РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015Справа №910/24673/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прушиньскі";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер Оптімус";

про стягнення 26 778,51 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Жукотанська А.В., представник, довіреність № б/н від 03.03.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 11 018,86 грн. основної заборгованості, 7 141,51 грн. інфляційної складової боргу, 466,80 грн. трьох відсотків річних, 5 947,87 грн. пені, 2 203,47 грн. штрафу, а також 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2015 року порушено провадження у справі № 910/24673/15, розгляд справи призначено на 20.10.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 року відкладено розгляд справи до 03.11.2015 р.

У судовому засіданні 03.11.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт направлення ухвали господарського суду на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРПОУ.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прушиньскі» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЙСТЕР ОПТІМУС» була досягнута згода щодо поставки позивачем відповідачу товару.

Відповідно до статті 181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином між сторонами був укладений договір в спрощений спосіб.

Судом встановлено, що позивачем були поставлені відповідачу будівельні матеріали, що підтверджується підписаною видатковою накладною за № ПШ - 0017296 від 17 жовтня 2013 року та рахунком-фактурою за № ПШ - 0007960 від 09.10.2013.

Також факт отримання товару відповідачем підтверджується підписом представника відповідача та виписаною довіреністю за формою М-2 від 10.10.2013 року.

Претензій щодо якості та комплектності вищевказаного поставленого позивачем товару, від відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Відповідач в порушення умов договору, вартість поставленого товару оплатив не повністю, внаслідок чого, станом на день розгляду справи у відповідача наявна заборгованість за поставлений товар у сумі 11 018,86 грн., що підтверджується матеріалами справи та поясненнями позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між сторонами 26.02.2014 року було укладено угоду про погашення заборгованості № ПШ-01-14, згідно якої відповідач визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 11 018,86 грн. та зобов'язався повністю погасити її до 28.04.2014 р.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідачем свого зобов'язання з оплати поставленого товару належним чином виконано не було.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 11 018,86 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 5 947,87 грн., інфляційні втрати у розмірі 7 141,51 грн., 3% в розмірі 466,80 грн. та штраф в сумі 2 203,47 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений угодою строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня та штраф.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 1.4. угоди сторони встановили, що у разі прострочення покупцем погашення заборгованості відповідно до даної угоди, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожен день прострочення, а більше 30 календарних днів з дати, коли воно мало бути виконано відповідно до дії угоди, покупець додатково сплачує постачальникові штраф в розмірі 20 % від суми невиконаного зобов'язання.

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання зі сплати заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в розмірі 5 947,87 грн. пені та 2 203,47 грн. штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 7 141,51 грн. та 3% в розмірі 466,80 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прушиньскі" у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер Оптімус" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, будинок 3/15, кв. 148; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прушиньскі" (07600, Київська область, смт. Згурівка, вул. Чкалова, 135-А, ) заборгованість в розмірі 11 018 (одинадцять тисяч вісімнадцять) грн. 86 коп., 3 % річних в розмірі 466 (чотириста шістдесят шість) грн. 80 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 141 (сім тисяч сто сорок одну) грн. 51 коп., пеня в сумі 5 947 (п'ять тисяч дев'ятсот сорок сім) грн. 87 коп., штраф в розмірі 2 203 (дві тисячі двісті три) грн. 47 коп. та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СуддяО. В. Мандриченко
Дата складання рішення 09.11.2015 р.