номер провадження справи 27/168/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015 Справа № 908/5173/15

За позовом позивача 1: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

позивача 2: Міського комунального підприємства "Основаніє" (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 29а)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69071 АДРЕСА_1)

про стягнення 8 300 грн. 67 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача 1: Петрова Л.І., дов. № 04/01/01-10 від 05.01.2015 р.

від позивача 2: Петрова Л.І., дов. № 310 від 02.01.2015 р.

від відповідача: не з'явився

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Міського комунального підприємства "Основаніє", м. Запоріжжя до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя про стягнення 8 300 грн. 67 коп. заборгованості по орендній платі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2015р., справу № 908/5173/15 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 29.09.2015р. справу № 908/5173/15 прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С., присвоєно справі номер провадження 27/168/15 та призначено судове засідання на 02.11.2015р.

Ухвалою суду від 02.11.2015р. розгляд справи відкладався на 16.11.2015р., у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

16.11.2015р. продовжено судовий розгляд справи № 908/5173/15.

16.11.2015р. до початку розгляду справи представники позивачів 1, 2 заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 16.11.2015р. представник позивачів 1 та 2 підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача 8 300 грн. 67 коп. заборгованості по орендній платі.

Крім того, позивач надав письмову заяву, відповідно до якої просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя заборгованість по орендній платі у розмірі 8 300 грн. 67 коп., а саме: на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та резолютивну частину позовної заяви читати саме в цій редакції.

Заява позивача прийнята судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Представник відповідача у судові засідання, відкриті 02.11.2015р. та 16.11.2015р. не з'явився, вимог суду не виконав, письмового відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Клопотань про розгляд справи без відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

На вимогу господарського суду, позивачем надано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого місцем проживання відповідача у справі - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: 69071 АДРЕСА_1.

Відповідач належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалу суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання на 02.11.2015р. та ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 16.11.2015р. надіслано на адресу відповідача: 69071 АДРЕСА_1, яка зазначена у позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно роз'яснень Вищого Господарського Суду України, які викладені в інформаційному листі від 15.03.2010 року № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" - неявка в судові засідання учасників судового процесу (сторін), ненадання витребуваних судом документів та доказів, необхідних для повного розгляду справи - подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. "Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Неявка відповідача в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує коло осіб, які можуть з'явитися в судове засідання та представляти інтереси Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно статті 28 ГПК України.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не скористався правом на захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представника позивачів 1, 2, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально - правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріально-правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що 07.03.2014р. між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Міським комунальним підприємством "Основаніє" (балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 134/3.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець, балансоутримувач на підставі протоколу засідання постійно діючої конкурсної комісії на право оренди об'єктів права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя від 29.01.2014р. № 2 передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно - нежитлове приміщений № III напівпідвалу (літ.А-5) площею 45,20 кв.м по АДРЕСА_2, яке перебуває на балансі міського комунального підприємства «Основаніє», вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість (Додаток № 3 до Договору) 65610,0 грн. станом на 31.01.2014р.

Згідно п. 1.2 договору майно використовується орендарем на правах оренди під магазин овочевої продукції.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами договору та акту прийому-передачі майна.

Передача комунального майна в оренду здійснюється за вартістю, вказаною в п. 1.1 даного договору та звіті про незалежну оцінку, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та відповідно до вимог актів органів виконавчої влади та місцевого самоврядування (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору у разі закінчення строку дії цього договору або його дострокового розірвання орендар передає комунальне майно орендодавцю, балансоутримувачу одночасно із підписанням акту приймання-передачі вказаного майна в 10-ти добовий термін у порядку, передбаченому чинними нормативно-правовими актами з цього питання.

Згідно п. 2.5 договору обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні за договором.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди орендна плата визначається на підставі рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011р. № 47 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 та складає 12465,90 грн. на рік у відповідності до розрахунку (додаток № 1 до договору).

Згідно п. 3.2 договору за базовий місяць (січень 2014р.) оренди майна орендна плата складає 1038,83 грн. (далі з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Пунктом п. 3.3 договору встановлено, що орендна плата розраховується орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.4 договору орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок місцевого бюджету УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім.

Пунктом 5.2 договору відповідача зобов'язано своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та у відповідності до п.5.4 в обов'язковому порядку надавати орендодавцю або баланеоутримувачу не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітнім, інформацію про перерахування орендної плати (копії документів про сплату орендної плати).

Згідно п. 5.3 договору протягом місяця після підписання договору орендар зобов'язаний внести завдаток, передбачений у п. 3.9 договору у розмірі не меншому ніж потрійний розмір орендної плати за базовий місяць оренди, який вносить в рахунок плати за останні місяці оренди. Виконання зобов'язання повинно підтверджуватися платіжним документом орендодавцю.

У відповідності до п. 11.4 договору оренди його розірвання можливе за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути розірвано за рішенням господарського суду (суду) у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з п. 11.5 договору невиконання у повному обсязі орендарем зобов'язань, як переможця конкурсу, перед виконавчим комітетом Запорізької міської ради , є підставою для розірвання договору оренди.

У зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати за період з березня 2014р. по грудень 2014р. у розмірі 7 407 грн. рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/6273/14 від 02.03.2015р. за позовом Департамента комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, МКП «Основаніє» до ФОП ОСОБА_1 про стягнення суми, розірвання договору та виселення, договір № 134/3 оренди нежитлового приміщення від 07.03.2014р. розірвано, стягнуто 7 407 грн. 73 коп. заборгованості по орендній платі та вирішено звільнити нежитлове приміщення № III напівпідвалу (літера А-5) площею 45,20 кв.м. по АДРЕСА_2 шляхом виселення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

У відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції згідно з наказом господарського суду Запорізької області від 27.03.2015р. № 908/6273/14 вказане нежитлове приміщення передано орендодавцю департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, про що складено акт державного виконавця від 05.08.2015р.

Згідно п. 3.10 договору у випадку закінчення терміну договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі приміщення по акту прийому-передачі.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі за період з 01.01.2015р. по 05.08.2015р. (день фактичної передачі нежитлового приміщення орендодавцю) складає - 8 300 грн. 67 коп.

Згідно з п. 9.1 балансоутримувач має право вимагати від орендаря виконання обов'язків, які передбачені цим договором, в тому числі шляхом звернення до суду (виступаючи позивачем).

Пунктом 10.1 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та договором.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності

конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Правовідносини сторін врегульовано договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що відносини про оренду державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Згідно ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Позивачем доведений суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов'язань за договором, а саме неналежне виконання останнім зобов'язання зі сплати орендних платежів за період з 01.01.2015р. по 05.08.2015р. у розмірі 8 300 грн. 67 коп.

Відповідач доказів оплати боргу в повному обсязі суду, станом на день розгляду справи суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 33 ГПК України сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобов'язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов'язань. Якщо учасники зобов'язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов'язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов'язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов'язання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов'язання, воно вважатиметься припиненим.

Виконання, яке припиняє зобов'язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача 8 300 грн. 67 коп. заборгованості по орендній платі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 85 ГПК України - 16.11.2015року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Крім того, у зв'язку з тим, що при зверненні з позовною заявою до суду позивач - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя сплатив судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме замість 1 218 грн. 00 коп., сплачено 1 395 грн. 50 коп., господарський суд на підставі ухвали, повертає позивачу 177 грн. 50 коп. судового збору, як зайво сплаченого.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя, Міського комунального підприємства "Основаніє", м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69071 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Леніна,206, , з зарахуванням до місцевого бюджету Шевченківського району на розрахунковий рахунок № 0009 в ГУДКСУ в Запорізькій області, , МФО 813015, призначення платежу: за оренду 22080401) 8 300 (вісім тисяч триста) грн. 67 коп. заборгованість по орендній платі. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69071 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Леніна,206, ) 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору на розрахунковий рахунок № 8540 в УДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 18.11.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.