ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015р. Справа№ 914/3211/15

За позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні МВСУ у Львівській області, м. Львів

про: стягнення 30 166,08 грн.,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 дов. №2302-вих-1602 від 20.07.2015 року,

відповідача: ОСОБА_2 дов. №574 від 25.02.2015 року.

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні МВСУ у Львівській області про стягнення 30 166,08 грн. Ухвалою від 09.09.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.09.2015р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач покликається на те, що договір № С-7252-9 від 31.07.2009 року припинив свою дію 31.07.2014 року, у звязку із закінченням строку на який його було укладено. Однак, відповідач у визначеному ОСОБА_3 порядку і терміни своєчасно не повернув Обєкт оренди за ОСОБА_3, а фактично продовжував користуватись Обєктом оренди. Повернув обєкт оренди тільки 08.04.2015 року, в звязку з укладенням нового ОСОБА_3 оренди 08.04.2015 року і підписаного акту приймання-передачі, обєкта оренди Орендарем 08.04.2015 року, в звязку з чим, позивач нарахував відповідачу до сплати неустойку в сумі 30 166,08 грн. за період з 01.01.2015 року по 08.04.2015 року, яку просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнає мотивуючи наступним.

Він зазначає, що не знає і не може знати, чи буде пролонговуватися чинний Договір, чи він буде припинятися за ініціативою Позивача і чи потрібно укладати новий Договір з тим-же предметом ОСОБА_3 - допоки Позивач не повідомить йому про свій намір не продовжувати дію чинного ОСОБА_3, Відповідач вважав, що Договір буде пролонговуватися, оскільки будь-які повідомлення від Позивача про припинення ОСОБА_3 були відсутні. Відповідно, після 31 липня 2014 року, за відсутності повідомлень Позивача про припинення дії ОСОБА_3, Відповідач не вчиняв і не мав жодних підстав вчиняти будь-які дії по переукладенню ОСОБА_3, оскільки Позивач його не повідомляв про необхідність такого переукладення аж до 20-го серпня 2014 року.

20 серпня 2014 року Відповідачем було отримано лист Позивача від 15.08.2014 № 2360 «Про припинення договірних стосунків у звязку із закінченням терміну дії договору оренди» (копія додається). Згідно цього листа, протягом 15 днів Орендар (Відповідач) був зобовязаний звернутися в управління «Дозвільний офіс» Позивача з відповідною заявою та документами згідно переліку для продовження договору оренди. Відповідач зазначає, що це було зроблено належним чином і у встановлений термін - протягом 15-ти днів з дати отримання вказаного листа, а саме 04.09.2014, звернувся до Позивача у «Дозвільний офіс», де за вх.№ 2-15672/АП було зареєстровано заяву Відповідача та пакет документів для прийняття рішення про продовження договору оренди (копія додається).

За результатами вказаної заяви Львівською міською Радою 20.11.2014 приймається рішення № 4038 про надання Відповідачу в оренду тих самих житлових приміщень, які Відповідач орендував і якими після закінчення ОСОБА_3 оренди фактично користувався, в оренду, а Позивачу вказується на необхідність в шестимісячний термін укласти договір оренди вказаних приміщень (копія додається).

Новий договір оренди №С-9529-15 на нежитлові приміщення загальною площею 48,70 м2 за адресою : м. Львів, вул. Зубрівська, 25 «а» було укладено 08.04.2015, і Відповідач з цієї дати користувався приміщенням згідно нового договору.

Таким чином, Відповідач фактично користувався приміщенням за ОСОБА_3 від 31.07.2009 року, допоки Позивач з ним укладав новий договір, тобто з 01.08.2014 по 08.04.2015.

Відповідач зазначає, що належним чином виконував всі свої обовязки як по ОСОБА_3, так і ті, що передбачені чинним законодавством, а також ті, що вимагалися Позивачем.

Вважає що до отримання листа Позивача 20 серпня 2014 року, у Відповідача не було жодних правових підстав до вжиття будь-яких заходів по переукладенню договору.

Після отримання такого листа Відповідачем у зазначений Позивачем термін було надано Позивачу витребовуваний ним вичерпний пакет документів для переукладення договору. Також своєчасно та належним чином вживалися всі необхідні заходи по переукладенню ОСОБА_3 (проводився огляд приміщення балансоутримувачем, про що останньому направлявся лист від

12.09.2014 № 12/1-2927, копія якого додається, здійснювалась експертна оцінка приміщення, яка є основою для розрахунку орендної плати по договору, та ін.).

Оскільки укладення нового ОСОБА_3 оренди затягувалося у часі не з вини Відповідача - останній, своєчасно вжив вичерпних заходів по його переукладенню - Позивачем обґрунтовано виставлялися рахунки по ОСОБА_3 за фактичне використання приміщення у розмірі стандартної орендної плати по ОСОБА_3, а Відповідач користувався приміщенням і ці рахунки оплачував по 31.12.2014 року включно.

Таким чином, Відповідач користувався приміщенням до укладення нового договору оренди на умовах попереднього ОСОБА_3, Позивач виставляв рахунки за фактичне користування приміщенням, і Відповідач їх оплачував (копії платіжних доручень додано) по грудень 2014 року включно.

На думку відповідача, поведінка Позивача у час, коли він займався виготовленням нового договору оренди, свідчить, що Позивач визнавав, що Відповідач користується приміщенням на умовах попереднього ОСОБА_3 оренди, без жодних заперечень наймодавця щодо продовження користування майном і нарахування неустойки, згідно статті 764 ЦК України.

З яких мотивів та підстав Позивачем несподівано (в т.ч. всупереч своїм власним діям та документам) вирішено, що Відповідач користувався приміщенням безпідставно і повинен сплатити неустойку для відповідача незрозуміло.

Відповідач вчасно проводив оплату по рахункам, що виставлялися Позивачем протягом 2014 року за фактичне користування приміщенням.

У 2015-му році, за період фактичного користування приміщенням, на думку відповідача, Позивач став безпідставно виставляти рахунки з оплати неустойки. Відповідачем оплата таких рахунків не здійснювалася, оскільки вони є безпідставні і до того-ж унеможливлюють відшкодування ПДВ (при сплаті штрафних санкцій відшкодування ПДВ не проводиться). Про це, знову-ж таки, як і про готовність своєчасно оплачувати рахунки за фактичне користування приміщенням, Відповідачем було повідомлено Позивача (копія листа від 03.03.2015 № 12/1- 670 додається). Таким чином, єдиною заборгованістю Відповідача є заборгованість по сплаті коштів за фактичне використання приміщення у розмірі орендної плати за період з 1 січня по 7 квітня 2015 року включно, яку Відповідач був згідний оплатити до виникнення судового спору і яку не може оплатити виключно з вини Позивача, а саме ненадання ним належних рахунків. Плата за користування приміщенням за 2014 рік Відповідачем сплачена у повному обсязі відповідно до рахунків, що виставлялися Позивачем (платіжні доручення додаються).

З огляду на викладене просить в позові відмовити.

Рух справи відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Через канцелярію суду 09.11.2015 року представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів, у звязку із необхідністю більш повного дослідження матеріалів та обставин справи.

В судове засідання 09.11.2015 р. представник позивача зявився, позов підтримав із підстав, викладених у позовній заяві, вимоги ухвали суду від 20.10.2015 року виконав.

В судове засідання 09.11.2015 р. представники відповідача зявилися, позов не визнають, вимоги ухвали суду від 20.10.2015 року виконали.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.11.2015 р., з метою повного та всебічного дослідження всіх матеріалів та обставин справи, в забезпечення принципу змагальності учасників судового процесу, продовжено строк розгляду даної справи на 15 календарних днів і відкладено розгляд справи на 16.11.2015року.

В судове засідання 16.11.2015 р. представник позивача зявився, позов підтримав із підстав, викладених у позовній заяві та у поясненнях щодо нарахування неустойки (вх. №48653/15 від 10.11.2015 року), вимоги ухвали суду виконав.

В судове засідання 16.11.2015 р. представник відповідача зявився, позов не визнає із підстав викладених у відзиві, вимоги ухвал суду виконав.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

В судовому засіданні 16.11.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши оригінали документів, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

31 липня 2009 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (Орендодавець, надалі Позивач) та Управлінням Державної служби охорони при Головному Управлінні МВСУ у Львівській області (Орендар, надалі відповідачем) укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № С-7252-9 (надалі - Договір), що посвідчено ОСОБА_4 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 31.07.2009 року і зареєстровано в реєстрі за №987.

Згідно п.1.1. ОСОБА_3, орендодавець (позивач у справі), відповідно до наказів Управління комунальної власності ДЕП ЛМР №778-О від 07.11.2008 року, №143-О від 19.05.2009 року та договору оренди №С-1487 від 16.05.2003 року, на умовах визначених цим договором зобовязується передати, а орендар (відповідач у справі) прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 48.7 кв.м (сорок вісім цілих сім десятих кв.м), а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху, що позначені в технічній документації під літерами 145-1, 145-2, 145-3, 145-4, 145-5, 145-6, 145-7, які розташовані за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, буд. 25а (двадцять пять-а), далі Обєкт оренди, що знаходиться на балансі ТзОВ ЖЕП Стимул-Сихів , надалі - Балансоутримувач, і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради () на праві комунальної власності на підставі рішення Галицького (Ленінського) райвиконкому м. Львова №222 від 14.04.1987 року, зареєстрованого обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (ОКП ЛОР «БТІ та ЕО») 05.09.2008 року за реєстраційним номером 24589987 (номер запису 7858 в книзі 9), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20118841, виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 04.09.2008 року як дублікат на реєстраційне посвідчення від 10.03.1998 року (докази містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 2. ОСОБА_3, обєкт оренди використовується Орендарем для розміщення пульта централізованого спостереження.

Термін дії договору, визначено на 5 років з 31.07.2008 року до 31 липня 2014 року включно (п.4.1. ОСОБА_3).

Згідно п.4.3. ОСОБА_3, у разі відсутності заяви однієї з Сторін про припинення або зміну умов ОСОБА_3 оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії ОСОБА_3, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим ОСОБА_3.

Відповідно до п. 5.1 та п. 5.2. ОСОБА_3, розмір місячної орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного ОСОБА_3 розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради №897 від 07.06.2007 року (із змінами та доповненнями внесеними ухвалою Львівської міської ради №2569 від 09.04.2009 року), що складає (206 000,00*0,12)/12*1,005*1,011= 2 093,07 грн. (дві тисячі девяносто три гривні 07 копійок) без ПДВ за перший місяць оренди (або на момент переукладення договору) з врахуванням індексу інфляції. Врахувати індекс інфляції за липень 2009 року. До 31 липня 2009 року орендна плата сплачується відповідно до умов договору оренди №С-1487 від 16.05.2003 року.

Загальна сума річної орендної плати на момент укладення цього договору без врахування індексу інфляції становить 24 720,00 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять гривень 00 копійок) без ПДВ.

Розмір орендної плати підлягає індексації на визначення індексу інфляції за відповідний період (місяць, квартал, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. В інших випадках розмір орендної плати переглядається тільки за згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду.

Орендна плата перераховується Орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць. Несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою. (п. 5.5. ОСОБА_3).

Згідно п. 7.2 договору, орендар зобовязався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 6.1. ОСОБА_3, Орендодавець зобовязувався передати Орендарю в оренду Обєкт оренди згідно із цим ОСОБА_3 та актом приймання-передачі. Як встановлено судом в процесі розгляду даної справи і не заперечується представниками сторін, то акт приймання-передачі за цим ОСОБА_3 від 31.07.2009 між сторонами не складався, так як Обєкт оренди фактично знаходився у користуванні Орендаря, так як був йому переданий від Орендодавця за ОСОБА_3 оренди № С-1487 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 16.05.2003 року, який був однією із підстав для укладення між сторонами договору від 31.07.2009 року.

Згідно пункту 4.8. ОСОБА_3 від 31.07.2009 року, чинність ОСОБА_3 припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- приватизації обєкта оренди Орендарем;

- загибелі обєкта оренди;

- дострокового розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду;

- банкрутства Орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

Пунктами 9.1.-9.7 ОСОБА_3, сторони визначили порядок повернення Орендодавцю обєкта оренди.

Згідно пунктів 9.1.-9.5. ОСОБА_3, повернення Орендодавцю обєкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії ОСОБА_3 або дострокового його припинення чи розірвання.

Сторони повинні приступити до передачі обєкта оренди протягом 5 днів з моменту закінчення терміну оренди.

Обєкт оренди повинен бути переданий Орендарем та прийнятий Орендодавцем (чи за його дорученням - Балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п.9.1. цього ОСОБА_3.

При передачі обєкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується Сторонами.

Обєкт оренди вважається переданим Орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання.

Як встановлено судом, договір оренди № С-7252-9 від 31.07.2009 закінчив свою дію 31.07.2014 року, оскільки Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні внутрішніх справ України у Львівській області (Орендар за договором) не подало своєчасно у місячний термін після його закінчення Орендодавцю заяви на продовження даного договору оренди. Управлінням комунальної власності ДЕП ЛМР, як орендодавець за вказаним договором, надіслано Відповідачу повідомлення про припинення договірних стосунків від 15.08.2014 № 2302-вих-2360 (докази містяться в матеріалах справи) і отримання такого повідомлення Орендарем 20.08.2014 року підтверджується відповідачем у справі.

Відповідно після закінчення терміну дії ОСОБА_3 31.07.2014 року, Орендарю Орендодавцем надано час для звільнення обєкта оренди, а тому з 01 08.2014 по 31.12.2014 Орендарю нараховувалась плата за фактичне обєктом оренди.

У звязку із невчасним поданням відповідачем заяви на продовження ОСОБА_3 оренди від 31.07.2009 року, Львівською міською радою було прийнято Ухвалу № 4038 від 20.11 2014 про надання Управлінню Державної служби охорони при Головному Управлінні внутрішніх справ України у Львівській області в оренду нежитлових приміщень по вул. Зубрівській. 25-а в м. Львові за зверненням відповідача 04.09.2014 року (вх. №2-15672/АП) із заявою та документами згідно переліку у «Дозвільний офіс» позивача.

Новий договір оренди №С-9529-15 від 08.04.2015 року було укладено між сторонами згідно звернення відповідача із заявою (вх. №2-15672/АП від 04.09.2014 року) та на підставі ухвали ЛМР №4038 від 20.11.2014 року 08.04.2015 року і відповідач з цієї дати користувався обєктом оренди згідно нового договору.

08.04.2015 року між сторонами було підписано акт приймання-передачі обєкта оренди пл. 48,7 м2 від орендаря Балансоутримувачем за ОСОБА_3 від 31.07.2009 року, а також акт приймання-передачі обєкта оренди від 08.04.2015 року Орендарем за новим договором №С-9529-15 від 08.04.2015 року.

Це підтверджено сторонами у своїх письмових поясненнях і у відзиві та представниками сторін у судових засіданнях.

Таким чином, відповідач фактично користувався обєктом оренди за ОСОБА_3 від 31.07.2009 року до підписання 08.04.2015 року акту приймання-передачі обєкта оренди від Орендаря Балансоутримувачем по даному ОСОБА_3 та укладення нового ОСОБА_3 оренди С-9529-15 від 08.04.2015 року та підписання акту приймання-передачі обєкта оренди по ньому 08.04.2015 року.

При прийнятті рішення суд виходи з такого.

31 липня 2009 року між сторонами було укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за № С-7252-9, посвідчено ОСОБА_4 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за №987 31.07.2009 року із терміном його дії на 5 років з 31.07.2009 року до 31.07.2014 року включно.

Відповідно до п.4.3. ОСОБА_3, у разі відсутності заяви однієї з Сторін про припинення або зміну умов ОСОБА_3 оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії ОСОБА_3, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим ОСОБА_3.

Згідно пункту 4.8. ОСОБА_3, чинність ОСОБА_3 припиняється в тому числі внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Передача за ОСОБА_3 обєкта оренди від Орендодавця Орендарю і користування Орендарем протягом дії ОСОБА_3 сторонами підтверджено.

Пунктами 9.1. - 9.4. ОСОБА_3, сторонами визначено порядок повернення Орендодавцю обєкта оренди а саме, повернення Орендодавцю обєкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії ОСОБА_3 або дострокового його припинення чи розірвання.

Сторони повинні приступити до передачі обєкта оренди протягом 5 днів з моменту закінчення терміну оренди.

Обєкт оренди повинен бути переданий Орендарем та прийнятий Орендодавцем (чи за його дорученням - Балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п.9.1. цього ОСОБА_3.

При передачі обєкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується Сторонами.

Як встановлено в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи, Договір оренди №С-7252-9 від 31.07.2009 року закінчив свою дію 31.07.2014 року. Відповідач (орендар за ОСОБА_3) не подав вчасно заяви на продовження даного ОСОБА_3, а Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, як орендодавець за вказаним ОСОБА_3 надіслано відповідачу повідомлення про припинення договірних стосунків від 15.08.2014 року №2302-вих-2360, яке було отримане відповідачем 20.08.2015 року.

Відповідно після закінченні дії ОСОБА_3, Орендарю було надано час для звільнення обєкта оренди, а тому з 01.08.2014 року по 31.12.2014 року Орендарю нараховувалась плата за фактичне користування обєктом оренди (копії рахунків містяться в матеріалах справи), що оплачені відповідачем.

Не заперечується відповідачем і підтверджується матеріалами справи повернення обєкта оренди Орендодавцю по акту приймання-передачі 08.04.2015 року за ОСОБА_3 від 31.07.2009 року, в звязку із укладенням між сторонами нового ОСОБА_3 оренди №С-9529-15 від 08.04.2015 року і підписання акту приймання-передачі обєкта оренди Орендарем за цим новим ОСОБА_3 08.04.2015 року.

В звязку із цим позивач, як Орендодавець, звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача неустойки за період з 01.01.2015 року по 08.04.2015 року, тобто по час підписання акту приймання-передачі 08.04.2015 року про повернення обєкту оренди за ОСОБА_3, згідно виставлених відповідачу рахунків на неустойку, які відповідачем залишились неоплаченими по даний час.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що відповідач не мав змоги у визначеному законом і ОСОБА_3 порядку і строки після закінчення строку дії ОСОБА_3, повернути обєкт оренди, а повернув такий за актом приймання-передачі 08.04.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно положень ст. 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу (ч. 3 ст. 291 ГК України).

Згідно ч. 3 ст. 26 ЗУ Про оренду державного та комунального майна договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Частиною 1 ст. 27 ЗУ Про оренду державного та комунального майна встановлено, що в разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно положень ч.2 ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Положеннями п. 10.1. ОСОБА_3 також передбачено, що за не виконання або неналежне виконання зобовязань за цим ОСОБА_3 сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 5.4. Постанови №12 від 29.05.2013р. Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна, застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею).

Враховуючи зазначене, суд відмічає, що оскільки неустойка, передбачена ч.2 ст.785 ЦК України не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою приписами ст.549 ЦК України, відтак до вказаної неустойки не можуть застосовуватися положення п.3 ч.1 ст.83 ГПК України щодо права суду зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно, управління комунальної власності нараховувало відповідачу до оплати неустойку за період з 01.01.2015 року по 08 04 2015 року в сумі 30 166,08 грн., оскільки частиною другою ст. 785 ЦКУ передбачено, що у разі невиконання наймачем обов'язку щодо повернення речі наймодавець мас право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за весь час прострочення (довідка позивачем додається до матеріалів справи).

Встановивши наведені вище обставини справи, суд вважає, позовні вимоги про стягнення неустойки такими, що підлягають до задоволення частково, в сумі 26 989 ,35 грн. (7 645,55 грн. + 8050,76 грн.+8920,25 грн.+2372,79 грн.) заявлений у позові період, перевіривши розрахунки здійсненні позивачем і здійснивши відповідні перерахунки даної неустойки за квітень 2015 року. В задоволені решти позовних вимог, суд відмовляє, в звязку з безпідставністю нарахування решти суми неустойки.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, ст.ст. 4, 33, 34, 44, 49, 82- 85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні МВСУ у Львівській області (адреса 79019, м. Львів, вул. Липинського, буд. 44, ідентифікаційний код 08596956) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (адреса: 79008, пл. Галицька, б. 15, м. Львів, ідентифікаційний код 25558625) 26 989,35 грн. неустойки та 1089,73 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.11.2015 р.

Суддя Долінська О.З.