ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

19 листопада 2015 року Справа № 911/3348/14

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промснабресурс ХХІ"

69083, м. Запоріжжя, вул. Складська, 8

Відповідач

(заявник): Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 26, офіс 505

Третя особа, без

самостійних вимог на предмет

спору, на стороні відповідача: Міністерство енергетики та вугільної

промисловості України

01601, м. Київ, вул Хрещатик, 30

про: відстрочку виконання судового рішення.

Суддя О.Г. Смородінова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: представник не з'явився;

Від відповідача: Варданян А.А., дов. №21 від 14.09.2015р.

Від третьої особи: представник не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

19 серпня 2015 року ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» звернулось до суду із заявою (вих. №760 від 14.08.2015р.) про відстрочку виконання рішення суду від 20.11.2014р. у справі №911/3348/14 до 01 січня 2016 року.

Ухвалою суду від 20.08.2015р. було відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду вказаної заяви ПАТ «ДАТ «Чорномортранссервіс» до повернення матеріалів справи №911/3348/14 з апеляційної інстанції до Господарського суду Миколаївської області.

У зв'язку з оскарженням відповідачем рішення суду від 20.11.2014р. у апеляційному та касаційному порядку, справа неодноразово надсилалась до Одеського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України, та 05.11.2015р. повернулась в провадження Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 09.11.2015р. розгляд заяви ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» про відстрочку виконання рішення суду було призначено на 19 листопада 2015 року о 10 год. 30 хв., зобов'язано стягувача подати суду письмові мотивації щодо заявлених боржником вимог.

Але стягувач вимоги ухвали суду від 09.11.2015р. не виконав, витребуваних судом документів не надав.

Натомість, 18.11.2015р. від позивача до суду засобами факсимільного зв'язку надійшла телеграма з клопотанням про відкладення розгляду заяви на більш пізній строк та направлення копії заяви, яка мотивована тим, що по-перше, позивач не отримував копію заяви позивача з додатками, що робить неможливим надати свої заперечення, а по-друге, надходження ухвали суду про призначення судового засідання на адресу позивача 16.11.2015р. унеможливило забезпечення явки представника в судове засідання.

Суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання та відкладення розгляду заяви з огляду на наступне:

по-перше, до заяви №760 від 14.08.2015р. про відстрочення виконання рішення суду заявник додав докази направлення даної заяви на юридичну адресу позивача та третьої особи (фіскальні чеки та описи вкладення) зі штриховими ідентифікаторами « 383» та « 391» відповідно; з даних офіційного сайту Державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» відправлення зі штриховим ідентифікатором « 383» (позивачу) було вручено адресату (одержувачу) особисто 14.09.2015 об'єктом поштового зв'язку «ЗАПОРІЖЖЯ 83» з індексом 69083. Отже, твердження позивача спростовуються матеріалами справи;

по-друге, відповідно до приписів ч.1 ст. 121 ГПК України, питання щодо відстрочення, розстрочення або зміни способу та порядку виконання рішення суду розглядається у судовому засіданні господарським судом, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк з викликом сторін, прокурора. При цьому вказаний процесуальний строк не підлягає продовженню, а неухильне дотримання всіма судами згаданого десятиденного строку, а також процесуального порядку розгляду заяв (подань) державних виконавців є невід'ємною складовою законності, як однієї з основних засад судочинства, та передбаченого ч. 2 ст. 19 Конституції України обов'язку суду, як органу державної влади, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказана правова позиція викладена у листі Верховного Суду України від 27.10.2008р. №6-3/2008 "Щодо порушень десятиденного строку розгляду заяв державних виконавців про встановлення чи зміни способу виконання судового рішення, його роз'яснення, а також процесуального порядку їх розгляду".

Отже, стягувач був належним чином повідомлений про наявність заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, заздалегідь отримав вказану заяву та мав можливість підготувати свої міркування з цього приводу та своєчасно скерувати їх до господарського суду.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про відстрочення виконання судового рішення в повному обсязі та надав суду додаткові докази, що підтверджують його позицію.

Третя особа без самостійних позовних вимог на стороні відповідача письмових міркувань суду не представила, представника в судове засідання не направила.

За результатами розгляду заяви боржника, матеріалів справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності та відповідності з положеннями ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши представника відповідача (боржника), суд дійшов висновку про задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення по даній справі, виходячи з наступного:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20 листопада 2014 року у даній справі були задоволені позовні вимоги ТОВ «Промснабресурс ХХІ», стягнуто з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь позивача 245258,12 грн. основного боргу, 10300,84 грн. - 3% річних, 17036,76 грн. - інфляційних та 5452,0 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.03.2015р. вказане рішення було залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» - без задоволення.

25.03.2015р. на виконання вказаного рішення був виданий відповідний наказ.

За приписами частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як вже було вище зазначено, боржник скористався цією процесуальною нормою та скерував до господарського суду відповідну заяву про відстрочення виконання судового рішення від 20.11.2014р. у справі № 911/3348/14.

За загальними положеннями ст. 121 ГПК України відстрочення або розстрочення виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підпунктом 7.2 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В даному випадку, обставиною неможливості виконання судового рішення є фактичне позбавлення відповідача активів, які були розташовані на території Автономної Республіки Крим, що унеможливило його подальшу господарську діяльність. Наразі відповідачем вживаються заходи з відновлення господарської діяльності, що надасть можливість виконати рішення суду у добровільному порядку та у повному обсязі.

Так, відповідач зазначає, що його активи були незаконно відчужені згідно з постановою Верховної Ради Республіки Крим від 17 березня 2014 року «Про питання енергетичної безпеки Республіки Крим», відповідно до якої визначено, що власністю Республіки Крим є: рухоме та нерухоме майно публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», розташоване на території Республіки Крим, її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, що увійшло та не увійшло до статутного капіталу ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» у складі необоротних (в тому числі нематеріальних) і оборотних активів, у тому числі державне (України) майно, передане йому у користування та те, що перебуває на балансовому та позабалансовому обліку.

Отже, на підставі викладеного, відповідач наголошує, що станом на дату ухвалення господарським судом рішення від 20.11.2014р. у справі №911/3348/14 ДАТ «Чорноморнафтогаз» в результаті неправомірних дій вже було націоналізовано самопроголошеною владою АР Крим, а за юридичної адресою товариства (АР Крим, м.Сімферополь, пр. Кірова/пров. Совнаркомовський, 52/1) створено нове підприємство - Кримське республіканське підприємство «Чорноморнафтогаз».

З наданої відповідачем копії статуту вбачається, що метою діяльності підприємства є здійснення підприємницької діяльності для забезпечення суб'єктів господарства та населення України нафтою, природним газом, газовим конденсатом та продуктами їх переробки, задоволення потреб населення, підприємств і організацій в іншій продукції, впровадження в економіку винаходів та інших новацій, проведення будь-яких видів виробничо-комерційної діяльності, не заборонених чинним законодавством України, одержання прибутку в інтересах акціонерів товариства, максимізації добробуту акціонерів у разі зростання ринкової вартості акцій товариства, а також отримання акціонером дивідендів (п. 4.1 статуту).

Засновником товариства є держава в особі Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України (п.1.2 статуту).

Також в матеріалах справи наявна копія сертифікату №2017 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий підприємству-відповідачу Торгово-промисловою палатою України (лист від 03.12.2014р. вих. №5592/05-4), з якого вбачається, що Торгово-промисловою палатою України було розглянуто звернення ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» та засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили з 27.02.2014р. На момент видачі сертифікату форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

04.02.2015р. відбулась спільна нарада з питань стану та перспектив забезпечення природним газом Генічеського та інших районів Херсонської області (копію протоколу б/н від 04.02.2015р. надано відповідачем), на якій було прийнято рішення, зокрема, забезпечити ПАТ ДАТ «Чорноморнафтогаз» надійність експлуатації Стрілкового газового родовища для надійного забезпечення споживачів Генічевського району природним газом.

Окрім цього, разом із позбавленням активів та фактичним припиненням підприємницької діяльності, органами державної виконавчої служби був накладений арешт на всі рахунки відповідача (постанова про арешт коштів боржника від 25.09.2015р. ВП №47458937), що також негативно вплинуло на господарську діяльність підприємства та на його платоспроможність.

За таких обставин, відповідач довів належними та допустимими доказами неможливість виконання рішення суду у даній справі через об'єктивні обставини, що не залежали від волі останнього.

При цьому відповідачем зазначено, що спільно з Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» створено робочу групу з питань діяльності ДАТ «Чорноморнафтогаз» в умовах тимчасової окупації України, підготовлено та затверджено рішенням правління НАК «Нафтогаз України» від 04.08.2014р. (протокол №98) «План заходів щодо вирішення питань, пов'язаних з діяльністю Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» в умовах тимчасової окупації території України».

Відповідно до даного Плану заходів проводиться активна робота з отримання дублікатів та копій правовстановлюючих документів та активи товариства, а саме підтвердження права власності на 27 суден та бурові установки, підтвердження права власності на нерухоме майно та інші активи; впорядкування майнових прав та правовідносин щодо участі у спільній діяльності.

Також в судовому засіданні представник заявника надав суду для огляду уточнений проект промислової розробки Стрілкового газового родовища. За твердженням заявника саме з цього проекту вбачається можливість виконання рішення суду в повному обсязі, але починаючи з 2016 року.

Суд також враховує те, що відповідач є стратегічним об'єктом, заснованим на державній власності, грошові кошти та рухоме майно якого арештовані, а нерухоме майно знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, що є обставинами, які ускладнюють виконання рішення у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе відстрочити по даній справі виконання судового рішення до зазначеного заявником терміну.

Отже, керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочення виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 20.11.2014р. у справі №911/3348/14 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 20.11.2014р. у справі № 911/3348/14 про стягнення заборгованості - до 01 січня 2016 року.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя О.Г. Смородінова