ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.2015 Справа № 905/2477/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при секретарі судового засідання Бояровій К.О. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «СОЮЗ», м. Дніпропетровськ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», Донецька область, м. Маріуполь

про: стягнення заборгованості у розмірі 40727,36 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 29.09.2015р.

від відповідача: не з`явився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «НПП «СОЮЗ», м. Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 40727,36 грн. основного боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №1278АЄСсн від 01.09.2011р., додаткові угоди: №1 вді 15.12.2011р., №3 від 15.11.2011р., специфікації: №2 від 01.03.2012р., №3 від 01.12.2012р., №4 від 30.03.2012р., видаткові накладні: №РН-0000642 від 14.09.2011р., №РН-0000674 від 28.09.2011р., №РН-0000704 від 10.10.2011р., №РН-0000751 від 28.10.2011р., №РН-0000766 від 04.11.2011р., №РН-0000804 від 17.11.2011р., №РН-0000836 від 02.12.2011р., №РН-0000886 від 21.12.2011р., №РН-0000016 від 12.01.2012р., №РН-0000025 від 17.01.2012р., №РН-0000053 від 27.01.2012р., №РН-0000098 від 15.02.2012р., №РН-0000142 від 29.02.2012р., №РН-0000141 від 29.02.2012р., №РН-0000184 від 14.03.2012р., №РН-0000194 від 16.03.2012р., №РН-0000269 від 05.04.2012р., №РН-0000303 від 19.04.2012р., №РН-0000373 від 16.05.2012р., №РН-0000504 від 02.07.2012р., №РН-0000529 від 10.07.2012р., №РН-0000746 від 26.09.2012р., №РН-0000798 від 11.10.2012р., №РН-0000795 від 11.10.2012р., №РН-0000859 від 07.11.2012р., №РН-0000971 від 18.12.2012р., №РН-0000036 від 23.01.2013р., №РН-0000135 від 05.03.2013р., №РН-0000136 від 05.03.2013р., податкові накладні, рахунки-фактури: №СФ-0000659 від 12.09.2011р., №СФ-0000695 від 27.09.2011р., №СФ-0000736 від 10.10.2011р., №СФ-0000777 від 28.10.2011р., №СФ-0000803 від 04.11.2011р., №СФ-0000841 від 17.11.2011р., №СФ-0000872 від 02.12.2011р., №СФ-0000914 від 21.12.2011р., №СФ-0000015 від 12.01.2012р., №СФ-0000028 від 17.01.2012р., №СФ-0000057 від 27.01.2012р., №СФ-0000108 від 15.02.2012р., №СФ-0000103 від 14.02.2012р., №СФ-0000149 від 29.02.2012р., №СФ-0000183 від 14.03.2012р., №СФ-0000124 від 22.02.2012р., №СФ-0000212 від 20.03.2012р., №СФ-0000273 від 05.04.2012р., №СФ-0000659 від 12.09.2011р., №СФ-0000252 від 30.03.2012р., №СФ-0000308 від 19.04.2012р., №СФ-0000382 від 16.05.2012р., №СФ-0000516 від 02.07.2012р., №СФ-0000546 від 10.07.2012р., №СФ-0000761 від 26.09.2012р., №СФ-0000811 від 11.10.2012р., №СФ-0000887 від 07.11.2012р., №СФ-0000997 від 18.12.2012р., №СФ-0000039 від 23.01.2013р., №СФ-0000137 від 05.03.2013р., №СФ-0000138 від 05.03.2013р., банківські виписки.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Через канцелярію суду надав заяву від 18.11.2015р., в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про надання відстрочки виконання рішення по справі, в якій просить суд відстрочити виконання рішення на 3 (три) місяці.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

01.09.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «СОЮЗ» (надалі Постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Азовелектросталь» (надалі Покупець) був укладений договір №1278АЄСсн (надалі Договір), відповідно до якого постачальник поставляє та передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує товар на умовах та в порядку, визначеному цим договором, згідно специфікації №1, яка є невідємною частиною цього договору (п.1.1. Договору).

Умовами п.9.1. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 15.11.2012р.) визначено, що договір чинний з дати укладення до 31.12.2014р.

Відповідно до п.4.1. Договору, постачання товару здійснюється протягом 14 днів з дня отримання 100% передоплати на розрахунковий рахунок Постачальника.

За умов п. 4.2. Договору, постачання товару здійснюється на умовах FCA («Інкотермс» в редакції 2000 р.), усі транспортні витрати виплачує Постачальник.

Умовами п.4.3. договору Постачальник повинен представити Покупцю до начала приймання Товару (партії Товару), но не пізніше 36-ти годин з моменту відвантаження оригінали наступних документів:

- товарно-транспортну накладну;

- сертифікат або паспорт якості Поставщика або виробника (у випадку, якщо Поставщик не являється виробником) 1 екземпляр на партію Товару;

- оригінал рахунку-фактури 1 екземпляр на партію Товару;

- видаткову накладну;

- податкову накладну.

Відповідно до п.5.2. Договору, загальна суму Договору складає: 109540,80 грн., у тому числі ПДВ 20% 18256,80 грн.

Згідно п. 5.3. Договору, форма розрахунку передоплата у розмірі 100% від суми Договору.

За умов п.7.1. Договору, оплата товару здійснюється в національній валюті України на протязі 15 календарних днів з моменту поставки товару.

Сторонами підписані Специфікації: №2 від 01.03.2012р., №3 від 01.12.2012р., №4 від 30.03.2012р. до договору №1278АЄСсн від 01.09.2011р., відповідно до якої узгодили найменування, кількість та ціну продукції.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію за видатковими накладними: №РН-0000642 від 14.09.2011р., №РН-0000674 від 28.09.2011р., №РН-0000704 від 10.10.2011р., №РН-0000751 від 28.10.2011р., №РН-0000766 від 04.11.2011р., №РН-0000804 від 17.11.2011р., №РН-0000836 від 02.12.2011р., №РН-0000886 від 21.12.2011р., №РН-0000016 від 12.01.2012р., №РН-0000025 від 17.01.2012р., №РН-0000053 від 27.01.2012р., №РН-0000098 від 15.02.2012р., №РН-0000142 від 29.02.2012р., №РН-0000141 від 29.02.2012р., №РН-0000184 від 14.03.2012р., №РН-0000194 від 16.03.2012р., №РН-0000269 від 05.04.2012р., №РН-0000303 від 19.04.2012р., №РН-0000373 від 16.05.2012р., №РН-0000504 від 02.07.2012р., №РН-0000529 від 10.07.2012р., №РН-0000746 від 26.09.2012р., №РН-0000798 від 11.10.2012р., №РН-0000795 від 11.10.2012р., №РН-0000859 від 07.11.2012р., №РН-0000971 від 18.12.2012р., №РН-0000036 від 23.01.2013р., №РН-0000135 від 05.03.2013р., №РН-0000136 від 05.03.2013р. на загальну суму 826251,20 грн. та виставлених рахунків-фактур: №СФ-0000659 від 12.09.2011р., №СФ-0000695 від 27.09.2011р., №СФ-0000736 від 10.10.2011р., №СФ-0000777 від 28.10.2011р., №СФ-0000803 від 04.11.2011р., №СФ-0000841 від 17.11.2011р., №СФ-0000872 від 02.12.2011р., №СФ-0000914 від 21.12.2011р., №СФ-0000015 від 12.01.2012р., №СФ-0000028 від 17.01.2012р., №СФ-0000057 від 27.01.2012р., №СФ-0000108 від 15.02.2012р., №СФ-0000103 від 14.02.2012р., №СФ-0000149 від 29.02.2012р., №СФ-0000183 від 14.03.2012р., №СФ-0000124 від 22.02.2012р., №СФ-0000212 від 20.03.2012р., №СФ-0000273 від 05.04.2012р., №СФ-0000659 від 12.09.2011р., №СФ-0000252 від 30.03.2012р., №СФ-0000308 від 19.04.2012р., №СФ-0000382 від 16.05.2012р., №СФ-0000516 від 02.07.2012р., №СФ-0000546 від 10.07.2012р., №СФ-0000761 від 26.09.2012р., №СФ-0000811 від 11.10.2012р., №СФ-0000887 від 07.11.2012р., №СФ-0000997 від 18.12.2012р., №СФ-0000039 від 23.01.2013р., №СФ-0000137 від 05.03.2013р., №СФ-0000138 від 05.03.2013р., належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача підтверджується відмітками про отримання відповідачем на відповідних: видаткових накладних, податкових накладних, належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи, з відмітками про отримання - підписами уповноважених осіб. Означені видаткові накладні підписані сторонами без заперечень.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за поставку товару у розмірі 785523,84 грн., згідно банківських виписок, належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.

З огляду на фактичні правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем, судом встановлено, що між сторонами виникли зобов'язальні відносини, на підставі укладеного договору купівлі-продажу у спрощений спосіб, як це передбачено ч.1 ст.181 ГК України, і цей договір є підставою для виникнення у його сторін майно-господарських зобов'язань.

Статтею 688 ЦК України на покупця покладено обов'язок повідомити продавця про порушення договірних зобов'язань щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію оплатив не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості становить 40727,36 грн.

Відповідач існуючий борг в сумі 40727,36 грн. не погасив, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду по справі №905/2477/15, встановлено наступне.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на важке фінансове становище підприємства, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, наявність надзвичайних подій. Крім того, відповідач зазначає, що отримання відстрочки надасть боржнику можливість здійснення погашення заборгованості без негативного впливу на експлуатаційну діяльність та фінансовий стан підприємства.

При наявності перелічених обставин, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення по справі №905/2477/15 строком на 3 (три) місяці.

За приписами п.6. ч.1. ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно п.7.2. Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно п.10. Постанови Пленуму ВГСУ «Про судове рішення» №6 від 23.03.2012р. результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 83, 121 ГПК).

Суд задовольняє заяву відповідача про надання відстрочки виконання рішення строком на 3 (три) місяця до 18.02.2016р.

За правилами ст. 49, 84 ГПК України при винесенні рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами та про повернення судового збору з бюджету у разі необхідності.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року становить 1218,00 гривень.

Позивачем у позовній заяві від 01.10.2015р. заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 40727,36 грн., тобто майнові вимоги у розумінні ч.2. ст. 16 ЦК України, ч.2. ст. 20 ГК України.

Розміри ставок судового збору встановлені у частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відтак, з огляду на приписи вказаного Закону позивачем у даному випадку повинно бути сплачено за подання до суду позовної заяви судовий збір у розмірі 1218,00 гривень.

Разом з цим, позивачем до позовної заяви додане платіжне доручення №491 від 12.06.2015р. про сплату судового збору у розмірі 1827,00 грн., тобто судовий збір було внесено в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Розмір переплати становить 609,00 грн.

Пунктом 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи те, що за приписами п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, то сума судового збору у розмірі 609,00 гривень, яка сплачена на підставі платіжного доручення №491 від 12.06.2015р. на суму 1827,00 гривень, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України як надмірно сплачена.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 526, 530, 625, 655, 692 , п.п.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «СОЮЗ», м. Дніпропетровськ до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 40727,36 грн. основного боргу задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівників, б.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «СОЮЗ» (49125, м. Дніпропетровськ, Донецьке шосеАДРЕСА_1; ) заборгованість у розмірі 40727,36 грн. основного боргу, судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Відстрочити виконання рішення Приватному акціонерному товариству «Азовелектросталь» по справі №905/2477/15 строком на 3 (три) місяця до 18.02.2016р.

Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «СОЮЗ» (49125, м. Дніпропетровськ, Донецьке шосеАДРЕСА_1; ) з державного бюджету України суму судового збору у розмірі 609,00 гривень, сплаченого відповідно до платіжного доручення №491 від 12.06.2015р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99