ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" листопада 2015 р.Справа № 921/952/15-г/3
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

розглянув матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 48600

про стягнення заборгованості в сумі 230 983,11 грн.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідач: Бутрин С.В. - адвокат (ордер № 070958 від 15.10.2015 р.)

В судовому засіданні учаснику судового процесу роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до господарського суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором банківського обслуговування № б/н від 12.07.2013 р. в сумі 230 983,11 грн., з яких: 136 414,38 грн. - заборгованість за кредитом; 52 408,64 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 42 160,09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

В своїх обґрунтуваннях позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 умов Договору банківського обслуговування № б/н від 12.07.2013 р. (який складається із Заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, які розміщені в мережі Інтернет на сайті (http://privatbank.ua), внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, по процентах за користування кредитом, в зв'язку з чим відповідачу за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором нарахована пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 14.09.2015 р. порушено провадження у даній справі та її розгляд призначено на 15.10.2015 р.

Ухвалою суду від 15.10.2015 р. у зв'язку з неявкою представника позивача в судове засідання та невиконання ним вимог ухвали суду від 14.09.2015 р., розгляд справи відкладався на 29.10.2015 р.

Ухвалою суду від 29.10.2015 р. розгляд справи відкладався на 10.11.2015 р.

На адресу суду 10.11.2015 р. від позивача надійшло клопотання №б/н від 10.11.2015 р. (вх. № 23747 від 10.11.2015 р.) про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.11.2015 р., в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 19 листопада 2015 року на 10 год. 30 хв., з підстав викладених у відповідній ухвалі.

В судове засідання 19.11.2015 р. позивач явки повноважного представника не забезпечив, витребуваних ухвалами суду документів, не подав, хоча про час та місце слухання справи належним чином повідомлявся в порядку ст. 87 ГПК України.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позовних вимог заперечив, проте витребуваних ухвалою суду від 10.11.2015 р. документів не надав, пояснив суду, що його довіритель знаходиться за межами України, і він не має можливості зв'язатися з ним, заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду, враховуючи повторну неявку представника позивача у судове засідання, без повідомлення суду причин неявки та неподання ним витребуваних судом документів, які є необхідні для вирішення спору, не надання пояснень по суті спору, а саме з приводу розрахунку боргу, відсотків та пені, що не дає можливості повно, всебічно та об'єктивно дослідити обставини у справі.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необхідність залишення позову без розгляду, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, виходячи з наступного.

Предметом судового розгляду у даній справі є стягнення заборгованості в сумі 230 983,11 грн., з яких: 136 414,38 грн. - заборгованість за кредитом; 52 408,64 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 42 160,09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

При цьому, у позовній заяві Банк зазначає, що відповідач користувався кредитом за послугою "Гарантований платіж" неодноразово з наданням відповідних заявок. Прострочена заборгованість на рахунку відповідача з'явилася 23.04.2014 року і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідачем порушено умови договору. Тож загальна заборгованість за послугою "Гарантований платіж" склала суму заборгованості за виконаними платежами, що відображено в розрахунку заборгованості та виписками по рахунках і станом на 19.08.2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 230 983,11 грн., з яких: 136 414,38 грн. - заборгованість за кредитом; 52 408,64 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 42 160,09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

У підтвердження правомірності позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено копії: Витягу з "Умов і Правил надання банківських послуг"; Заявки на гарантовані платежі від 12.07.2013 р., від 25.01.2014 р.; від 06.08.2013 р.; від 20.09.2013 р.; від 24.10.2013 р.; від 22.12.2013 р.; від 03.01.2014 р.; від 14.04.2014 р.; від 17.02.2014 р.; від 26.02.2014 р.; від 27.02.2014 р.; від 03.04.2014 р.; від 10.03.2014 р.; від 22.03.2014 р.

Як вбачається із позовної заяви № б/н від 21.08.2015 р., відповідно до умов Договору, 12.07.2013 р. ФО-П ОСОБА_1 було відкрито в ПАТ КБ "ПриватБанк" поточний рахунок № НОМЕР_1.

Відповідно до Умов, які регулюють надання послуги "Гарантований платіж". Банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати Клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені, в заявці на договірне списання коштів (надалі - гарантований платіж або заявка). В обмін на зобов'язання Клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим Договором строки. Відновлювана кредитна лінія (далі - "кредит") надається Банком для виконання Клієнтом платежів за заявками на договірне списания коштів з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, яка не перевищує терміну повернення кредиту, та може бути змінена або скасована Позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування iнmернет-клієнт-банк "Приват24"), шляхом перерахування Банком кредитних коштів, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, що вказано в заяві. Заява на гарантований платіж є дорученням на списання коштів в оплату за господарським договором та/або по рахунку.

Відповідно до Договору ФО-П ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок, в зв'язку з волевиявленням ФО-П ОСОБА_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms- повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до заяви на договірне списання коштів Банк зобов'язався перевести кредитні кошти ФО-П ОСОБА_1 на вимогу клієнта.

Відповідно до п. 3.2.2.1. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Невиконання своїх обов'язків згідно умов Договору ФО-П ОСОБА_1, а саме не здійснення ним погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, стало підставою для звернення позивача за захистом своїх майнових прав до господарського суду Тернопільської області.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України визначено що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В силу приписів ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Згідно з ч. 2 ст. 4-3 ГПК України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. (правова позиція викладена у п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції", з наступними змінами та доповненнями).

З метою забезпечення правильного і об'єктивного вирішення господарського спору, ухвалами від 14.09.2015 р., 15.10.2015 р., від 29.10.2015 р. та від 10.11.2015 р. зобов'язано позивача подати/надіслати

- оригінали документів долучених до позовної заяви для огляду судом;

- письмовий документально-обґрунтований з посиланням на конкретні банківські виписки розрахунок боргу по кредиту, із відображенням дат та сум наданих позивачем та використаних відповідачем коштів за період з 12.07.2013 р. по 19.08.2015 р.;

- письмовий документально-обґрунтований з посиланням на конкретні банківські виписки розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитом, за період з 12.07.2013 р. по 19.08.2015 р., із відображенням періодів та сум, на які проведено нарахування, а також - відсоткової ставки;

- письмовий документально-обґрунтований з посиланням на конкретні банківські виписки розрахунок заборгованості по пені, за період з 12.07.2013 р. по 19.08.2015 р., із відображенням періодів та сум, на які проведено нарахування (окремо по тілу кредиту, окремо по відсотках);

- розгорнуту банківську виписку з рахунку відповідача з 12.07.2013р., із відображенням встановленого кредитного ліміту та використаних відповідачем за період з 12.07.2013р. по 19.08.2015р. коштів;

- належні докази повідомлення відповідача та, відповідно, приєднання останнього до Умов і Правил надання банківських послуг;

- витяг з ЄДРПОУ відповідача, станом на час розгляду справи в суді.

Вказані вище судом документи витребовувались у позивача з метою з'ясування наявної заборгованості відповідача перед позивачем, а саме: банківські виписки з рахунку відповідача із відображенням дат та сум наданих позивачем та використаних відповідачем коштів за період з 12.07.2013 р. по 19.08.2015 р. мали б підтвердити, чи дійсно існує заборгованість по Договору від 12.07.2013 р., і якщо існує, то у якому розмірі. Письмовий документально-обгрунтований з посиланням на конкретні банківські виписки розрахунок боргу по кредиту, відсотках та нарахованій пені мав би підтвердити правильність нарахованих позивачем сум, які просить стягнути з відповідача. Належні докази повідомлення відповідача та, відповідно, приєднання останнього до Умов і Правил надання банківських послуг мали б підтвердити, що саме до тих Умов і Правил приєднався відповідач, які долучено позивачем до позовної заяви.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, позивачем вимог суду не виконано, витребуваних господарським судом документів, необхідних для вирішення даного спору не надано.

Пунктом 5 ч. ст. 81 ГПК України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору по суті, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

У разі неповідомлення позивачем поважності причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Окрім того, ст. 69 ГПК України передбачено, що спір повинен бути вирішений у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Позовна заява на адресу господарського суду надійшла 11.09.2015 року, в порядку ч. 1 ст. 69 ГПК України, строк вирішення даного господарського спору, із врахуванням ухвали про продовження строку розгляду спору, закінчується 26.11.2015 року.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, зважаючи на те, що необхідні для вирішення спору документи витребовувались судом неодноразово, непредставлення останніх перешкоджає вирішенню спору по суті, беручи до уваги неявку представника позивача, з врахуванням, що строк розгляду спору закінчується 26.11.2015 року і в даному судовому засіданні із незалежних від суду обставин неможливо вирішити спір по суті, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи наведене, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

На ухвалу господарського суду сторонами може бути подано апеляційну скаргу через господарський суд Тернопільської області.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право звернутися до господарського суду в загальному порядку.

Суддя Боровець Я.Я.