ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, 42-06-22, 32-11-36
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 р. Справа № 923/1476/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом заступника прокурора Комсомольського району м. Херсона в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - комунальне підприємство "Сервіс-опт", м. Херсон

про стягнення 3740,14 грн.

За участю прокурора - Кущ В.Г., посвідчення № 032528 від 11.03.2015р.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Сластіхіна В.С., довіреність №657-16 від 07.06.2015р.

від відповідача - представник ОСОБА_3, довіреність від 25.09.2015р.

від третьої особи - не з'явився.

Суть спору: Заступник прокурора Комсомольського району м. Херсона в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Херсонської міської ради (позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість у розмірі 2474,56 грн., з якої: 2333,77 грн. - сума основного боргу та 140,79 грн. - сума пені. Судові витрати по справі прокурор просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги прокурор обґрунтовує посиланням на положення ст.ст. 525, 526, 527, 530, 599, 610, 612, 759, 762 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 2, 18, 19 Закону України "Про оренду державного і комунального".

Ухвалою від 15.10.2015р. суд залучив до участі у справі № 923/1476/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - комунальне підприємство "Сервіс-опт" та відклав розгляд справи на 26 жовтня 2015р.

У судовому засіданні 15.10.15р. представник позивача в порядку ст. 22 ГПК України подав заяву про збільшення розміру позовних вимог. В даній заяві позивач вказав, що станом на 15.10.2015р. сума заборгованості відповідача складає 3740,14 грн., з якої: 3764,22 грн. - сума основного боргу та 331,01 грн. - сума пені.

Ухвалою від 15.10.2015р. суд визначив ціну позову у розмірі 3740,14 грн.

Ухвалою від 26.10.2015р. суд, на підставі ч.3 ст. 69 ГПК України продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів - до 10.11.2014 року.

09 листопада 2015 року прокурор з супровідним листом надав суду докази направлення третій особі позовної заяви з додатками. Дані матеріали суд прийняв до розгляду та долучив до справи.

09 листопада 2015 року відповідач надав суду письмові пояснення. Дані пояснення суд прийняв до розгляду та долучив до справи.

09 листопада 2015 року позивач подав до суду заяву, в якій просить залучити до матеріалів справи копію договору страхування та копію технічного паспорту. Дану заяву з додатком суд прийняв до розгляду та долучив до справи.

Третя особа у судове засідання вдруге не з'явилась, витребуваних судом документів не надала, про причини неявки і ненадання витребуваних судом документів не повідомила, не зважаючи на ті обставини, що належним чином була повідомлена судом про день, час і місце розгляду справи.

Суд вважає, що неявка у судове засідання представника третьої особи не унеможливлює розгляд справи № 923/1476/15, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, справа розглядається без участі третьої особи, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 09.11.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.11.2015р. позовні вимоги не визнав, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у запереченні на позовну заяву та письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 01 квітня 2015 року між комунальним підприємством "Сервіс-опт" (надалі - орендодавець або третя особа) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - орендар або відповідач) був укладений договір №49/Н оренди комунального майна міської територіальної громади (надалі - договір).

Відповідно розділу 1 договору сторони визначили його предмет, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежилі приміщення № 1, 2, 3, 4, 5 літ. Я7, що знаходяться на балансі КП "Сервіс-опт", по АДРЕСА_1, загальною площею 54,2 м.кв, вартість яких визначено відповідно до незалежної оцінки, зробленої ТБ "Максимум" 09.01.2015, і становить 56185,00 грн. без ПДВ, які необхідні йому для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Для розміщення пункту громадського харчування.

Пунктом 2.1. договору сторони встановили, що вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами цього договору та акта прийняття-передачі вказаного майна.

Сторони встановили, що договір діє з 01 квітня 2015 року по 30 листопада 2017 року (п.11.1.).

Згідно умов п.3.1 договору орендна плата визначається відповідно до Положення про розрахунок та порядок використання плати за оренду об'єктів комунальної власності міської територіальної громади, затвердженого рішенням міської ради від 29.09.2000 № 232 та від 28.03.2003р. № 222 і становить 6099,44 грн. без врахування ПДВ за рік.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що орендна плата становить 508,29 грн. за базовий місяць оренди, та перераховується у розмірі 70% (355,80 грн.) не пізніше 25 числі звітного місяця на розрахунковий рахунок Управління комунальної власності Херсонської міської ради та 30 % (152,49 грн.) не пізніше 15 числа звітного місяця на розрахунковий рахунок КП "Сервіс-опт".

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на ті обставини, що відповідачем орендна плата сплачується несвоєчасно та не у повному обсязі. Станом на 17.08.2015р. існує заборгованість по орендній платі за період з 01.04.2015 по 01.08.2015 у розмірі 2333,77 грн.

Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради неодноразово направлялися на адресу орендаря повідомлення про необхідність сплатити заборгованість по орендній платі, проте орендар продовжує неналежним чином виконувати умови договору.

Отже, у зв'язку із наявністю простроченої заборгованості по орендній платі, прокурор та позивач вважають, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі, яка виникла за час користування об'єктом нерухомості.

Дані обставини стали підставою для звернення прокурора з позовною заявою до суду для захисту інтересів держави.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд зазначає, що майно, яке є об'єктом оренди за договором є комунальною власністю, а тому до правовідносин, що виникли між сторонами необхідно застосовувати, як загальні положення законодавства про зобов'язання так і норми спеціального в цій сфері правовідносин Закону України "Про оренду державного і комунального майна" (надалі - Закон).

Приписами ч.1 ст. 13 Закону встановлено, що передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Суд звертає увагу, що пунктом 2.1. договору сторони встановили, що вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами цього договору та акта прийняття-передачі вказаного майна.

Отже, з умов п.2.1. договору слідує, що орендар вступає у користування майном за наявності двох умов, а саме: підписаного договору та акта прийняття-передачі майна.

Суд зобов'язував прокурора та позивача надати суду засвідчену копію акту приймання-передачі орендованого майна до договору №46/Н від 01.04.2015р. оренди комунального майна міської територіальної громади.

Проте, прокурор та позивач не надали суду вказаний акт приймання-передачі, а лише зазначили, що сторони договору №46/Н від 01.04.2015р. взагалі його не складали, оскільки є акт прийняття-передачі майна від 23.04.2010р. до договору №49/Н від 23.04.2010р.

Суд зазначає, що виходячи з принципу свободи договору, передбаченому статтями 3, 627 Цивільного кодексу України, лише сторони мають право визначити умови договору.

З огляду на вищевикладене суд пришов до висновку, що відповідач не приступив до користування орендованим майном, оскільки сторони повністю не виконали умови п.2.1. договору, тобто не підписали акт прийняття-передачі майна, що в свою чергу звільняє орендаря від обов'язку сплачувати орендну плату.

Отже, враховуючи, що орендарю майно не передано у користування, а тому у нього і відсутній обов'язок вносити орендну плату за користування майном.

Також не підлягає задоволенню вимога в частині стягнення суми пені, оскільки відмова у задоволенні основної вимоги, виключає задоволення похідної вимоги.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи прокурора і позивача, що орендоване майно з користування орендаря не вибувало, оскільки ще 23.04.2010р. майно було передано орендарю за актом прийняття-передачі до договору №49/Н від 23.04.2010р. (а.с. 9-15), підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на належних доказах. Суд звертає увагу, що умовами розділу 14 договору №49/Н від 01.04.2015р. чітко зазначено - "До цього договору додаються: акт прийняття-передачі орендованого майна" (а.с. 21).

Також безпідставними є твердження прокурора і позивача, що строк дії договору №49/Н від 23.04.2010р. продовжено договором №49/Н від 01.04.2015р. Суд звертає увагу, що умови договору №49/Н від 01.04.2015р. не містять жодної умови, які б свідчили, що даний договір продовжує строк дії договору №49/Н від 23.04.2010р.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені прокурором вимоги документально не підтверджені, а отже такі, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Згідно з правовою позицією, викладеною у п. 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено прокурору та представникам сторін про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Управління комунальної власності Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 37, код ЄДРПОУ - 37465469) в доход державного бюджету на р/р № 3002, в ГУДКСУ у Херсонській області МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, призначення платежу - судовий збір, код 03500045 - 1218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.11.2015р.

Суддя С.В. Нікітенко