.

Отже, сума штрафу, що підлягає до стягнення з відповідача, складає 19140,00 грн. (3828,00 грн. * 5 = 19140,00 грн).

Судом встановлено факт порушення відповідачем вимог ст.24 Статуту залізниць України щодо правильності зазначення відомостей в залізничній накладній, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення 19400,00грн. штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Труд" (11775, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Сусли, вул. Радянська, 1, )

на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Львівська дирекція залізничних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Листопадового Чину, 22, ):

- 19140,00 грн. - штрафу,

- 1827,00 грн. - сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18 листопада 2015 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек.з повід.)

3 - відповідачу (за заявою)