РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015Справа №910/22336/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кільченський беріг" м. Києва

третя особа ОСОБА_1 м. Києва

про звернення стягнення на предмет іпотеки, ціна позову 4580230,84 доларів США,

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Оліярник О.Р.,

від третьої особи: ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ :

у серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладених між ним і відповідачем договору про відкриття кредитної лінії № 738 від 10 липня 2013 р. (далі-кредитний договір), додаткових договорів про внесення змін до цього договору останній прострочив повернення одержаного кредиту, сплату належних за користування кредитом процентів.

Виконання позичальником зобов'язання за вказаним кредитним договором було забезпечене на підставі укладеного з відповідачем іпотечного договору від 10 липня 2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 526, іпотекою земельних ділянок, розташованих у АДРЕСА_1 - загальною площею 1,5898 га, кадастровий номер НОМЕР_1, по АДРЕСА_2 - загальною площею 1,4513 га, кадастровий номер НОМЕР_2, по АДРЕСА_3 - загальною площею 0,2795 га, кадастровий номер НОМЕР_3, по АДРЕСА_4 - загальною площею 0,2943 га, кадастровий номер НОМЕР_4, по АДРЕСА_5 - загальною площею 0,4287 га, кадастровий номер НОМЕР_5, АДРЕСА_6 - загальною площею 0,150 га, кадастровий номер НОМЕР_6, по АДРЕСА_7 - загальною площею 1,1456 га, кадастровий номер НОМЕР_7, з цільовим призначенням для іншої комерційної діяльності,

У зв'язку з простроченням відповідачем повернення частини кредиту у розмірі 1500 доларів США та сплати процентів у розмірі 152182,24 доларів США він набув права вимагати дострокового повернення залишку кредиту у розмірі 4359553 доларів США, сплати нарахованих на нього процентів у розмірі 204035 доларів США, а також 16642,44 доларів США пені.

З цих підстав позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки та за рахунок предмета іпотеки задовольнити його вимоги про стягнення з відповідача загалом 4580230,84 доларів США.

Представник позивача у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відсутність заборгованості за кредитним договором у зв'язку повним погашенням 27 травня 2015 р. сум кредиту, нарахованих на неї на час повернення кредиту процентів у розмірі 51837,64 доларів США його поручителем ОСОБА_1.

У процесі розгляду справи до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_1 м. Києва.

Третя особа пояснень на позовну заяву не подала, її представник у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на виконання замість відповідача зобов'язання перед позивачем на підстав договору поруки № 738-8 від 27 травня 2015 р., укладеним між нею та сторонами у справі.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представника позивача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників відповідача, третьої особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 липня 2013 р. між позивачем і відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії № 738, відповідно до умов якого позивач зобов'язався відкрити відповідачу відкличну невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію в розмірі 4370553 доларів США з правом конвертації іноземної валюти в національну валюту на строк до 8 липня 2016 р. на погашення кредитної заборгованості за договорами про відкриття траншневої кредитної лінії № 705 від 29 січня 2013 р. та № 350 від 17 грудня 2010 р., укладених між банком та позичальником, а останній - повернути кредит та сплатити за його користування 14 % річних.

Згодом додатковими договорами від 10 липня 2013 р., 30 вересня 2014 р., 25 та 30 жовтня 2014 р., 29 та 31 грудня 2014 р., 6 та 30 січня 2015 р., 4 та 27 лютого 2015 р., 31 березня 2015 р. до кредитного договору сторони у справі вносили зміни в указаний договір в частині строків сплати процентів, графіку зменшення кредитної заборгованості та умов забезпечення кредиту, передбачених п. 2.1 договору.

Строк дії договору відповідно до умов п. 9.1 договору встановлений з дня його підписання до 8 липня 2016 р., в частині невиконаних зобов'язань позичальника - до повного та належного їх виконання.

Вказані обставини підтверджується поясненнями представника відповідача, наявними у матеріалах справи копіями вищезазначеного договору та додаткових договорів до нього.

Поясненнями сторін, наявними у справі меморіальними ордерами №№ 17604058 від 18 липня 2013 р., 17639603 від 23 липня 2013 р., 17666301 від 26 липня 2013 р., 17678580 від 29 липня 2013 р. підтверджується факт перерахування позивачем відповідачу в рахунок виконання умов кредитного договору 4370553 доларів США.

З урахуванням умов п. 1.1 про відкриття кредитної лінії в редакції додаткового договору від 27 лютого 2015 р. відповідач був зобов'язаний до січня 2015 року повернути частину кредиту у розмірі 500 доларів США, до 6 та 31 березня 2015 р. ще по 500 доларів США, починаючи з квітня 2015 р. 500 доларів США щомісячно, остаточне погашення заборгованості в сумі 4352553 доларів США здійснити не пізніше 8 липня 2016 р.

Поясненнями позивача, поданим ним розрахунком підтверджується, що станом на 27 травня 2015 р. відповідач прострочив повернення частини кредиту у розмірі 1500 доларів США та сплати процентів у розмірі 51853,16 доларів США.

Виходячи з наведеного позивач на підставі вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України набув права вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Також встановлено, що виконання позичальником зобов'язання за вказаним кредитним договором було забезпечене на підставі укладеного з відповідачем іпотечного договору від 10 липня 2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 526, іпотекою земельних ділянок, розташованих у АДРЕСА_1 - загальною площею 1,5898 га, кадастровий номер НОМЕР_1, по АДРЕСА_2 - загальною площею 1,4513 га, кадастровий номер НОМЕР_2, по АДРЕСА_3 - загальною площею 0,2795 га, кадастровий номер НОМЕР_3, по АДРЕСА_4 - загальною площею 0,2943 га, кадастровий номер НОМЕР_4, по АДРЕСА_5 - загальною площею 0,4287 га, кадастровий номер НОМЕР_5, АДРЕСА_6 - загальною площею 0,150 га, кадастровий номер НОМЕР_6, по АДРЕСА_7 - загальною площею 1,1456 га, кадастровий номер НОМЕР_7, з цільовим призначенням для іншої комерційної діяльності,

Крім цього, на підставі договору поруки № 738-8 від 27 травня 2015 р. між сторонами та ОСОБА_1 зобов'язання відповідача за кредитним договором було забезпечене порукою останнього.

Вказані обставини підтверджуються частково поясненнями позивача, поясненнями відповідача та третьої особи.

Також поясненнями відповідача, третьої особи, наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями в іноземній валюті №№ 3 та 4 від 27 травня 2015 р., банківськими виписками за 22 червня 2015 р., стверджується факт сплати третьою особою, як поручителем за кредитним договором, на користь позивача 4352553 доларів США в рахунок погашення кредиту та 51837 доларів США сплати процентів за користування кредитом.

Враховуючи, що зобов'язання за спірним кредитним договором належним чином виконане третьою особою як поручителем, вимоги про стягнення процентів та пені, нарахованих позивачем після погашення належних з відповідача сум кредиту та процентів є безпідставними, то у позові про звернення стягнення на іпотеку відповідно до вимог ст.ст. 15, 16, 590, 622 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, позивач в установленому порядку звільнений від сплати судового збору, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар