РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015Справа №910/23449/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Отіс"

до Державного підприємства "Укржитлосервіс"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Мацюк В.В. - за довіреністю від 02.07.2015р.;

від відповідача: Хіміч Б.С. - за довіреністю від 29.09.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

В вересні 2015 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Отіс» (позивач) надійшла позовна заява позовна до Державного підприємства «Укржитлосервіс» (відповідач) про стягнення 295 704,88 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Договору D21 OM № 0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 02.01.2014 року.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав просив розстрочити виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/23449/15. Розгляд справи призначено на 30.09.2015р.

В судовому засіданні 30.09.2015р. у справі оголошено перерву до 19.10.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,-

ВСТАНОВИВ:

02.01.2014 року між Державне підприємством «Укржитлосервіс» (замовник) та Приватним акціонерним товариством (виконавець) (разом - сторони) укладено Договір D21 OM № 0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 02.01.2014 року (далі - Договір або Договір про надання послуг), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов'язується надати замовникові послуги з технічного обслуговування і ремонту ліфтів, зазначені в технічному завданні замовника та у Додатку № 1 до договору «Відомість об'єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та підйомників», а замовник - прийняти і оплатити вказані послуги.

Згідно з п. 3.1. Договору щомісячна вартість послуг за договором визначена сторонами згідно акцептованої пропозиції у відповідності з Додатком № 1 «Відомість об'єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та підйомників», яки складає невід'ємну частину договору, та на день укладення договору за кожен місяць технічного обслуговування становить 32 452,81 грн.

Пунктом 3.2. Договору про надання послуг сторони погодили, що вартість договору у розрахунку на 12 місяців становить 389 433,72 грн.

Відповідно до п. 4.2. Договору розрахунки за надані послуги здійснюються шляхом оплати замовником після підписання сторонами актів виконаних робіт у розмірі щомісячної вартості робіт, на умовах відстрочки платежу 30 календарних днів з дня підписання акту виконаних робіт.

На виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 324 528,10 грн., що підтверджується актами приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів.

Відповідач оплатив надані послуги на загальну суму 28 823,22 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Договору D21 OM № 0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 02.01.2014 року щодо своєчасної оплати наданих послуг, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 295 704,88 грн. основного боргу.

Відповідач у відзиві зазначив, що є збитковим підприємством, крім того, різницю між встановленими тарифами на послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та економічно обґрунтованим втратами на їх виробництво місцевим бюджетом не одержано, що є підставою згідно зі ст. 83 Господарського процесуального кодексу України розстрочити виконання рішення суду на 1 рік рівними частинами.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, позивачем надано відповідачу послуги за Договором D21 OM № 0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 02.01.2014 року на загальну суму 324 528,10 грн., строк оплати яких відповідно до п. 4.2. вказаного договору настав, відповідачем частково оплачено вартість наданих послуг на суму 28 823,22 грн.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що доказів оплати наданих послуг у більшому розмірі відповідачем суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з останнього заборгованість за Договором D21 OM № 0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 02.01.2014 року в розмірі 295 704,88 грн. (324 528,10 грн. (вартість наданих послуг) - 28 823,22 грн. (часткова оплата)).

Щодо заявленого відповідачем клопотання про розстрочку виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Судом встановлено, що господарська діяльність ДП «Укржитлосервіс» полягає у наданні послуг з утримання будинків і прибудинкових територій та комунальних послуг мешканцям житлового фонду, орендарям і власникам нежитлових приміщень.

Через неодержання з бюджету міста Києва коштів для компенсації різниці в цінах і тарифах за послуги з утримання житлового фонду та прибудинкових територій, які перебувають на балансі відповідача, у останнього утворилась заборгованість з оплати таких послуг.

Крім того, підтвердженням того, що відповідач є збитковим підприємством виступають звіти про фінансові результати з 2010 року по 2015 рік.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги складний фінансовий стан відповідача, те, що відповідач проти розстрочки виконання судового рішення не заперечував, суд дійшов висновку, що виконання рішення суду підлягає розстрочці рівними частинами на один рік.

Судові витрати позивача, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "УКРЖИТЛОСЕРВІС" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 24-А, ідентифікаційний код 32207896) на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 32, ідентифікаційний код 14357579) грошові кошти: 295 704,88 грн. (двісті дев'яносто п'ять тисяч сімсот чотири гривні 88 копійок) основного боргу.

3. Стягнути з Державного підприємства "УКРЖИТЛОСЕРВІС" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 24-А, ідентифікаційний код 32207896) на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 32, ідентифікаційний код 14357579) грошові кошти: 4 435,57 грн. (чотири тисячі чотириста тридцять п'ять гривень 57 копійок) судового збору.

4. Клопотання Державного підприємства "Укржитлосервіс" розстрочку виконання рішення суду від 19.10.2015р. у справі 910/23449/15 - задовольнити.

5. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 року у справі № 910/23449/15 в частині стягнення основного боргу в сумі 295 704,88 грн. на 12 місяців наступним чином:

- починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, стягувати з Державного підприємства "УКРЖИТЛОСЕРВІС" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 24-А, ідентифікаційний код 32207896) щомісячно протягом 11 (одинадцяти) місяців до 25 числа місяця, у якому здійснюється платіж, по 24 642,00 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот сорок дві гривні), на 12 (дванадцятий) місяць виконання цього рішення до 25 числа місяця - 24 642,88 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот сорок дві гривні 88 копійок), на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 32, ідентифікаційний код 14357579).

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 26.10.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало