ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.15р. Справа № 904/9043/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 32 795, 03 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 1 від 12.01.15р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 28 850, 80 грн., що складають суму заборгованості за поставку товару, 3 378, 80 - штрафних санкцій, 368, 56 річних та 196, 87 грн. інфляції (з урахуванням заяви про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог б/н від 03.11.15 р., яка прийнята господарським судом до розгляду).

Відповідач визнав заборгованість в повному обсязі та просив розстрочити сплату заборгованості згідно наведеного ним графіку.

Крім того, останній просив розглядати справу без його участі.

24.11.15 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2015 р. та 10.02.2015 р. позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 38 891, 52 грн., що підтверджено видатковими накладними № 1-000000250 від 09.02.15 р., № 1-000000251 від 09.02.2015 р. та № 1-000000255від 10.02.2015 р., копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 13-15).

Відповідно до ст.11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За приписом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають із підстав встановлених ст. 11 цього кодексу.

Дії позивача по передачі товару по вище зазначеним накладним та дії відповідача по прийняттю товару вказаного в накладних, свідчать про те, що у боржника, в даному випадку відповідача, виникло зобов'язання з оплати отриманого у позивача (кредитора) товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати.

Зазначене вище узгоджується з приписами п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду Дніпропетровської області "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 року.

Тобто, після отримання відповідачем товару за вже зазначеними видатковими накладними, у останнього виник обов'язок щодо його оплати.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобовязання щодо оплати отриманого товару, здійснивши розрахунки частково в сумі 3 500 грн., про що свідчать банківські виписки, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 34-38).

Відповідно до видаткової накладної № ВП-0000001 від 17.02.15 р. відповідач повернув позивачу товар на суму 6 540, 72 грн.(а.с. 63).

Доказів виконання зобов'язань щодо оплати товару в сумі 28 850, 80 грн., відповідач, на момент розгляду спору, не надав.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за період з 01.06.15 р. по 01.11.15 р. складає 368, 56 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Вимоги щодо стягнення інфляції за період з червня по жовтень 2015 р. в сумі 196, 87 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Приписами п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Після здійснення розрахунку інфляції за період з червня по жовтень 2015 р., судом встановлено, що інфляція за вказаний період складає менше одиниці, у звязку з чим вимоги щодо її стягнення задоволенню не підлягають.

Вимоги щодо стягнення пені за загальний період з 01.06.15 р. по 01.11.15 р. в сумі 3 378, 80 грн. також задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором, або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Доказів укладення сторонами правочину щодо забезпечення зобов'язання неустойкою у вигляді пені суду не надано, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для її стягнення.

Наведене у відзиві клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Так, відповідач посилається на тяжке фінансове становище підприємства, у зв'язку з чим, останній не має можливості негайно сплатити заборгованість.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано будь - яких доказів, в підтвердження викладених в клопотанні обставин.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для надання розстрочки виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 547, 549, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст. 165 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тотал (49030, м. Дніпропетровськ, вул. Г. Сталінграда, 139, р/р 3116 в КБ „Хрещатик, МФО 300670, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фрутаром Етол (Україна) (03680, м. Київ, вул. Ак. Заболотного, 150А, р/р 0769 в ПАТ „Креді ОСОБА_2, МФО 300614, ) 28 850 (двадцять вісім тисяч вісімсот пятдесят гривень) 80 коп. основного боргу, 368 (триста шістдесят вісім гривень) 56 коп. річних, 1 085 (одна тисяча вісімдесят пять гривень) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити ТОВ «Тотал» в задоволенні клопотання про надання розстрочки виконання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 27.11.15 р.

Суддя ОСОБА_3