ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13.11.2015р. Справа № 905/1779/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А.

розглянувши матеріали за заявою: Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», Донецька область, м. Маріуполь

про: розстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 07.10.2015р. у справі №905/1779/15

за позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», Дніпропетровська область, м. Нікополь

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», Донецька область, м. Маріуполь

про: стягнення пені у розмірі 287011,92 грн., 3% річних у розмірі 16566,34 грн.

За участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.10.2015р. по справі №905/1779/15 позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», Дніпропетровська область, м. Нікополь до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення пені у розмірі 287011,92 грн., 3% річних у розмірі 16566,34 грн. задоволені частково.

Після набрання рішенням законної сили був виданий наказ про примусове виконання рішення.

09.11.2015р. на адресу суду від відповідача по справі надійшла заява про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 07.10.2015р. у справі №905/1779/15 строком на 12 (дванадцять) місяців.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.11.2015р. заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник заявника в судове засідання не зявився, витребуваних документів не представив.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання не зявився, витребуваних документів не представив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив відсутність підстав для задоволення заяви про надання розстрочки виконання судового рішення, виходячи з наступного.

Згідно з п.1. ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, може у виняткових випадках, відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Слід мати на увазі, що ГПК не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення заявник посилається на відсутність грошових коштів на розрахунковому рахунку відповідача у сумі достатньої для виконання судового рішення.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В свою чергу, відповідно до ст.121 ГПК України, суд при наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи може, серед іншого, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За змістом наведеної норми, розстрочення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відтак, саме на відповідача в контексті приписів ст.ст. 4-3, 33 ГПК України покладається обов'язок доведення існування відповідних підстав, тоді як позивач, у разі наявності заперечень, має навести докази на їх (підстав) спростування.

В порушення зазначених правових приписів заявником не надано жодного належного доказу, як про свій дійсний фінансовий стан, так і про реальні заходи з погашення заборгованості і спроможності дотримання запропонованого графіку платежів.

Разом із тим, суд зазначає, що підставою для звернення позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до суду з відповідним позовом, стало невиконання відповідачем впродовж тривалого часу зобовязань за специфікаціями, накладними, та рахунками на оплату.

Приймаючи до уваги викладене вище, а також враховуючи необхідність дотримання балансу інтересів сторін, зокрема, інфляційні процесі в економіці держави із знецінення грошових коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача в даній справі впродовж запропонованого боржником значного строку розстрочення, також, слід зазначити, що господарський суд, відповідно до пункту 3 ч.1. ст. 83 ГПК України, зменшив розмір пені на 50%, тому суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись положеннями ст.ст. 121, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», Донецька область, м. Маріуполь про розстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 07.10.2015р. у справі №905/1779/15 відмовити.

Суддя І.А. Бойко

Вик. секретар с/з ОСОБА_2

т.702-06-80