РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015Справа №910/24625/15

За позовомАлвоген Фарма Трейдинг Юрап ЕООД (Alvogen Pharma Trading Europe EOOD)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фірма ЮЛГ"
простягнення 36715,40 євро
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Сергєєв П.О. - представник;
від відповідача не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія Алвоген Фарма Трейдинг Юрап ЕООД (Alvogen Pharma Trading Europe EOOD) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма ЮЛГ" заборгованості за дистриб'юторською угодою №1-2013 від 20.12.2013 у розмірі 36715,40 євро.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеної між сторонами угоди в частині здійснення розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/24625/15 та призначено розгляд справи на 07.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи призначено на 11.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 18.11.2015.

Представник позивача в судове засідання 18.11.2015 з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав.

За змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04070, м.Київ, вул. Г.Сковороди, будинок 2, на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013 між Алвоген Фарма Трейдинг Юрап ЕООД (Alvogen Pharma Trading Europe EOOD) (надалі - Алвоген, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма ЮЛГ" (надалі - дистриб'ютор, відповідач) було укладено дистриб'юторську угоду № 1-2013 (надалі - угода) відповідно до умов якої, протягом строку дії угоди Алвоген надає дистриб'ютору, а дистриб'ютор повністю приймає право на імпорт, зберігання, розповсюдження та продаж продукту на території (п.п. а) п.2.1), Алвоген зобов'язується поставляти продукт дистриб'ютору на умовах DAP Бориспіль (в редакції Інкотермс 2010), право власності на продукт так само як ризик пошкодження і втрати товару переходить від Алвоген до дистриб'ютора з дати поставки (п.3.4), загальна вартість угоди складає 2287854,00 євро (п.6), Алвоген виставляє рахунок (інвойс) за поставлений продукт дистриб'ютору в євро, відповідно до цін, зазначених в додатку 1 до цієї угоди. Дистриб'ютор зобов'язаний оплатити Алвоген вартість інвойсу протягом строку, який вказаний в інвойс. Оплата по цій угоді проводиться наступним чином: відстрочка платежу протягом 60 діб після митного очищення товару дистриб'ютором, умови платежу по кожній партії продукту обумовлюються в рахунку на поставку, валюта платежу - євро (п.6.1), угода вступила в силу з дати її підписання сторонами зі строком дії 1 рік, якщо її не розірвано згідно умов цього договору (п.10.1), ця угода регулюється і тлумачиться згідно з чинним законодавством України (п.14.2).

Додатковою угодою №2 від 27.03.2014 сторони погодили оплату по угоді з відстрочкою платежу протягом 120 діб після митного очищення товару дистриб'ютором.

Додатковою угодою № 7 від 25.07.2014 встановлено додаткові 45 днів відтермінування платежу для інвойсу № , сумарний строк відтермінування по якому становить 165 календарних днів з дати митної очистки товару дистриб'ютором.

Виконуючи свої зобов'язання за угодою та додатковими угодами № 1 - 9 до неї позивач поставив, а відповідач прийняв продукт на загальну суму 151918,00 євро, що підтверджується наступними документами:

- інвойс № від 24.03.2014 на суму 46800,00 євро, митна декларація від 28.03.2014;

- інвойс № від 25.04.2014 на суму 25009,60 євро, митна декларація від 30.04.2014;

- інвойс № від 16.05.2014 на суму 19093,00 євро (термін оплати до 13.09.2014), митна декларація від 29.05.2014;

- інвойс № від 20.06.2014 на суму 24300,00 євро (термін оплати до 18.10.2014), митна декларація від 27.06.2014;

- інвойс № від 09.09.2014 на суму 20445,00 євро (термін оплати до 07.01.2015), митна декларація від 25.09.2014;

- інвойс № від 09.09.2014 на суму 16270,40 євро (термін оплати до 07.01.2015), митна декларація від 25.09.2014.

Відповідач оплатив вартість отриманого від позивача товару 22.08.2014 на суму 23139,42 євро, 22.10.2014 на суму 20528,65 євро, а всього на суму 43668,07 євро, що підтверджується відповідними банківськими виписками.

Відповідно до кредит ноти від 23.10.2014 позивач надав відповідачу знижку в розмірі 4479,00 євро.

03.11.2014 між позивачем, відповідачем та ТОВ "Алвоген Україна" було підписано договір про переведення боргу № 1-11 відповідно до п. 1.1. якого, сторони змінили боржника (відповідача) у зобов'язанні, що випливають з дистриб'юторської угоди №1-2013 від 20.12.2013 по інвойсам: № , № , № на загальну суму 67055,53 євро на ТОВ "Алвоген Україна".

01.04.2015 позивач направив на адресу відповідача вимогу про необхідність здійснення оплати вартості отриманого товару, однак вказана вимога була залишена відповідачем без задоволення.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності, можуть розглядатися судами України, а також, за згодою сторін спору, Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачає, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Так, згідно ч. 1 та 2 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" зазначає, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до п. 14.2 угоди, ця угода регулюється і тлумачиться згідно з чинним законодавством України.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, приписів дистриб'юторської угоди та додаткових угод до неї та строків оплати, які вказані в інвойсах, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості переданого йому товару станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті товару належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 36715,40 євро.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку суду не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 36715,40 євро є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма ЮЛГ" (04070, м.Київ, вул. Г.Сковороди, будинок 2, ідентифікаційний код 21480062) на користь Алвоген Фарма Трейдинг Юрап ЕООД (Alvogen Pharma Trading Europe EOOD) (86 Bulgaria Blvd, lstr Floor, Vitosha District, Manastrirski Livadi - West, Sofia 1680, Bulgaria (м.Софія 1680, область Софія (столиця) громада Столична, р-н. Вітоша, ж.к. Манастірскі ліваді -Захід, бул. Болгарія, №86, поверх 1, ідентифікаційний код 201400639) заборгованість у розмірі 36715 (тридцять шість тисяч сімсот п'ятнадцять) євро 40 центів та судовий збір у розмірі 13667 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят сім) грн. 78 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.11.2015

Суддя Ю.М. Смирнова