ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015р. Справа № 917/2204/15

За позовом комунального виробничого підприємства "Комсомольськтеплоенерго"

до Комсомольського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№136)

про стягнення 196766 грн. 26 коп.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Рішення прийняте після перерви, оголошеної в засіданні суду 12.11.2015р. до 13год. 30хв. 12.11.2015р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 196766грн. 26коп. боргу.

Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позову посилаючись на безпідставність вимог (а.с.19-20).

Позивач вимоги ухвали суду від 19.10.2015р. не виконав, про наявність поважних причин невиконання вимог ухвали суду від 19.10.2015р. позивач не повідомив. Копія ухвали суду від 19.10.2015р. позивачем отримана 21.10.2015р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с.18).

Згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 196766грн. 26коп. боргу за теплову енергію. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що Кременчуцькою державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності комунального виробничого підприємства «Комсомольськтеплоенерго» (позивача) і що за результатами перевірки позивачем отримано вимогу про необхідність відшкодування 196766грн. 26коп. за теплову енергію, яка була спожита Комсомольським виправним центром управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№136) (відповідачем) у період з 01.04.2012р. по 31.12.2014р.

Дослідивши надані у справі докази, суд при вирішенні спору виходить з наступного:

Відповідно до пункту 5 статті 54 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Всупереч наведеній нормі в позовній заяві, зокрема, не вказані обставини та докази виникнення у відповідача зобов'язань щодо сплати вказаної у позові суми та докази порушення (невиконання) відповідачем своїх зобов'язань, у позовній заяві відсутній і до позовної заяви не доданий обгрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Позивач у позовній заяві посилається на ревізію Кременчуцької державної фінансової інспекції фінансово-господарської діяльності позивача, проте ні до позовної заяви ні в засіданні суду 12.11.2015р. акт ревізії позивачем суду не наданий.

Згідно наданої позивачем не засвідченої належним чином копії листа Кременчуцької об'єднаної державної фінансової інспекції від 27.03.2015р. №01-14/658 (а.с.7-8), позивачем протягом періоду з 01.04.2012р. по 31.12.2014р. реалізовано послуги з постачання теплової енергії за заниженими тарифами. Позивач не навів жодного обґрунтування чому відповідальність за постачання позивачем теплової енергії за заниженими тарифами покладається на відповідача, не навів доказів заниження тарифів відповідачем; позивач також не навів та не надав інших доказів в обґрунтування позовних вимог як то: доказів виникнення відповідних зобов'язань у відповідача, доказів їх невиконання відповідачем, тощо.

Позивач також не навів правового обгрунтування заявленого позову.

Як зазначалось вище, позивач в обгрунтування позову посилається лише на проведену Кременчуцькою об'єднаною державною фінансовою інспекцією ревізію.

Акт ревізії є документом, який з приводу наявності (чи відсутності) відповідних порушень містить лише думку органу, який його склав, та не має заздалегідь обумовленої сили.

Акт ревізії, як і вказана позивачем вимога Кременчуцької об'єднаної державної фінансової інспекції, самі по собі не є належними і допустимими доказами порушення відповідачем своїх зобов'язань та доказами наявності боргу, а відтак не свідчать про наявність підстав для задоволення даного позову..

Відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Аналогічні положення закріплено в статті 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 ГПК України обов'язок доказування позовних вимог покладає на позивача.

Наданими у справі доказами позовні вимоги не підтверджені, а тому позов задоволенню не підлягає.

(При вирішенні даного спору судом врахована судова практика, зокрема, постанова Вищого господарського суду України від 15.01.2013р. у справі № 5015/2427/12, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2012 р. у справі № 18/1716/12.)

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові повністю.

Суддя Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 25.11.2015р. (в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді).