РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/25289/15

За позовомКомунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»
до Дочірнього підприємства «ДКП Тріада»
простягнення 9362,32 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаЦимбал В.А. - представник
від відповідачане з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства «ДКП Тріада» 9362,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №112 від 01.04.2007 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників в частині здійснення передбачених вказаним договором платежів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за період з 25.09.2010 по 13.01.2012 у розмірі 7227,70 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1273,27 грн та 3% річних у розмірі 861,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/25289/15 та призначено розгляд справи на 04.11.2015.

03.11.2015 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на пропуск строку позовної давності щодо заявлених вимог.

В судовому засіданні 04.11.2015 оголошувалась перерва до 25.11.2015.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 25.11.2015, з'явився, позов підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання не з'явилися.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що матеріали справи містять відзив відповідача на позовну заяву, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника відповідача.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» згідно з рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001.

Відповідно до п. 2.1. Статуту позивач створений з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

2.2. Основними напрямками діяльності позивача є:

2.2.1. Забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених Підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених Підприємством безпосередньо зі споживачами послуг.

2.2.2. Здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень.

2.2.3. Забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг.

2.2.4. Здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення.

2.2.5. Здійснення комплексного обслуговування споживачів, в тому числі проведення прийому споживачів, нарахування споживачам та збір платежів за спожиті житлово-комунальні послуги на підставі відповідних договорів (доручення, про надання послуг тощо) з виробниками житлово-комунальних послуг (ПАТ "Київенерго", ПАТ "АК "Київводоканал", ПАТ «Київгаз» тощо).

Дочірнє підприємство «ДКП Тріада» є власником нежилого будинку загальною площею 27,60 кв.м, який розташований в місті Києві за адресою: вул. Комінтерну, 20, літера В, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії НБ №010004643 від 08.01.2002.

У період з квітня 2007 року по жовтень 2010 року облік, нарахування та збір платежів з власників (орендарів), у тому числі з Дочірнього підприємства «ДКП Тріада», від імені позивача здійснювало КП «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» на підставі договорів доручення.

01.04.2007 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (сторона-1) та Дочірнім підприємством «ДКП Тріада» (сторона-2) укладено договір №112 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників (надалі - Договір).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до окремого доручення першого заступника голови Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації № 905 від 13.09.2010 з метою підвищення контролю за рівнем платіжної дисципліни і недопущення безоплатного використання теплової енергії та водопостачання Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» було зобов'язано заключити прямі договори з орендарями та власниками приміщень Шевченківського району міста Києва.

КП ЖЕКам було доручено передати позивачу всю первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району міста Києва.

На виконання вказаного окремого доручення КП «ЖЕК «Ярославська» було складено довідку про заборгованість по споживачу комунальних послуг ДП «ДКП Тріада» та передано до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради відповідно до якої заборгованість відповідача за період з 25.09.2010 по 13.01.2012 складає 9362,32 грн, з яких сума основної заборгованості складає 7227,70 грн (опалення та холодне водопостачання).

За правовою природою Договір №112 від 01.04.2007 є договором про надання послуг.

У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1.1 Договору сторона-1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті стороною-2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними в Додатку №1 до Договору.

Пунктом 1.2 визначено, що сторона-2 користується приміщенням загальною площею 27,6 кв.м за адресою вул. Комінтерну, 20, літера В на підставі свідоцтва про право власності від 08.01.2002.

Відповідно до п. 2.1. Договору сторона-1 зобов'язується на підставі розрахунків виробників послуг по першій вимозі сторони-2 інформувати його про кількість та вартість спожитих ним комунальних послуг; в 3-х денний термін, з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, надати власнику або орендарю платіжне доручення (квитанцію) про суму сплати спожитих ним комунальних послуг; у випадку несплати коштів за спожиті комунальні послуги сторона-1 має право стягнути з сторони-2 на користь виробників комунальних послуг прострочену заборгованість у відповідності з чинним законодавством.

Пунктом 3.1.1. Договору визначено, що сторона-2 зобов'язується в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це сторону-1 в зазначений термін.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що за період з 25.09.2010 по 13.01.2012 відповідачу було надано комунальні послуги (опалення та холодне водовідведення) на загальну суму 7227,70 грн. Факт надання послуг підтверджується наявними в матеріалах справи обліковими картами (табуляграмами), обліковими картками, розшифровками рахунків абонента.

Однак, в порушення наведених вище положень законодавства та умов Договору відповідачем своїх зобов'язань з оплати наданих комунальних послуг не здійснено, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 7227,70 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту існування заборгованості не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Водночас, згідно зі ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості, яка утворилась за послуги, надані за період з 25.09.2010 по 13.01.2012. За умовами п. 3.1.1. Договору відповідач зобов'язаний був сплатити вартість спожитих комунальних послуг в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Таким чином, строк виконання останнього зобов'язання за надані у заявлений до стягнення період послуги настав не пізніше 20.02.2012, а 20.02.2015 строк позовної давності сплив.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 23.09.2015, тобто після тобто після спливу строку позовної давності.

У відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Згідно із ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, сплив, а судом не встановлено обставин, передбачених ст. 268 Цивільного кодексу України або іншими законами, то за таких обставин підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані у період з 25.09.2010 по 13.01.2012 послуги у розмірі 7227,70 грн відсутні.

Доводи позивача стосовно того, що перебіг позовної давності переривався внаслідок підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків за період з 25.10.2010 по 13.01.2012, судом відхиляються, оскільки із вказаного акту не вбачається визнання відповідачем заявленої до стягнення суми заборгованості (або її частини). Навпаки, згідно акту взаєморозрахунків, на який посилається позивач відповідачем заперечується наявність будь-якої заборгованості перед позивачем.

За прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1273,27 грн та 3% річних у розмірі 861,35 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, суд відзначає, що зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 Цивільного кодексу України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 Цивільного кодексу України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів».

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1273,27 грн та 3% річних у розмірі 861,35 грн також задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору (у розмірі 1218,00 грн, виходячи із ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду (23.09.2015) покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.11.2015

Суддя Ю.М. Смирнова