РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/26657/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О. розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша"

про стягнення 13 073, 96 грн.

за участю представників:

від позивача:Дудуц О.В.- представник за довіреністю б/н від 20.05.2015 р.
від відповідача:Дейнека О.В.- представник за довіреністю № 26-2015 від 22.12.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" звернулось до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про стягнення 13 073, 96 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.07.2014 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Ніссан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Ніссан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що був застрахований у Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта".

24.02.2015 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у сумі 13 073,96 грн. на користь страхувальника.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.09.2014 р. у справі № 752/11625/14-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (Поліс № АІ/6168942).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 16.07.2014 р. в м. Києві.

У позові Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" суму страхового відшкодування у розмірі 13 073,96 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, вказав про сплату суми страхового відшкодування, яка була визначена з урахуванням коефіціенту фізичного зносу на підставі звіту оцінювача про визначення вартості матеріального збитку. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № К750-061/08/СТ від 27.08.2008 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" та ОСОБА_3, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Ніссан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

16.07.2014 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Ніссан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Ніссан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.09.2014 р. у справі № 752/11625/14-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № ВМ5184АК-30.07/2 від 30.07.2014 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля "Ніссан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, складав 8 336,72 грн., а згідно з рахунком-фактури СТО № 04987 від 05.08.2014 р. - 17 218,52 грн.

На підставі заяви страхувальника від 25.07.2014 р., рахунку-фактури СТО № 04987 від 05.08.2014 р., страхового акту № СТ-14-6253/1 від 20.08.2014 р., розрахунку розміру страхового відшкодування від 20.08.2014 р. ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" перерахувало на користь страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 13 073,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9741 від 24.02.2015 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6168942, отже, відповідальною особою за заподіяні внаслідок ДТП збитки є відповідач.

26.05.2015 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 09-06-08/7296 про виплату страхового відшкодування у сумі 13 073,96 грн. Вказана вимога була задоволена частково, а саме - на суму 8 336,72 грн., оскільки ПрАТ "Страхова компанія "Перша" розрахувало розмір страхового відшкодування на підставі звіту матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Ніссан" з урахуванням коефіціенту фізичного зносу.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Страхова компанія "Перша" за договором майнового страхування у сумі 13 073,96 грн. (у фактично перерахованій сумі).

При цьому, суд відхиляє посилання ПрАТ "Страхова компанія "Перша" на приписи Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" щодо проведення обов'язкової оцінки.

Так, норми законодавства про страхування не покладають на страховика за договором добровільного страхування обов'язок доводити розмір збитків виключно шляхом проведення його оцінки відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Також частиною 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", яка визначає випадки, коли проведення оцінки майна є обов'язковим, не передбачено обов'язкового проведення такої оцінки страховиком, що уклав договір добровільного страхування.

Крім того, Верховним Судом України в Узагальненні "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 р. роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, доводи відповідача про необхідність доведення розміру збитків виключно шляхом проведення його оцінки професійним оцінювачем відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" не узгоджуються з нормами законодавства про страхування.

Полісом № АІ/6168942, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 50 000,00 грн., а франшиза - 0,00 грн.

Отже, відповідальність ПрАТ "Страхова компанія "Перша" в даному випадку обмежується сумою в 50 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн., а відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 13 073,96 грн.

Як вже встановлено судом, після порушення провадження у справі відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування на суму 8 336,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20948 від 15.10.2015 р.

Отже, у такий спосіб відповідач припинив грошове зобов'язання по оплаті страхового відшкодування у сумі 8 336,72 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, а тому провадження в цій частині підлягає припиненню. Решта позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 4 737,24 грн. підлягають задоволенню з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про стягнення 13 073, 96 грн. в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" страхового відшкодування в сумі 8 336,72 грн. припинити.

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про стягнення 4 737,24 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03118, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30, ідентифікаційний код 31681672) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) страхове відшкодування в сумі 4 737 (чотири тисячі сімсот тридцять сім) грн. 24 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03118, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30, ідентифікаційний код 31681672) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 19 листопада 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 24 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.