ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" листопада 2015 р. Справа № 907/922/15

За заявою Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, м.Ужгород

про порушення провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Берегівський комбінат хлібопродуктів" (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Боженка б.2, оф4, код 00954142),

Головуючий суддя Івашкович І.В.

за участю представників:

від боржника - ОСОБА_1, довіреність № 03 від 22.08.13

від розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_2 - ОСОБА_3, довіреність від 01.11.05

від кредитора ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області - ОСОБА_4, довіреність №1282/10/07-01-10 від 16.02.15

розглянувши у попередньому засіданні заяву №4566/10/07-01-10 від 07.10.2015 Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород про визнання конкурсних вимог в розмірі 4137074,07 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 04.09.2015 по справі №907/922/15 порушено провадження у справі про банкрутство боржника публічного акціонерного товариства "Берегівський комбінат хлібопродуктів" (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Боженка б.2, оф.4, код 00954142), визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області до боржника в розмірі 3171856,43 грн., в т.ч. 2265198,75 грн. основний платіж зі сплати податкового зобов"язання та 906657,68 грн. зі сплати єдиного соціального внеску (штрафні санкції в розмірі 37681,58 грн. та пені -58529,62 грн. до складу безспірних вимог до боржника не включаються та враховуються в подальшому в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов"язань у шосту чергу), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника публічного акціонерного товариства "Берегівський комбінат хлібопродуктів" - арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №27 від 15.02.2013р., м.Ужгород, вул.Підградська,59), оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника публічного акціонерного товариства "Берегівський комбінат хлібопродуктів".

Після оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника публічного акціонерного товариства "Берегівський комбінат хлібопродуктів" до господарського суду надійшла заява №4566/10/07-01-10 від 07.10.2015 Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород з додатковими вимогами до боржника в розмірі 4137074,07 грн., з них 146117,00 грн. основного зобов"язання по податку на додану вартість та 1121079,67 грн. пені, 48054,00 грн. штрафних санкцій; 10814,38 грн. штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб та 106048,35 грн. пені.; 458548,00 грн. основного платежу по податку на прибуток, 134030,21 грн. штрафних санкцій та 51067,99 грн. пені; 1224,56 грн. основного платежу по єдиному соціальному внеску, 8137,33 грн. штрафна санкція, 725172,18 грн. пені;1 370 029,00 грн. заборгованість за бюджетною позичкою, в т.ч. 1200,00 грн. пені.

Кредитор обгрунтовує вимоги до боржника по податку на прибуток з посиланням на подані боржником декларації за жовтень 2012 № в розмірі 79 877,00 грн. основного платежу; за червень від 18.07.2014 № в розмірі 515,00 грн. основного платежу; за липень від 19.08.2014 № в розмірі 79,00 грн. основного платежу; за серпень від 18.09.2014 № в розмірі 533,00 грн. основного платежу; згідно уточнюючого розрахунку до декларації за серпень від 24.10.2014 № в розмірі73,00 грн. основного платежу та 2,00 грн. штрафних санкцій; за вересень від 17.10.2014 № в розмірі 50 198,00 грн. основного платежу; за жовтень від 19.11.2014 № в розмірі 1001,00 грн. основного платежу; згідно уточнюючого розрахунку до декларації від 01.11.14 № в розмірі 9871,00 грн. основного платежу та 296,00 грн. штрафних санкцій; за листопад від 22.12.2014 № в розмірі 1537,00 грн. основного платежу; за січень від 18.02.2015 №90179785 в розмірі 2433,00 грн. основного платежу; згідно податкового повідомлення-рішення від 04.03.15 №003971501 в розмірі 3882,40 грн. штрафних санкцій; згідно постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 №807/1209/14 та ухвали Львівського адміністративного апеляційного суду від 27.05.2015 про стягнення податкового боргу в розмірі 625,40 грн. штрафних санкцій.

На підставі ст. 129 Податкового кодексу України боржнику було проведено нарахування по платежу "податок на додану вартість" пеню в розмірі 1 121 079,67 грн. , яка залишилася несплаченою.

Вимоги боржника по податку на доходи фізичних осіб в розмірі кредитор обгрунтовує з посиланням на постанови Закарпатського окружного адміністративного суду №2а-0770/541/12 про стягнення податкового боргу (штрафна санкція) в розмірі 1897, 55 грн. та №807/170/13-а про стягнення податкового боргу (штрафна санкція) в розмірі 8916,83 грн.

На підставі ст. 129 Податкового кодексу України боржнику було проведено нарахування по платежу "податок на доходи фізичних осіб" пеню в розмірі 106 048, 35 грн., яка залишилася несплаченою.

Вимоги щодо суми податку на прибуток кредитор обгрунтовує з посиланням на декларації по податку на прибуток від 02.03.2015 в розмірі 1798,00 грн. основного платежу; постанову Закарпатського окружного адміністративного суду №807/1209/14 про стягнення податкового боргу (штрафна санкція) в розмірі 806,97 грн.; постанову Закарпатського окружного адміністративного суду №807/170/13-а про стягнення податкового боргу (штрафна санкція) в розмірі 444,08 грн.; постанову Закарпатського окружного адміністративного суду №2а-0770/541/12 про стягнення податкового боргу (штрафна санкція) в розмірі 18 591,66 грн.; податкове повідомленн-рішення від 24.06.2014 № про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 570 937,50 грн., у т.ч. 456 750,00 грн. основний платіж, 114 187,50 грн. штрафна санкція.

На підставі ст. 129 Податкового кодексу України боржнику було проведено нарахування по платежу "податок на прибуток" пеню в розмірі 51 067,99 грн., яка залишилася несплаченою.

Вимоги щодо єдиного соціального внеску кредитор обгрунтовує з посиланням на декларацію від 14.08.2015 № в розмірі 612,28 грн.; декларацію від 15.09.2015 № в розмірі 612,28 грн.; постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 №807/1209/14 в розмірі 8137,33 грн. штрафної санкції.

Відповідно до облікової картки боржника було проведено нарахування пені в розмірі 54 595,18 грн. та 670 577,00 грн. згідно довідкової картки платника податків, яке залишається несплаченим.

Присутній у судовому засіданні уповноважений представник боржника визнав в повному обсязі вимоги кредитора в частині сум податкових зобов"язань та по єдиному соціальному внеску.

Розпорядником майна згідно поданого рішення №02-01/922/15/17 від 15.10.2015 також було визнано вказані вимоги.

Розглянувши вимоги кредитора Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород по податку на прибуток, по податку на доходи фізичних осіб, по податку на прибуток, по єдиному соціальному внеску, дослідивши подані на підтвердження таких вимог документальні докази, суд констатує, що такі вимоги є обгрунтованими та підлягають визнанню підлягають визнанню судом в повному обсязі, в т.ч. 605889,56 грн. основного податкового зобов"язання (третя черга задоволення), 2161155,51 грн. пені та штрафних санкцій (шоста черга задоволення).

Розглянувши вимоги кредитора до боржника в розмірі 1 370 029,00 грн. бюджетна позичка, суд констатує наступне.

В обгрунтування вимог про визнання бюджетної позички кредитор посилається на ті обставини, що протягом 1995-1997 років з метою формування державних ресурсів сільськогосподарської продукції, забезпечення потреб товаровиробників усіх форм власності у насінні сільськогосподарських культур і племінній продукції, відповідно до п. 7-4 ст. 114-5 Конституції України боржник здійснював закупівлю сільськогосподарської продукції за державними замовленнями (контрактами) у 1995-1997 роках, на що з державного бюджету виділялися бюджетні позички.

Зазначає, що станом на 03.09.2015 заборгованість боржника за бюджетними позичками у відповідності до подань, внесених УДКС України у Берегівському районі становить 1 370 029,00 грн., зокрема, згідно подання від 03.09.2015 №72 заборгованість за бюджетною позичкою, наданою на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним замовленням (контрактом) 1997 року становить 222 829,00 грн.; подання від 03.09.2015 №71 - заборгованість за бюджетною позичкою наданою на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним замовленням (контрактом) 1995 року становить 432 500,00 грн.; подання від 03.09.2015 №70 - заборгованість за бюджетною позичкою наданою на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним замовленням (контрактом) 1996 року становить 713 500,00 грн.

Боржник згідно з поданими поясненнями від 09.11.2015 заперечує вимоги кредитора в розмірі 1 370 029 грн. бюджетної позички та вказує, що у 1995-1997 роках закупівля зерна і сортового насіння у сільгоспвиробників для держконтракту і держзамовлення проводились за рахунок наданих державою бюджетних позичок. Зазначені правовідносини врегульовані постановою Кабінету Міністрів № 370 від 31.05.1995 року Про стан підготовки до збиральних робіт і формування державного контракту на закупівлю зерна у 1995 році, постановою Кабінету Міністрів України № 323 від 12.03.1996 року Про задоволення державних потреб у сільськогосподарській продукції на 1996 рік, постановою Кабінету Міністрів України № 124 від 04.02.1997 року Про задоволення державних потреб у зерні в 1997 році.

Зазначає, що відповідно до встановленої процедури безвідсоткова бюджетна позичка надавалась фінансовими органами за трьохсторонніми угодами, укладеними цими органами з заготівельним (переробним) підприємством та сільгосптоваровиробником. ОСОБА_5 замовником на поставку продовольчого зерна до державних ресурсів був Мінсільгосппрод, заготівельні та переробні підприємства і організації якого мали укладати з товаровиробниками (виконавцями державного замовлення) державний контракт на закупівлю зерна. При цьому надання бюджетної позички здійснювалось або шляхом авансування оплати витрат сільгосптоваровиробників на закупівлю паливно-мастильних матеріалів, насіння, міндобрив, засобів захисту рослин, запчастин, сільгосптехніки, витрат на капремонт техніки та погашення установам банків заборгованості по кредитах тощо на підставі поданих товаровиробниками документів (рахунків-фактур, товаротранспортних накладних та ін.), або шляхом надання позички у вигляді матеріально-технічних ресурсів, в т.ч. зерна і кормозбиральних комбайнів. Фінансові органи забезпечували облік укладених контрактів та надання авансів в розрізі товаровиробників та заготівельних організацій, а останні забезпечували окремий облік зерна, прийнятого від товаровиробників, і проводили остаточні розрахунки з ними за поставлене зерно після відшкодування товаровиробниками суми авансу.

Вказує, що між фінансовим органом, заготівельним підприємством Берегівським комбінатом хлібопродуктів та сільськогосподарськими товаровиробниками були укладені трьохсторонні угоди про надання бюджетної позички, відповідно до яких Боржник зобовязався закласти до державних ресурсів продовольче зерно в кількості, що відповідає сумі отриманої бюджетної позички та забезпечити повернення одержаної бюджетної позички в міру реалізації продукції. Товаровиробник в свою чергу зобовязувався поставити в державні ресурси продовольче зерно за державним замовленням в кількості, яка відповідає сумі отриманого авансу.

Боржник звертає увагу, що відповідальність Боржника за неповернення бюджетної позички виникає лише у випадку незакладення ним продовольчого зерна до державних ресурсів після поставки його сільськогосподарським товаровиробником.

Вважає, що кредитором не доведено, що боржник, отримавши від сільськогосподарського товаровиробника продовольче зерно, не виконав покладених на нього обовязків та не включив його до державних ресурсів.

Вказує, що із змісту договорів про надання бюджетних позичок вбачається обовязок заготівельного підприємства забезпечити повне повернення одержаної бюджетної позички в міру реалізації продукції, яка повинна була бути поставлена саме товаровиробниками. Відповідальність заготівельного підприємства виникає лише у випадку неповернення бюджетної позички за умов, коли товаровиробниками обовязок щодо поставки продукції було виконано в повному обсязі. Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання товаровиробниками обовязків, передбачених договорами, щодо поставки продукції на суму одержаної бюджетної позички.

Просить врахувати, що у матеріалах справи відсутні первинні документи виникнення та існування боргу. Вважає, що наявні копії договорів за 1995-1997 рік документально не підтверджують їх виконання, а тому не є доказами реального виконання сторонами зобовязань за цими договорами і, відповідно, доказами отримання боржником бюджетної позички на суму заявлених вимог в цій частині.

Вказує, що наведені обставини підтверджуються ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.08.2003, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.10.2003 по справі № 6/49 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Закарпатської області від 02.07.2003, якою було визнано грошові вимоги відділення Державного казначейства в Берегівському районі у розмірі 1151273,80 грн. неповернених бюджетних позик, наданих у 1995, 1996, 1997 роках. За наслідками перегляду ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.07.2003 було скасовано та відмовлено відділенню Державного казначейства в Берегівському районі в задоволенні заяви про визнання кредитором ВАТ Берегівський комбінат хлібопродуктів в повному обсязі. Зазначає, що вищевказаними судовими рішеннями було встановлено, що між відділенням Державного казначейства в Берегівському районі та ВАТ Берегівський комбінат хлібопродуктів існували відносини доручення, врегульовані нормами Глави 34 Цивільного кодексу України, відповідно до правил якого у повіреного не виникає власних зобовязань щодо предмету угоди. Особисті зобовязання та права у товаровиробників, що отримували позики та Відділенням Державного казначейства не породжують останніх у повіреного.

Боржником подано додаткові письмові заперечення від 18.11.2015, згідно яких вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують надання бюджетних позичок ПАТ Берегівський комбінат хлібопродуктів за 1995 рік. Крім того зазначає, що у кредитора ДПІ в м. Ужгород ГУ ДФС у Закарпатській області відсутні повноваження щодо стягнення бюджетних позичок, які надані у 1995 році, оскільки у 1995 році між ПАТ Берегівський КХП, Берегівським райфінвідділом та сільськогосподарськими товаровиробниками було укладено ряд договорів про надання бюджетної позички для фінансування державного контракту 1995 року на поставку до державних ресурсів зерна, сортового і гібридного насіння зернових культур. Сторонами даних договорів були ПАТ Берегівський КХП, Берегівський райфінвідділ та сільськогосподарські товаровиробники. ОСОБА_5 казначейство України в Берегівському районі не було стороною даних договорів, відсутні докази щодо передання права останньому стягнення заборгованості по бюджетних позичках, наданих в 1995 році. Право стягнення даної заборгованості належить Берегівському райфінвідділу як стороні договору, яка і є позикодавцем, вимоги якого, вважаються погашеними, оскільки не були заявлені у процедурі банкрутства, яка мала місце 2002 році.

Стосовно бюджетних позичок, наданих ПАТ Берегівському КХП у 1996-1997 роках зазначає, що стосовно боржника ПАТ Берегівських КХП у 2002 році було порушено справу про банкрутство. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 02.07.2002 у справі № 6/49 визнано вимоги Державного казначейства України в Берегівському районі у розмірі 1 151 273,80 грн. (в тому числі пеня у розмірі 7773,80 грн.).

Ухвалою господарського суду Закарпатської області у справі № 6/49 від 14.08.2003, що залишена без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.10.2003, ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.07.2002 року в порядку перегляду за нововиявленими обставинами) скасовано, відмовлено ОСОБА_5 казначействі України в Берегівському районі в повному обсязі.

В основу ухвали господарського суду Закарпатської області від 14.08.2003 року покладено висновки експертного дослідження, яким встановлено, що бюджетні позички у 1995-1997 роках надавалися ОСОБА_5 безпосередньо сільським товаровиробникам, що свідчить про виникнення та виконання між ОСОБА_5 та ПАТ Берегівський комбінат хлібопродуктів відносин доручення (комісії), а не позики.

Зазначає, що вказана експертиза включає перелік договорів, які є обєктом дослідження і у даній справі. Дані обставини, зясування яких виникло при дослідженні вимог ДПІ м. Ужгород ГУ ДФС у Закарпатській області щодо бюджетних позичок, вже встановлені ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.08.2003 року у справі № 6/49.

Посилаючись на норму ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що обставини щодо надання бюджетних позичок, наданих у 1995-1997 роках, не підлягають доказуванню, оскільки дані обставини вже досліджені господарським судом Закарпатської області в Ухвалі від 14.08.2003 року, що залишена без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду.

З огляду на вищенаведене, просить відмовити в задоволенні вимог Державної податкової інспекції в м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області до ПАТ Берегівський комбінат хлібопродуктів в частині бюджетних позичок у розмірі 1370 029,00 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників кредитора та боржника, суд констатує наступне.

Аналізом умов трьохсторонніх договорів про надання бюджетної позички 1995, 1996, 1997р.р. (копії долучено до матеріалів справи) встановлено, що позички в грошовій та іншій матеріальній формі надавались державою безпосередньо сільським товаровиробникам. Фактичні відносини сторін, що виникли з трьохсторонніх договорів про надання бюджетної позички, передбачають виникнення та виконання відносин доручення (комісії), що врегульовувались відповідно до гл.34 Цивільного кодексу УРСР. Особисті зобов"язання товаровиробників, що отримували позички, не породжують зобов"язань у повіреного (ПАТ "Берегівський комбінат хлібопродуктів"). Аналогічну правову оцінку вказаним відносинам надано ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.08.2003р. по справі 6/49, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.10.2003, якою було відмовлено в задоволенні заяви про визнання вимог до боржника ВАТ (ПАТ) "Берегівський комбінат хлібопродуктів" за заявою відділення Державного казначейства у Берегівському районі з вимогами до боржника, які грунтувались на обставинах надання бюджетної позички за тими ж договорами, з підстав яких заявлено вимоги ДПІ у м.Ужгороді в межах даної справи.

У відповідності до ч.6 ст.23, ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( в редакції Закону від 22.12.11 №4212-VI) (далі - Закон про банкрутство) у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, в т.ч. щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається, зокрема, розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

З огляду на викладене, в задоволенні вимог кредитора Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання конкурсних вимог в розмірі 1 370 029,00 грн. бюджетної позички слід відмовити.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.10.2015 надано кредитору ОСОБА_5 податковій інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород відстрочку сплати судового збору до винесення судом ухвали за результатами розгляду заяви №4566/10/07-01-10 від 07.10.2015 від 07.10.2015 Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород про визнання конкурсних вимог в розмірі 4137074,07 грн.

Відповідно до п.3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Відповідно до п.п.10 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання заяви кредитора, який звертається з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 2 розміри мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі на 2015 рік з 1 січня - 1218,00 грн.

Таким чином, за подання даної заяви підлягає оплаті судовий збір у розмірі 2 мінімальних заробітних плат, що складає 2436,00 грн.

З урахуванням результатів розгляду вимог кредитора, суд пропорційно до визнаних вимог, у відповідності до Закону України "Про судовий збір", суд покладає на сторін витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме стягненню з кредитора ДПІ у м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області в дохід Державного бюджету України підлягає судовий збір в розмірі 806,80 грн., з боржника ПАТ "Берегівський комбінат хлібопродуктів" - 1629,20 грн.

Відповідно витрати кредитора по сплаті судового збору в розмірі 806,80 грн. слід внести до реєстру вимог кредиторів до першої черги задоволення. Судовий збір в розмірі 1629,20 грн. судового збору - до першої черги реєстру вимог кредиторів як заборгованість боржника перед ОСОБА_5 бюджетом України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 2, 23, 24, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 22.12.2011р. №4212 -VI), суд

УХВАЛИВ :

1. Визнати конкурсні вимоги кредитора Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області (м.Ужгород, вул. Духновича, 2, код 39561358) до боржника публічного акціонерного товариства „Берегівський комбінат хлібопродуктів (м. Ужгород, вул. Боженка, 2, офіс 4, код 00954142) в розмірі 605889,56 грн. основного податкового зобов"язання (третя черга задоволення), 2161155,51 грн. пені та штрафних санкцій (шоста черга задоволення), 806,80 грн. судового збору (перша черга задоволення).

2. У визнанні конкурсних вимог в розмірі 1 370 029,00 грн. бюджетної позички відмовити.

3. Судовий збір в сумі 1629,20 грн. підлягає сплаті боржником в доход Державного бюджету України та підлягає включенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів як заборгованість перед ОСОБА_5 бюджетом України із віднесенням до першої черги задоволення.

4. Стягнути з Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області (Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Духновича, 2, код 39561358) в доход Державного бюджету України суму 806,80 грн. судового збору (код класифікації доходів бюджету 22030001 Судовий збір (ДСА, 050), рахунок отримувача 3002, отримувач коштів ОСОБА_5 м. Ужгород 22030001, код отримувача 38015610, банк одержувача: ГУДКСУ у Закарпатській області, МФО 812016). Видати наказ.

5. Копію даної ухвали надіслати ініціюючому кредитору ОСОБА_5 податковій інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Духновича, 2), боржнику публічному акціонерному товариству "Берегівський комбінат хлібопродуктів" (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Боженка б.2, оф4, код 00954142), розпоряднику майна - арбітражному керуючому ОСОБА_2 (м.Ужгород, вул. Підградська , 59).

Суддя І.В.Івашкович