РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа №910/25447/15
За позовом Міністерства внутрішніх справ України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром"

про стягнення 19203,30 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Кузьмін О.В. (за дов.)

Від відповідача: Гура Н.І. (за дов.)

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.11.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство внутрішніх справ України (надалі МВС України, позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таланлегпром» (надалі ТОВ «Таланлегпром», відповідач) пені у розмірі 19 203, 30 грн..

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем за укладеним договором № 23ю від 24.02.2015р. поставку товару здійснено з порушенням строків встановлених договором, внаслідок чого позивач за порушення виконання зобов'язань за договором з посиланням на положення Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача пеню, нарахування якої передбачено договором.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.09.2015 порушено провадження у справі № 910/25447/15 та призначено судове засідання на 12.10.2015.

В судовому засіданні 12.10.2015 представник відповідача подав клопотання про залучення до справи додаткових доказів: відзив, копію статуту та копію свідоцтва про державну реєстрацію відповідача

Відповідач надав відзив на позов у якому зазначив, що порушення строків виконання зобов'язань за укладеним між сторонами договором склалося з ряду причин незалежних від відповідача.

Враховуючи незначні строки порушення договору щодо постачання продукції, повне виконання обов'язків по поставці та те, що порушення зобов'язання ТОВ «Таланлегпром» не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, керуючись ст. 233 Господарського кодексу України, відповідач просив зменшити розмір санкцій та стягнути з відповідача 2 000 грн..

Представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з не виконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник відповідача при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Суд задовольнив клопотання позивача, оголосив перерву в судовому засіданні до 11.11.2015 та зобов'язав позивача виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання 11.11.2015 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

В зв'язку з неявкою представників сторін суд відклав розгляд справи на 23.11.2015 та зобов'язав виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 23.11.2015 позивач надав для огляду оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Позивач підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, просив зменшити розмір санкцій.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2015р. між Міністерством внутрішніх справ України та ТОВ «Таланлегпром» укладено договір № 23-ю за умовами якого останнє зобов'язувалось у 2015 році поставити покупцю черевики з високими берцями (код згідно з ДКПП: 15.20.1 - взуття різне, крім спортивного, захисного та ортопедичного), а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити вказаний товар в порядку та на умовах визначених договором (п. 1.1 договору).

Додатком № 1 до договору є специфікація у якій сторони погодили найменування, кількість та ціну товару, яка складає 2 994 900 грн. та відповідає п. 3.1 договору.

Умови поставки товару погоджено сторонами у розділі V договору згідно з п. 5.1, 5.2:

- постачальник зобов'язується здійснити поставку товару в термін до 01 квітня 2015 року за адресою одержувача покупця: м. Київ, вул. Молодогвардійська 28;

- датою поставки товару вважається дата отримання його одержувачем покупця та оформлення, у встановленому чинним законодавством порядку, акту на прийом матеріальних цінностей Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України.

Виконання договору в частині поставки товару підтверджено наданими до матеріалів справи актами приймання матеріальних цінностей; № 15-06/106 від 30.03.2015р., на суму 880500, 60 грн., в т.ч. ПДВ 146750 грн., № 15-06/123 від 06.04.2015р. на суму 215632, 80 грн., в т.ч. ПДВ 35938,80 грн., № 15-06/124 від 07.04.2015р., на суму 1057199,70 грн., № 15-06/131 від 15.04.2015р. на суму 841566,90 грн. в т.ч. ПДВ 140261,15 грн., видатковими накладними № Т-RОМ00434 від 30.03.2015р. на суму 880 500, 60 грн., № Т-RОМ00506 від 06.04.2015р. на суму 215 632, 80 грн., № Т-RОМ00530 від 07.04.2015р. на суму 1 057 199, 70 грн., № Т-RОМ00583 від 10.04.2015р. (з відміткою про отримання товару - 15.04.2015р.) на суму 841 566, 90 грн..

З урахуванням наведених положень договору кінцевим строком в який мала бути здійснена поставка товарів за договором є 31.03.2015р., у зв'язку з чим, місце прострочення виконання зобов'язань з поставки на суму 215 632, 80 грн. - 5 днів (з 01.04.2015р. до 06.04.2015р.), на суму 1 057 199, 70 грн. - 6 днів (з 01.04.2015р. до 07.04.2015р.), на суму 841 566, 90 грн. - 14 днів (з 01.04.2015р. до 15.04.2015р.).

В силу положень договору (п. 11.1) будь-які зміни і доповнення до даного договору, в тому числі щодо коригування його ціни, вважаються дійсними, якщо вони оформлені в письмовому вигляді та підписані уповноваженими на це представниками сторін.

Суду не представлено додаткових угод, якими сторони змінили строки поставки товару, не повідомлено про їх наявність та підписання уповноваженими представниками сторін, у зв'язку з чим здійснення поставки товарів по договору відбулось із порушенням встановленого строку.

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору в частині недотримання строків поставки товару позивач звертався до відповідача з претензією за вих. № 12/3-2989 від 18.05.2015р. (отримана відповідачем 22.05.2015 року), у якій просив сплатити пеню у розмірі 19 203, 30 грн..

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Визначення договору поставки наведене у ст. 712 ЦК України, 265 ГК України згідно з яким - за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами в силу положень ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Згідно п. 7.2 договору № 23-ю від 24.02.2015р. за порушення строків виконання зобов'язання щодо поставки товару, з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Наведені умови договору кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 231 ГК України, згідно з якими: у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: …

- за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Висновки по застосуванню вказаних положень закону містяться у постановах Верховного Суду України від 04 лютого 2014 року (справа № 3-1гс14), від 06 грудня 2010 року (справа 3-4гс10), і такі в силу положень ст. 111-28 ГПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права; висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Сума пені, що підлягає стягненню з відповідача в розмірі 19 203, 30 грн. розрахована у відношенні прострочених партій товару (розрахунок відображено у позовній заяві, який судом перевірений та з яким суд погоджується).

Посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин про які зазначається у відзиві на позов судом відхиляються виходячи з наступного.

В силу положень договору (п. 8.1) сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Обставини, про які зазначено у висновку про форс-мажорні обставини наданому Торгово-промисловою палатою України у листі за вих. № 2376/-5-4 від 15.08.2014р., виникли та існували задовго до укладення договору № 23-ю від 24.02.2015р. з позивачем (МВС України). Сертифікатами № 673 (вих. № 3409/05-4 від 29.09.2014р.), № 1961 (вих. № 5453/05-4 від 28.11.2014р.) підтверджені форс-мажорні обставини у відношенні умов договору поставки № ЦХП-02-01414-01 укладеного з ДП «Укрзалізничпостач», тобто за іншим договором, відповідно, беручи на себе зобов'язання при укладенні договору 24.02.2015р. відповідач мав можливість врахувати наслідки форс-мажорних обставин, які мали місце 08 червня 2014р. та були ліквідовані товариством у січні 2015 року.

У ст. 617 ЦК України визначені підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, та згідно з положеннями вказаної статті особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За визначенням наведеним у ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, відповідно обставини на які посилається відповідач не є підставою вважати наявними обставини форс-мажору у відносинах сторін, що виникли з договору № 23-ю від 24.02.2015р..

За розглядом клопотання відповідача щодо зменшення суми стягнення пені до 2 000 грн. суд не визнає такими, що свідчать про наявність підстав для його задоволення наведені відповідачем обставини, оскільки кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому, а при порушенні передбаченого договором обов'язку забезпечити поставку товару у відповідні строки для відповідача виникають наслідки у вигляді застосування відповідальності передбаченої законом та договором.

Факти прострочення виконання зобов'язань щодо поставки товару по договору № 23-ю від 24.02.2015р. відповідачем не спростовані, та підтверджені матеріалами справи, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ціна позову становить 19203,30 грн., отже сума судового збору за подання даного позову має складати 1218,00 грн. При поданні позовної заяви до суду, позивач сплатив суму судового збору у розмірі 1827,00 грн. замість 1218,00 грн. Тобто сума надміру сплаченого судового збору становить 609,00 грн. і підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таланлегпром» (юрид. адреса: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського 77, ідентифікаційний код 31862978) на користь Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця 10, р/р 1435 в Державній казначейській службі України, МФО 820172; ідентифікаційний код 00032684) 19 203, 30 грн. (дев'ятнадцять тисяч двісті три гривні 30 копійок) пені, 1218 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) судових витрат.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця 10, р/р 1435 в Державній казначейській службі України, МФО 820172; ідентифікаційний код 00032684) надміру сплачений судовий збір у розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.11.2015

Суддя І.В.Усатенко