РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015Справа №910/23256/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Одеський нафтопереробний завод"

про стягнення 624 717,04 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Гриценко В.Є. предст. за дов.

Від відповідача: Савкіна І.О. предст. за дов.

Від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення 356 908,61 грн. основного боргу - заборгованості по оплаті оренди нерухомого майна по договору оренди № 12/132 від 26.05.2012 року, 29634,75 грн. пені, 224637,15 грн. інфляційних втрат, 13536,53 грн. процентів за користування коштами відповідно до ст. 625 ЦК України, право вимоги до відповідача щодо стягнення яких позивач набув до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги № 06/11-1 від 07.08.2015.

Ухвалою суду від 04.09.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.10.2015.

13.10.2015 через канцелярію суду позивач подав документи по справі.

Ухвалою суду від 13.10.2015 у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 27.10.2015.

27.10.2015 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про направлення справи за виключною підсудністю до Господарського суду Одеської області, у задоволенні якого судом відмовлено у зв' язку з необґрунтованістю.

Відповідачем подано клопотання про направлення справи за виключною підсудністю до Господарського суду Одеської області, в якому відповідач в обґрунтування своїх доводів посилається на те, що земельна ділянка, розміром 0,0817 га, яка є також об'єктом оренди № 12/132 від 26.05.2012, знаходиться за адресою: м.Одеса, Шкодова Гора, 1/1, тому, на думку відповідача, даний спір підлягає вирішенню за місцезнаходженням земельної ділянки відповідно до ст. 16 ГПК України.

Вказане клопотанням судом не задовольняється, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості по договору оренди № 12/132 від 26.05.2012 за користування нерухомим майно у складі: нежиле приміщення на 1 поверсі і підвалі, будівлі, площею 551,1 кв.м., яка розташована за адресою: м.Одеса, Шкодова Гора, 1/1, з метою розміщення ділянки контрольно-вимірювальних приладів і автоматики, а не спір про земельні правовідносини, тому відповідно до ч.2 ст. 15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача, тобто у даному випадку, оскільки місцезнаходженням відповідача у справі - ТОВ "ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна" (): 04071, м.Київ, вул.Верхній Вал, 68, справа підсудна Господарському суду міста Києва.

Також відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Одеський нафтопереробний завод" (65041, м.Одеса, Шкодова гора, 1/1, ) відповідно до ст. 27 ГПК України.

Ухвалою суду від 27.10.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Одеський нафтопереробний завод", розгляд справи відкладено на 10.11.2015.

09.11.2015 до відділу діловодства суду третьою особою подано документи на виконання вимог ухвали суду, серед яких заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи.

10.11.2015 до відділу діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

У судовому засідання 10.11.2015 представник відповідача подала клопотання про продовження строку розгляду справи.

10.11.2015 у судове засідання представники позивача та третьої особи не з'явилися, хоча про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 10.11.2015 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 17.11.2015 року.

17.11.2015 до суду від відповідача надійшли пояснення по справі та клопотання про призначення почеркознавчої експертизи документів згідно переліку, проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експерта поставити питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_6 у документах згідно наданого переліку чи іншою особою?

Вказане клопотання судом відхилене у зв'язку з безпідставністю, оскільки згідно п. 2 Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012р., судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Крім того, як вже було зазначено судом, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди нерухомого майна, право вимоги на стягнення якої позивач набув до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги № 06/11-1 від 07.08.2015, а не фіктивність вказаного правочину, яка ґрунтується на доводах відповідача про те, що ТОВ «ІТСІ Україна» не має можливості бути впевненим, що борг дійсно переведено на іншу юридичну особу, та сплата коштів новому кредитору буде цілком правомірним, та в майбутньому ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" не заявить вимог про стягнення коштів з відповідача в судовому порядку.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2012 між ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" (орендодавець) та ТОВ "ІТСІ Україна" (орендар) був укладений договір оренди нехомого майна № 12/132, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування нерухоме майно: нежиле приміщення на 1 поверсі і в підвалі будівлі, площею 551,1 кв.м., яка розташована за адресою: м.Одеса, Шкодова Гора, 1/1, з метою розміщення ділянки контрольно-вимірювальних приладів і автоматики.

Згідно з п. 4.2 договору оренди, розмір орендної плати за користування майном встановлюється в розмірі 19 762,40 грн. і складається з плати за використання майна, яка становить 13 226,40 грн. в місяць, плати за використання земельної ділянки, яка становить 6536,00 грн. в місяць.

Пунктом 4.3 договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем на поточний рахунок орендодавця щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, згідно виставленим рахункам орендодавця.

У п.5.19 договору встановлено обов'язок орендаря відшкодовувати фактичні витрати орендодавця у зв'язку з експлуатацією майна на телефонний зв'язок, комунальні послуги, електроенергію, теплову енергію у вигляді гарячої води на опалення і гаряче водопостачання та на інші послуги на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі фактично наданих послуг і виставленого у відповідності з ним рахунка. Оплата здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати підписання орендарем акта приймання-передачі фактично наданих послуг. Необґрунтована відмова орендаря від підписання акта не допускається, у випадку необґрунтованої відмови орендаря від підписання акта (відсутність зі сторони орендаря зауважень до акту більше, ніж 5 днів з моменту його отримання) орендар зобов'язаний оплатити, а орендодавець має право вимагати оплату витрат орендодавця відповідно до відомостей, вказаних орендодавцем в акті.

07.08.2015 р. між ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" (первісний кредитор) та ТОВ "Енергія і Газ Україна" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 06/11-1 (надалі - договір відступлення), відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги (цесії), що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором оренди № 12/132 від 26.05.2012, що виникло у розмірі 356 908,61 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору відступлення за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором, а саме оплати виконаних робіт в повному обсязі, сплати пені та штрафних санкцій, 3% річних, інфляційного збільшення суми боргу.

Згідно з п. 2.3 договору відступлення, сторони зобов'язані сповістити боржника про відступлення права вимоги за цим договором протягом 3 робочих днів з моменту підписання даного договору, шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього договору або вручення особисто під розписку представнику боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2015 позивач надіслав на адресу відповідача заяву, в якій повідомив про здійснене відступлення права вимоги ПАТ «Одеським нафтопереробним заводом» по договору № 06/11-1 від 07.08.2015 щодо стягнення заборгованості за договором оренди № 12/132 від 26.05.2015 у розмірі 356 908,61 грн. та просив оплатити заборгованість.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати боргу на вказану суму не здійснив, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення 356 908,61 грн. основного боргу - заборгованості по оплаті оренди нерухомого майна по договору оренди № 12/132 від 26.05.2012 року, 29634,75 грн. пені, 224637,15 грн. інфляційних втрат, 13536,53 грн. процентів за користування коштами відповідно до ст. 625 ЦК України, право вимоги до відповідача щодо стягнення яких позивач набув до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги № 06/11-1 від 07.08.2015.

Судом встановлено, що укладений між ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" та ТОВ "ІТСІ Україна" договір оренди нехомого майна № 12/132 від 26.05.2012 за своєю правовою природою є договором найму, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не спростовано факт передачі в оренду, прийняття відповідачем та користування ним нерухомим майном, що є об'єктом оренди по договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.3 договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем на поточний рахунок орендодавця щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, згідно виставленим рахункам орендодавця.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 4.3 Договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідачем не надано суду доказів сплати орендної плати за період з листопада 2013 по грудень 2014 року на суму 221 698,98 грн. та відшкодування витрат орендодавця відповідно до п.5.19 договору за вказаний період на суму 135 209,62 грн., всього 356 908,60 грн. по договору оренди.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено можливість кредитора у зобов'язанні передати свої права іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість вчинення правочину щодо заміни кредитора у зобов'язанні у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

07.08.2015 р. між ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" та ТОВ "Енергія і Газ Україна" було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №06/11-1, за змістом якого третя особа передає, а позивач приймає а себе право вимоги (цесії), що належить третій особі, і стає кредитором за Договором оренди, що виникло у розмірі 356 908,61 грн.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача виконання зобов'язань за Договором оренди в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цього права.

З огляду на викладене, у відповідача виникло грошове зобов'язання по сплаті на користь позивача орендної плати у розмірі 356 908,61 грн., а строк його виконання настав.

Доказів оплати відповідачем суми 356 908,61 грн. боргу, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Оскільки судом встановлено та відповідачем не спростовано, що відповідач у встановлений договором оренди строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Пунктом 9.3 договору оренди передбачено, що у випадку порушення орендарем строків виконання грошових зобов'язань по даному договору, орендар виплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами п.1.2 договору про відступлення права вимоги визначено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором, а саме оплати виконаних робіт в повному обсязі, сплати пені та штрафних санкцій, 3 %річних, інфляційного збільшення суми боргу.

За прострочення виконання зобов'язання позивачем нараховано 29 634,75 грн. пені за прострочення оплати орендної плати, 224 637,15 грн. інфляційних втрат, 13 536,53 грн. 3% річних за прострочення оплати орендної плати та відшкодування фактичних витрат орендодавця, які є обґрунтованими та задовольняються в межах розрахунку позивача.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо відсутності у позивача права вимоги, оскільки договір оренди № 12/132 від 26.05.2012 за своєю природою є договором оренди землі не заслуговують на увагу суду, оскільки ґрунтуються на невірному розумінні норм матеріального права та є лише його суб'єктивними твердженнями.

Доказів визнання недійсним, фіктивним, неукладеним, розірвання договору оренди нерухомого майна № 12/132 від 26.05.2012, суду не надано.

Твердження відповідача про відсутність у договорі відступлення права вимоги № 06/11-1 від 07.08.2015 пояснень щодо суми, щодо якої переходить право вимоги, умов щодо порядку та строків сплати винагороди за відступлене право вимоги, відсутність підписаного сторонами акту звірки взаєморозрахунків, що за твердженнями відповідача, не дає йому можливості бути впевненим, що борг дійсно переведено на іншу юридичну особу, та сплата коштів новому кредитору буде цілком правомірним, та в майбутньому ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" не заявить вимог про стягнення коштів з відповідача в судовому порядку не підтверджено належними засобами доказування.

Позивач отримав право вимоги щодо стягнення спірної суми заборгованості на підставі договору відступлення права вимоги № 06/11-1 від 07.08.2015 в силу ст. 512 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Згідно положень ст. 519 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Докази висловлення відповідачем будь-яких зауважень, заперечень щодо відступлення ПАТ"Одеський нафтопереробний завод" права вимоги по договору оренди нерухомого майна № 12/132 від 26.05.2012, у т.ч. щодо суми права вимоги, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідач всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, не надав доказів та не довів наявності підстав для звільнення його від обов'язку виконати своє зобов'язання перед позивачем щодо погашення боргу.

За змістом ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються відповідача.

Керуючись ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволено повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура Технолоджі Сервісіз та Інжиніринг Україна" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ Україна" (65041, м. Одеса, Шкодова гора, 1/1, ) заборгованість у розмірі 356 908 (триста п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот вісім) грн. 61 коп., 29 634 (двадцять дев'ять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 75 коп. пені, 224 537 (двісті двадцять чотири тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. інфляційних втрат, 13 536 (тринадцять тисяч п'ятсот тридцять шість) грн. 53 коп. 3% річних та судовий збір у розмірі 12 494 (дванадцять тисяч чотириста дев'яносто чотири) грн. 34 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак