РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2015Справа №910/19706/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки»
доПублічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк»
прозобов'язання вчинити дії

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.07.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про зобов'язання вчинити дії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що ним 14.07.2015 було подано відповідачу платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 про перерахування грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп. з рахунку позивача НОМЕР_1, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк», на рахунок позивача № 359, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк», яке залишилось відповідачем без виконання, у зв'язку з чим позивач просив суд зобов'язати відповідача виконати платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 про перерахування грошових коштів на суму 61000 грн. 00 коп.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд витребувати у відповідача Договір про обслуговування поточного/карткового рахунку від 19.11.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» повернуто без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 скасовано, матеріали справи № 910/19706/15 передано до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 порушено провадження у справі № 910/19706/15; розгляд справи призначено на 06.11.2015.

29.10.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання, в якому позивач зазначив, що відповідач виконав подане позивачем платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 та перерахував грошові кошти у розмірі 61000 грн. 00 коп. При цьому, у вказаному клопотанні позивач просив суд покласти на відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

04.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких відповідач просив суд припинити провадження у даній справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки 14.08.2015 Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» перерахувало грошові кошти у розмірі 61000 грн. 00 коп. з рахунку позивача НОМЕР_1, відкритому у Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк», та на рахунку позивача НОМЕР_1 відсутні грошові кошти для виконання платіжного доручення № 805 від 14.07.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 13.11.2015; зобов'язано позивача надати суду докази виконання банком платіжного доручення № 805 від 14.07.2015 або докази відкликання позивачем вказаного платіжного доручення; зобов'язано відповідача надати суду письмові пояснення та відповідні докази, чи було позивачем відкликано платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 на суму 61000 грн. 00 коп.

12.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 13.11.2015, без участі представника позивача.

12.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі та документи на виконання вимог ухвали суду, які суд долучив до матеріалів справи.

Розглянувши у судовому засіданні 13.11.2015 клопотання позивача про витребування у відповідача Договору про обслуговування поточного/карткового рахунку від 19.11.2012, суд відмовив в його задоволенні з огляду на те, що в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія вказаного договору разом з додатками та додатковою угодою.

Представник позивача у судове засідання 13.11.2015 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином (відповідно до протоколу судового засідання від 06.11.2015).

Представник відповідача у судове засідання 13.11.2015 не з'явився, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21677333 від 22.10.2015, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень (відповідно до якого поштове відправлення вручене адресату особисто).

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 13.11.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.2012 між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» (клієнт) укладено Договір № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк», відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок згідно Додатку, здійснює його розрахунково-касове обслуговування (переоформлення, закриття, тощо).

Згідно з Додатком до Договору № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» (номери, валюти рахунків та тарифний пакет, за якими обслуговується рахунок), позивачу відкриті рахунок НОМЕР_1.980 у гривні, НОМЕР_1.978 у Євро, НОМЕР_1.840 у даларах та НОМЕР_1.643 у російських рублях.

Відповідно до п. 2.1.1 Договору № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» банк має право здійснювати договірне та примусове списання коштів з рахунку клієнта, а також обмежувати право клієнта розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунках клієнта у випадках, у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 2.1.2 Договору № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» банк має право припинити розрахунково-касове обслуговування рахунків клієнта та/або дію цього Договору у випадках, передбачених загальними положеннями та нормативно-правовими актами НБУ.

Згідно з п. 2.2.1 Договору № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» клієнт має право розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства, нормативно-правових актів НБУ та загальних положень.

Згідно з п. 2.3.1 Договору № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» банк зобов'язується своєчасно виконувати платіжні доручення клієнта, його заяви про купівлю або продаж іноземної валюти.

Відповідно до п. 5.1 Договору № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» він набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення підписів печатками сторін і діє до останнього дня поточного календарного року. Якщо за 30 днів до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявить про припинення цього Договору, даний Договір вважається продовженим ще на один рік. Кількість пролонгацій необмежена.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором банківського рахунку.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до статті 1067 Цивільного кодексу України, Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 22.10.2013 між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» (клієнт) укладено Додаткову угоду № ІВ-215257-2 про банківське обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «Інтернет-банкінг» до Договору № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» від 19.11.2012, відповідно до умов якого клієнт доручає, а банк приймає на себе зобов'язання по розрахунковому обслуговуванню відкритих клієнтом в банку поточних/карткових рахунків з використанням системи Інтернет-банкінгу в порядку та на умовах, встановлених даною Додатковою угодою.

Відповідно до п. 2.5 Додаткової угоди сторони погоджуються розглядати ЕЦП (електронний цифровий підпис) документів, що пересилаються з використанням системи, як аналог власноручного підпису відповідних повноважених осіб на документах, що надаються на паперовому носії.

Згідно з п. 2.6 Додаткової угоди сторони визначають, що всі електронні документи, завірені ЕЦП, юридично еквівалентні відповідним документам на паперовому носії, підписаним повноваженими особами ат завіреними відбитком печатки (штампа) відповідно до діючого законодавства, мають юридичну силу і підтверджують наявність правових відносин між сторонами. Сторони зобов'язуються приймати до виконання документи, заврені ЕЦП. Електронні документи без ЕЦП відповідальних осіб клієнта не мають юридичної сили, банком не розглядаються і не виконуються.

Відповідно до п. 4.1.2 Додаткової угоди банк зобов'язується приймати до виконання електронні документи, передані клієнтом в електронному вигляді, при їхньому розшифруванні з використанням таємного ключа банку, позитивної перевірки електронних цифрових підписів даних документів, при наявності достатніх коштів на рахунку клієнта для їх виконання, а також відсутності підстав, передбачених чинним законодавством України, при виконанні яких банк має право або зобов'язаний відмовитись від виконання платіжного документа. Електронні платіжні документи приймаються до виконання лише у випадку їх заповнення у відповідності з вимогами Національного банку України.

Судом встановлено, що 14.07.2015 позивач звернувся до відповідача із платіжним дорученням № 805 від 14.07.2015 (у системи Інернет-банкінг) про перерахування з рахунку позивача НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп. на інший рахунок позивача, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» (вказане платіжне доручення отримане банком 14.07.2015 відповідно до відмітки на ньому).

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004, визначено, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

У додатку № 8 до вказаної Інструкції наведено, що обов'язковим реквізитом платіжного доручення є дата складання. Зазначається дата складання розрахункового документа (реєстру, заяви про відкриття акредитива) наступним чином: число, місяць та рік цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР (за винятком розрахункових чеків) або число - цифрами ДД, місяць - словом, рік - цифрами РРРР.

Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується (п.3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено Постановою № 22 від 21.01.2004 правління Національного банку України).

Судом встановлено, що станом на 14.07.2015 на рахунку позивача НОМЕР_1 були наявні грошові кошти у розмірі 61335 грн. 56 коп., що підтверджується долученою позивачем через канцелярію суду 12.11.2015 копією банківської виписки з рахунку НОМЕР_1 станом на 14.07.2015.

Однак, відповідач свій обов'язок за Договором № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» від 19.11.2012 та Додаткової угоди № ІВ-215257-2 від 22.10.2013 в частині виконання поданого позивачем платіжного доручення № 805 від 14.07.2015 про перерахування грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп. не виконав, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що 14.08.2015 відповідач перерахував грошові кошти у розмірі 61000 грн. 00 коп., які знаходились на рахунку позивача НОМЕР_1, на підставі поданого позивачем платіжного доручення № 808 (надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно з Договором № САТ-459/ФП від 08.07.2015); 14.08.2015 - грошові кошти у розмірі 300 грн. 00 коп. (погашення нарахованої комісії) та 31.08.2015 - грошові кошти у розмірі 35 грн. 56 коп. (погашення нарахованої комісії), що разом становить 61335 грн. 56 коп., що підтверджується долученою відповідачем до матеріалів справи через канцелярію суду 04.11.2015 копією банківської виписки за період з 13.07.2015 по 02.11.2015 з рахунку позивача НОМЕР_1.

При цьому, у вказаній банківські виписці зазначено, що вихідний залишок грошових коштів на рахунку позивача НОМЕР_1 станом на 02.11.2015 становить 0 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується із положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України; безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Відповідно до п. 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004р. № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004р. за № 377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України

Приписами пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Пунктом 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, встановлено, що банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку"; ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Відповідно до частини першої пункту 2.19 вказаної Інструкції, розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Згідно з частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, права та законні інтереси суб'єктів господарювання та споживачів захищаються, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

Судом встановлено, що після звернення позивача з даним позовом до суду відповідачем 14.08.2015 були перераховані грошові кошти з рахунку позивача НОМЕР_1 у розмірі 61000 грн. 00 коп. на підставі платіжного доручення № 808 від 14.08.2015, що підтверджується долученою відповідачем через канцелярію суду 04.11.2015 банківською випискою з рахунку позивача за період з 13.07.2015 по 02.11.2015.

Крім того, через відділ діловодства суду 12.11.2015 позивач долучив до матеріалів справи копію виписки по рахунку НОМЕР_1 станом на 10.11.2015, з якої вбачається, що станом на 10.11.2015 на рахунку позивача НОМЕР_1 грошові кошти відсутні (вихідний залишок становить 0 грн. 00 коп.).

При цьому, у письмових поясненнях, поданих відповідачем через канцелярію суду 04.11.2015, відповідач зауважив, що станом на 04.11.2015 на рахунку позивача НОМЕР_1 відсутня сума грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп., щодо перерахування якої позивачем заявлено позовні вимоги, у зв'язку з чим відповідач просив припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предметом спору.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У відповідності до пункту 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Однак, суд зазначає, що у пункті 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, предметом позову у даній справі є зобов'язання відповідача виконати конкретне платіжне доручення, а підставою позову є невиконання банком свого обов'язку, передбаченого законодавством та договором, щодо виконання поданого клієнтом конкретного платіжного доручення.

Так, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що ним 14.07.2015 було подано відповідачу платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 про перерахування грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп., яке залишилось відповідачем без виконання, у зв'язку з чим позивач просив суд зобов'язати відповідача виконати платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 про перерахування грошових коштів на суму 61000 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що 14.08.2015 відповідач перерахував грошові кошти у розмірі 61000 грн. 00 коп., які знаходились на рахунку позивача НОМЕР_1, на підставі поданого позивачем платіжного доручення № 808 від 14.08.2015.

Разом з тим, як вбачається з поданої відповідачем через канцелярію суду 04.11.2015 копії банківської виписки з рахунку позивача НОМЕР_1 за період з 13.07.2015 по 02.11.2015, 14.08.2015 відповідач виконав подане позивачем платіжне доручення № 808 (призначення платежу - надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно з Договором № САТ-459/ФП від 08.07.2015), перерахувавши грошові кошти у розмірі 61000 грн. 00 коп. з рахунку позивача НОМЕР_1 на рахунок ОСОБА_3, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк».

Тобто, відповідачем було виконане інше платіжне доручення, аніж те, щодо зобов'язання виконати яке позивачем було подано позов до суду.

При цьому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2015 суд зобов'язав позивача надати суду докази виконання банком платіжного доручення № 805 від 14.07.2015 або докази відкликання позивачем вказаного платіжного доручення; зобов'язав відповідача надати суду письмові пояснення та відповідні докази, чи було позивачем відкликано платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 на суму 61000 грн. 00 коп.

Однак, сторони вимог ухвали суду від 06.11.2015 не виконали; не надали суду витребовуваних документів та письмових пояснень щодо обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про припинення провадження у даній справі у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки предметом спору у справі № 910/19706/15 є зобов'язання відповідача виконати платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 про перерахування грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп. з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» НОМЕР_1, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк», на рахунок позивача № 0359, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк», тоді як відповідачем було виконане платіжне доручення № 808 (призначення платежу - надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно з Договором № САТ-459/ФП від 08.07.2015), про перерахування грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп. з рахунку позивача НОМЕР_1, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк», на рахунок ОСОБА_3, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк».

З огляду на вищевикладене, суд вважає необґрунтованим твердження позивача, викладене у клопотанні, поданому через канцелярію суду 29.10.2015, що відповідач виконав саме платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 на суму 61000 грн. 00 коп., оскільки з наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було виконане саме вказане платіжне доручення.

Натомість, як встановлено судом, 14.08.2015 відповідач виконав подане позивачем платіжне доручення № 808 (призначення платежу - надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно з Договором № САТ-459/ФП від 08.07.2015), перерахувавши грошові кошти у розмірі 61000 грн. 00 коп. з рахунку позивача НОМЕР_1 на рахунок ОСОБА_3, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк».

Таким чином, суд дійшов висновку, що Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» станом на дату розгляду справи у суді не виконало подане позивачем платіжне доручення № 805 від 14.07.2015 про перерахування грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп. з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» НОМЕР_1, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк», на рахунок позивача № 0359, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк». Протилежного сторонами не доведено.

Разом з тим, відповідно до п. 2.1.2 Договору № CUR_LE_215257 про обслуговування поточного рахунку в АТ «ПроКредит Банк» банк має право припинити розрахунково-касове обслуговування рахунків клієнта та/або дію цього Договору у випадках, передбачених загальними положеннями та нормативно-правовими актами НБУ.

Відповідно до п. 22.9 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту. Порядок визначення залишку коштів встановлюється Національним банком України. У разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок отримувача.

Як встановлено судом, станом на 14.07.2015 (дата подання платіжного доручення № 805 від 14.07.2015) на рахунку позивача НОМЕР_1 були наявні грошові кошти у розмірі 61335 грн. 56 коп., що підтверджується долученою позивачем через канцелярію суду 12.11.2015 копією банківської виписки з рахунку НОМЕР_1 станом на 14.07.2015.

Як встановлено судом, 14.08.2015 відповідач перерахував з рахунку позивача НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 61000 грн. 00 коп. (надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно з Договором № САТ-459/ФП від 08.07.2015); 14.08.2015 - грошові кошти у розмірі 300 грн. 00 коп. (погашення нарахованої комісії) та 31.08.2015 - грошові кошти у розмірі 35 грн. 56 коп. (погашення нарахованої комісії), що разом становить 61335 грн. 56 коп., що підтверджується долученою відповідачем до матеріалів справи через канцелярію суду 04.11.2015 копією банківської виписки за період з 13.07.2015 по 02.11.2015 з рахунку позивача НОМЕР_1.

При цьому, у вказаній банківські виписці зазначено, що вихідний залишок грошових коштів на рахунку позивача НОМЕР_1 станом на 02.11.2015 становить 0 грн. 00 коп.

Таким чином, враховуючи відсутність станом на дату розгляду справи у суді (протилежного позивачем не доведено) на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» НОМЕР_1, відкритому у Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк», достатньої суми грошових коштів для виконання відповідачем платіжного доручення № 805 від 14.07.2015 про перерахування грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп. з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» НОМЕР_1, відкритого в Публічному акціонерному товаристві «ПроКредит Банк», на рахунок позивача № 0359, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк», суд дійшов висновку про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки».

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7, у такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход державного бюджету України.

Таким чином, враховуючи наявність порушеного права позивача на момент звернення з даним позовом до суду (щодо невиконання відповідачем платіжного доручення № 805 від 14.07.2015) та ненадання суду доказів належного (в тому числі, несвоєчасного) виконання відповідачем платіжного доручення № 805 від 14.07.2015 та доказів його відкликання позивачем, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, з огляду на що судовий збір за подання позовної заяви покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Таким чином, з огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

При цьому, судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1537 від 24.07.2015, та за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 - судовий збір у розмірі 609 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 17.08.2015.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 2 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 107-А; ідентифікаційний код: 21677333) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ агротехніки» (01054, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 8; ідентифікаційний код: 36947647) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 20.11.2015

Суддя І.М. Отрош