ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" листопада 2015 р.Справа № 924/943/14

Господарський суд Хмельницької області у складі колегії суддів: Головуючий суддя Заярнюк І.В., суддя Гладюк Ю.В., суддя Димбовський В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до комунального підприємства "Ізяславтепломережа", м. Ізяслав Ізяславського району Хмельницької області

про стягнення 1065799,33 грн. основного боргу, 180029,56 грн. пені, 54199,40 грн. 3% річних, 92515,30 грн. інфляційних втрат

(розгляд справи в частині позовних вимог про стягнення 150495 грн. пені та 29150 грн. 3% річних)

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник згідно довіреності №14-95 від 18.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2 - директор;

ОСОБА_3 - представник згідно довіреності №3 від 17.08.2015р

У судовому засіданні 16.11.2015р. відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: в липні 2014 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до комунального підприємства "Ізяславтепломережа" про стягнення 1 392 543,59 грн., у т.ч. 1 065 799, 33 грн. основного боргу, 180 029, 56 грн. пені, 54 199, 40 грн. 3% річних, 92 515, 30 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014 року у справі №924/943/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2014року позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до КП "Ізяславтепломережа" про стягнення 1 392 543, 59 грн. задоволено частково.

Стягнуто з КП "Ізяславтепломережа" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 1 065 799,33 грн. основного боргу, 29 534,05 грн. пені, 85 335,74 грн. інфляційних нарахувань, 25 048,97 грн. 3% річних, 24 705,04 грн. відшкодування сплаченого судового збору.

У решті позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2014р. рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2014р. прийняті у справі №924/943/14 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 150 495 грн. та 3 % річних в сумі 29 150 грн.

Направлено в цій частині справу № 924/943/14 на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області, в іншому складі суду.

В іншій частині рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2014 року у справі № 924/943/14 залишено без змін.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.02.2015р. у справі №924/943/14 (суддя Смаровоз М.В.) в позові ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до КП "Ізяславтепломережа" про стягнення 150 495,00 грн. пені та 29 150,00 грн. 3 % річних відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення , а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2015р. рішення господарського суду Хмельницької області від 23.02.2015р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р. у справі №924/943/14, скасовано. Справу №924/943/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області в іншому складі суду.

У постанові Вищого господарського суду України від 18.06.2015р. у даній справі зокрема відзначено, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень не була врахована та обставина, що позивачем нарахована пеня за періоди відповідно з 14.02.2013 року по 15.05.2014 року та з 14.11.2013 року по 15.05.2014 року та річні за періоди з 14.02.2013 року по 15.05.2014 року та з 14.11.2013 року по 15.05.2014 року, тобто, в тому числі, до моменту укладання як договору №97/30 від 12.02.2014 року (предметом якого було проведення розрахунків на суму 361 700 грн.), так і договору №393/30 від 25.09.2014 року (предметом якого було проведення розрахунків на суму 1 028 489 грн.). Вказана обставина суттєво впливає на взаємовідносини сторін, оскільки вони змінилися тільки з моменту підписання зазначених вище договорів №97/30 від 12.02.2014 року та №393/30 та від 25.09.2014 року. Судами не було з'ясовано чи стосуються взаєморозрахунки за договором 97/30 погашення основної заборгованості, яка була предметом позову у даній справі. При повторному розгляді даної справи, судами не були враховані вказівки, які зазначені в постанові Вищого господарського суду України від 13.11.2014 року, а саме, щодо визначення моменту настання прострочки у виконанні грошового зобов'язання за договором у відповідача, а також не надано належної оцінки підставам для зменшення розміру пені.

При новому розгляді справи, судам необхідно дати належну оцінку умовам Договору, укладеному сторонами у справі, визначити момент настання прострочки виконання грошового зобов'язання за Договором у відповідача, дати належну оцінку підставам для зменшення розміру пені по відношенню до відповідача, з'ясувати чи стосуються розрахунки за договором № 97/30 від 12.02.2014 року суми основної заборгованості, яка була предметом позову у даній справі. Звернути увагу на період розрахунку пені та річних, які є предметом розгляду у дані справі (пеня -150 495 грн.; 3% річних - 29 150 грн.). Судам також необхідно, дати належну оцінку тій обставині, як впливають на взаємовідносини сторін (розмір стягнення пені та річних у зазначений вище період) укладені: договір № 97/30 від 12.02.2014 року та договір № 393/30 від 25.09.2014 року.

Позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 1392543,59 грн., з яких 1065799,33 грн. основного боргу, 180029,56 грн. пені, 54199,4 грн. 3% річних, 92515,3 грн. інфляційних втрат. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач відзначив, що відповідно до договору купівлі-продажу природного газу №13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р. позивач як постачальник поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2752231,66 грн. згідно з актами приймання-передачі газу за вересень-грудень 2013р. Однак, відповідачем проведені розрахунки за одержаний газ лише частково на суму 1686432,33 грн., у зв'язку з чим станом на 15.05.2014р. заборгованість становила 1065799,33 грн. За прострочення грошового зобов'язання з оплати природного газу позивачем нараховані пеня, інфляційні та 3% річних. Крім того, було повідомлено про складний фінансовий стан позивача.

Представник позивача з'явився в судове засідання 16.11.2015р., на задоволенні позовних вимог наполіг в повному обсязі. В письмові заяві від 25.09.2015р. зазначив, що договори №97/30 від 12.02.2014, №393/30 від 25.09.2014р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету міністрів України №30 чітко встановлено, що даний договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування (п. 13). Зазначає, що по вищевказаним договорам про організацію взаєморозрахунків оплати з погашення різниці в тарифах мали місце 01.04.2014 та 27.10.2014. Таким чином, вказані договори набрали чинності з моменту їх фінансування, як це передбачено п. 13 даних договорів.

Представники відповідача з'явились в судове засідання 16.11.2015р., проти задоволення позовних вимог заперечують. В письмовому відзиві по справі зазначають, що відповідно до п.3.3. договору купівлі - продажу природного газу між НАК «Нафтогаз України» та КП «Ізяславтепломережа» від 28.12.12р. №13/3043-ТЕ-34, приймання - передача природного газу оформляється актом приймання - передачі газу. П. 3.4 договору передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість, продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Зазначає, що КП «Ізяславтепломережа" своєчасно надавало позивачу акти приймання передачі природного газу за січень - квітень 2013 року. Однак, НАК «Нафтогаз України» акти не підписувались і підприємству не повертались мотивуючи тим, що підприємство грубо порушувало вимоги наказу Міністерства палива та енергетики України від 15.07.2010 року №288 «Про затвердження Методики визначення природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо суб'єкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії категоріям споживачів. Вказаною Методикою передбачалось втрати природного газу, який споживається для виробництва теплової енергії враховувався по ціні промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання. Пояснює, що дія вказаного наказу зупинена з 30.12.2012 року на підставі рішення Держпідприємництва від 29.10.2012 року №6. В діючих на той час тарифах на послуги з централізованого опалення втрати природного газу, який споживається для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням врахований по ціні як для населення, а тому підписувати акти приймання - передачі природного газу, які надсилались підприємство відмовлялось, так як в разі їх підписання підприємство несло б збитки на суму понад 150 тис грн. щомісячно. Компенсація збитків законодавством не передбачена. Звертає увагу суду, що КП «Ізяславтепломережа» листами №67 від 28.02.2013р., №120 від 11.04.2013р., № 148 від 13.05. 2013р., №161 від 28.05.2013 р. зверталось до НАК «Нафтогаз підписати та направити підприємству надіслані акти приймання - передачі природного газу з метою забезпечення розрахунків за спожитий природний газ. Із-за неповернення актів приймання передачі природного газу та відсутності актів звірки взаєморозрахунків підприємство не мало можливості розраховуватись за спожитий природний газ пільгами та субсидіями на суму 437,1 тис. грн. Зауважує, що листом від 17.09.2013 року НАК «Нафтогаз України» повідомив, що компанії відмовлено у задоволенні позовних вимог, пов'язаних з дією Методики визначення обсягів природного газу, які використовуються для виробництва теплової енергії, якщо суб'єкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів, затвердженої наказом Мінпаливенерго від 15.07.2010р. №288 і просила терміново надати оформлені належним чином акти приймання - передачі природного газу починаючи з січня 2013 року. Акти за січень - квітень 2013 року підписані 29.09.2013 р.

Зазначає, що згідно п. 6.2 укладеного договору визначено, що остаточний розрахунок за переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу, а згідно п 3.3 та п.3.4 договору приймання - передача газу оформляється актом, який є підставою для проведення остаточних розрахунків, а тому суди правомірно не взяли до уваги доводи позивача про прострочку оплати газу, яка виникла за січень, лютий, та квітень 2013 р. після 14-го числа наступного місяця, оскільки відсутній первинний бухгалтерський документ про поставку газу у січні, лютому, березні та квітні 2013 який би відповідав вимогам ст.9 ЗУ « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Зауважує, що згідно положень договору остаточний розрахунок за газ отриманий у січні, лютому, березні та квітні здійснюється до 14.10.2013 року, враховуючи дату підписаних актів приймання - передачі газу лише 29.09.2013 року, а тому суд правомірно відмовив в позові НАК «Нафтогаз України" до КП «Ізяславтепломережа» про стягнення 150495грн. пені та 26150 грн. 3% річних. Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, як приклад вказує Постанову від 25.02.2015 року при розгляді касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного суду від 10.11.2014 року ( справа №924/940/14).

Пояснює, що згідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» встановлюються загальні засади формування тарифів на теплову енергію, згідно з якою тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно - обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на витрати на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та або використовують нетрадиційні та поновлювальні джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Тарифи повинні враховувати повну собівартість теплової енергії і забезпечувати рівень рентабельності не нижче граничного рівня рентабельності, встановленого Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері теплопостачання. Зазначає, що у разі, якщо тимчасово тариф та теплову енергію встановлено нижче її собівартості з урахуванням граничного рівня рентабельності, то орган яким установлено цей тариф, повинен передбачати механізми компенсації цієї різниці в порядку, встановленому законодавством. Зауважує, що тарифи для населення по КП «Ізяславтепломережа» були прийняті в 2010 році. Слід відмітити що при формуванні тарифу було відкориговано лише одну складову витрат (природний газ), а всі інші складові залишилися на рівні 2007 року. Протягом 2007-2014 рр. діяв мораторій на підвищення тарифів для населення на послуги теплопостачання, однак за цей час суттєво зросли ціни і тарифи на електроенергію, воду, матеріали для проведення ремонтних робіт, зросла мінімальна заробітна плата. Діючі тарифи для населення відшкодовували економічно обґрунтовані витрати лише на 60 %. Пояснює, що на виконання ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013 рік», Кабінетом міністрів України була прийнята постанова від 20.03.2013 року № 167 « Про затвердження порядку та умов надання у 2013 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або органами державної влади чи місцевого самоврядування». Зазначає, що нажаль передбачені в бюджеті кошти на різницю в тарифах профінансовані не були взагалі, що призвело до несвоєчасної оплати боргу за природний газ в 2013 році. Зауважує, що сума узгодженої, але не профінансованої різниці в тарифах на 01.01.2014 року відповідно до Протоколу 4/30 від 10.02.2014 року засідання Хмельницької обласної комісії з питань погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу становила 2275211,00 грн. і в разі своєчасного фінансування даних коштів, підприємство розрахувалося би з газопостачальною організацією в повному обсязі.

Пояснює, що в 2014 році на виконання ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014рік" Кабінетом міністрів України була прийнята постанова від 29.01.2014 року №30 "Про затвердження порядку та умов надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та /або органами державної влади чи місцевого самоврядування». Відповідно до вказаної Постанови 01.04.2014 року було частково погашено заборгованість з різниці в тарифах за 2013 сумі 361700 грн. згідно до договору №97/30 від 12.02.2014 року « Про організацію взаєморозрахунків», укладеного між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Головним фінансовим управлінням Хмельницької облдержадміністрації, Комунальним підприємством "Ізяславтепломережа» та НАК «Нафтогаз України». Зазначає, що остаточний розрахунок за спожитий природний газ за 2013 рік згідно договору від 28.12.2012 р. №13/3043-ТЕ-34 проведений 27.10.2014 р. в сумі 1028489,08 грн. платіжним дорученням №459 від 16.10.2014 р. відповідно до п.24 ст. 14 та п.2 ст. 16 Закону України « Про державний бюджет України на 2014 рік», згідно договору від 25 вересня 2014 р. №393/30 про організацію взаєморозрахунків. Звертає увагу суду, що п.9.2 договору « Про організацію взаєморозрахунків» від 25.09.2014 р. передбачає, що сторони даного договору зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору, а відповідно до п. 14 договору про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після виконання договору не мають одна до одної жодних претензій, стосовно предмета договору.

Зауважує, що Верховний суд України постановами у справах від 09 вересня 2014 року №5011-1272-2012-42/527-2012 , від 30 вересня 2014 року № 5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 9 вересня 2014 р. №5011-35/1533-2012-19/5222-2012, від 09 вересня №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 01 липня 2015 року №924/1230/14 дійшов висновку, про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені та застосування наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 ст. 625 ЦК України, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків відповідно до договору поставки природного газу. Для застосування санкцій, передбачених договором поставки природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України , необхідно, щоб оплата була здійснена по за межами порядку і встановлених договором про організацію взаєморозрахунків. Зазначає, що підприємство провело розрахунки у строки, що зазначені у договорі про організацію взаєморозрахунків, відразу після надходження коштів на рахунок підприємства

Звертає увагу суду, що 14.05.2015р. Верховною радою України прийнятий закон України №423-УІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану НАК "Нафтогаз України", вказаним законом ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" доповнено частиною тридцятою якою передбачено, що заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ спожитий в період з 01.01.2014 р. до 31.12.2014 р. (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішень суду) не погашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану НАК «Нафтогаз України» підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі договору про реструктуризацію заборгованості.

Вказує, що ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану НАК «Нафтогаз України» теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилися непогашеними на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану НАК «Нафтогаз України». Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню.

Звертає увагу суду, що підприємство заборгованості перед НАК «Нафтогаз України» за спожитий природний газ не має. Станом на 01.08.2015 року КП «Ізяславтепломережа» провело попередню оплату за природний газ, який буде споживатись в опалювальний період 2015 - 2016 рр. в сумі 102,0 тис. грн., а тому підстави для стягнення пені, штрафних та фінансових санкцій - відсутні.

Зазначає, що в зв'язку з відсутністю заборгованості за спожитий природний газ 17 серпня 2015 року КП «Ізяславтепломережа» звернулось до НАК «Нафтогаз України» з проханням відмовитись від позовних вимог. Відповіді на сьогоднішній день не отримали. 01.10.2015року КП "Ізяславтепломережа" звернулось з листом до прем'єр-міністра України з проханням по можливості вплинути на вирішення питання, щодо затвердження порядку списання штрафних санкцій. Відповіді на сьогоднішній день не отримали. На підставі викладеного відповідач просить суд в задоволені позовних вимог НАК «Нафтогаз України» відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

28.12.2012р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавцем) та комунальним підприємством "Ізяславтепломережа" (покупцем) укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/3043-ТЕ-34, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Згідно з п. 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. газ обсягом до 2311 тис. куб. м згідно з графіком.

Згідно пункту 2.1.1 договору, обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі - плановий обсяг) можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Відповідно до пункту 3.1 договору продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Згідно з пунктом 3.1.2 договору покупець до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки.

Як передбачено п. 3.3. договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Відповідно до п. 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства 3 примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до пунктом 5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюється Національною комісією регулювання електроенергетики України.

Згідно з п. 5.2. договору ціна за 1000 куб. м. газу становить 1309,20 грн. Загальна вартість договору складає 3025561,20 грн. (п. 5.5. договору).

Як передбачено п. 6.1. договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з пунктом 6.3 договору в платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Приписами пункту 6.4 договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати неустойки, грошова сума, яка надійшла від покупця погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу покупцем: у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу погашається неустойка; у третю чергу погашається основна сума боргу.

Відповідно до п. п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору, покупець у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно пункту 9.3 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Згідно з пунктом 11.1 договору, він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013 р., а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем передано відповідачу природний газ на загальну суму 2752231,66грн., що підтверджується актами приймання-передачі газу від 26.09.13 за газ, спожитий у січні 2013р. на суму 565734,12грн., у лютому 2013р. на суму 446426,73грн., у березні 2013р. на суму 561633,71грн., у квітні 2013р. на суму 148899,24грн., та актами приймання-передачі газу від 31.10.13 за газ, спожитий у жовтні 2013р. на суму 183695,16грн., від 30.11.13 за газ, спожитий у листопаді 2013р. на суму 329897,44грн., від 31.12.13 за газ, спожитий у грудні 2013р. на суму 515945,26грн. Відповідачем проведені розрахунки частково на суму 1686432,33грн., в результаті чого виникла заборгованість за поставлений газ у розмірі 1065799,33грн. У зв'язку з несвоєчасною оплатою за поставлений природний газ позивачем нарахована пеня за період прострочки на суму 180029,56грн. Крім того, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 54199,40грн. та інфляційні за період з березня 2013р. по квітень 2014р. у розмірі 92515,30грн., констатовано у рішенні господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р.

Остаточний розрахунок за спожитий природний газ за 2013 рік згідно з договором № 13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р., як зазначив відповідач, проведений 27.10.2014р. платіжним дорученням №459 від 16.10.2014р. відповідно до п. 24 ст.14 та п.2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік згідно з договором №393/30 від 25.09.2014р. про організацію взаєморозрахунків.

12.02.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (стороною першою), Департаментом фінансів у Хмельницькій обласній державній адміністрації (другою стороною), комунальним підприємством Ізяславтепломережа (третьою стороною) та Національною акціонерною компанією „Нафтогаз України (стороною останньою) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №97/30.

Згідно з п.1 договору предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.14 та п.2 ст.16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Відповідно до договору сторони погоджують перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків та послідовність виконання сторонами договору. Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі 361700,00 грн. на підставі рішення Мінфіну. Сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі 361700,00 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню. Сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 361700,00 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню. Сторона третя перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 361700,00грн. у тому числі податок на додану вартість 60283,33 грн. для погашення заборгованості за спожитий природній газ за 2013 рік згідно з договором від 28.12.2012р. №13/3043-ТЕ-34. Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобов'язань і проведення розрахунків з постачальником імпортованого природного газу (пункти 2-7 договору).

Пунктом 9 договору визначені зобов'язання сторін, де вказано, що з метою виконання договору сторони зобов'язуються: 1) забезпечити подання до територіальних органів Казначейства належним чином оформлених договорів та платіжних документів згідно з Порядком та умовами надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування; 2) не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; 3) перерахувати кошти наступній стороні; 4) обмінюватися наявною інформацією для задоволення взаємних інтересів у процесі виконання договору; 5) забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з врахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, яким може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 12. договору). Згідно з п. 14. договору сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмету договору.

25.09.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (стороною першою), Департаментом фінансів у Хмельницькій обласній державній адміністрації (другою стороною), комунальним підприємством Ізяславтепломережа (третьою стороною) та Національною акціонерною компанією „Нафтогаз України (стороною останньою) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №393/30.

Згідно з п.1 договору предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.14 та п.2 ст.16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/погоджувалися органами державної влади та органами місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Відповідно до договору сторони погоджують перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків та послідовність виконання сторонами договору. Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі 1028489,08 грн. на підставі рішення Мінфіну. Сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі 1028489,08 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню. Сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 1028489,08 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню. Сторона третя перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 1028489,08 грн. для погашення заборгованості за спожитий природній газ за 2013 рік згідно з договором №13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р. Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобов'язань і проведення розрахунків з постачальником імпортованого природного газу (пункти 2-7 договору).

Пунктом 9 договору визначені зобов'язання сторін, де вказано, що з метою виконання договору сторони зобов'язуються: 1) забезпечити подання до територіальних органів Казначейства належним чином оформлених договорів та платіжних документів згідно з Порядком та умовами надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування; 2) не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; 3) перерахувати кошти наступній стороні; 4) обмінюватися наявною інформацією для задоволення взаємних інтересів у процесі виконання договору; 5) забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з врахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, яким може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 12. договору). Згідно з п. 14. договору сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмету договору.

У листах №67 від 28.02.2013р., №120 від 11.04.2013р., №148 від 13.05.2013р., №161 від 28.05.2013р. КП „Ізяславтепломережа (адресованих НАК „Нафтогаз України), зокрема, повідомлено про те, що дія наказу Міністерства палива те енергетики України №288 від 15.07.2010р. „Про затвердження Методики визначення обсягів природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо субєкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів зупинена на підставі рішення Держпідприємництва №6 від 29.10.2013р. з 30.12.2012р. Також вказано, що в діючих тарифах на послуги з централізованого опалення втрати природного газу, який споживається для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням враховані по ціні, як для населення і в разі підписання надісланих НАК „Нафтогаз України актів приймання-передачі газу з урахуванням закупки обсягів природного газу, з якого була вироблена теплова енергія для компенсації втрат за ціною на природний газ для промислових споживачів та інших субєктів господарювання підприємство буде нести збитки на суму понад 15000 грн. щомісячно. Компенсація збитків законодавством не передбачена. Враховуючи вищевикладене, у своїх листах КП „Ізяславтепломережа просить підписати акти приймання-передачі. Крім того, вказано, що через неповернення актів приймання-передачі природного газу та відсутності актів звірки розрахунків підприємство не має можливості розрахуватись за спожитий природний газ пільгами та субсидіями на суму 1606000 грн.

Листом №26-4740/1.5-13 від 17.09.2013р. НАК "Нафтогаз України" повідомляє, що компанії відмовлено у задоволенні вимог, пов'язаних з дією Методики визначення обсягів природного газу, які використовуються для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо суб'єкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів, затвердженої наказом Мінпаливенерго від 15.07.2010р. №288 (Відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2013р. у справі №826/739/13-а), а тому просить терміново надати оформлені належним чином акти приймання-передачі природного газу (починаючи з січня 2013р.) до НАК "Нафтогаз України".

Відповідно до інформації, щодо заборгованості теплопостачальних підприємств КП "Ізяславтепломережа" - заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природній газ, спожитий станом на 01.01.2014 (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), і не непогашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану НАК «Нафтогаз України» відсутня.

Відповідно до акту звіряння розрахунків між НАК Нафтагаз України" та КП "Ізяславтепломережа" від 16.09.2015р. сальдо на користь КП "Ізяславтепломережа" становить 102009,37 грн.

Відповідно до листа №256 від 01.10.2015р. КП "Ізяславтепломережа" просить Прем'єр - міністра України вплинути на вирішення питання, щодо затвердження порядку списання штрафних санкцій відповідно до Закону України "Про внесення «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану НАК «Нафтогаз України», повідомити хто і коли має затвердити порядок списання штрафних санкцій згідно Закону України №423-У111 від 14.05.2015р.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення сторін, судом приймається до уваги таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зясовано судом, з матеріалів справи на виконання умов договору №13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р. позивачем передано відповідачу природний газ на загальну суму 2752231,66 грн., що підтверджується актами приймання-передачі газу: від 26.09.13 за газ спожитий у січні 2013р. на суму 565734,12грн., у лютому 2013р. на суму 446426,73грн., у березні 2013р. на суму 561633,71грн., у квітні 2013р. на суму 148899,24грн.; від 31.10.13 за газ спожитий у жовтні 2013р. на суму 183695,16грн.; від 30.11.13 за газ спожитий у листопаді 2013р. на суму 329897,44грн.; від 31.12.13 за газ спожитий у грудні 2013р. на суму 515945,26грн. Відповідачем проведені розрахунки частково на суму 1686432,33грн., в результаті чого виникла заборгованість за поставлений газ у розмірі 1065799,33грн. У зв'язку з несвоєчасною оплатою за поставлений природний газ позивачем нарахована пеня за період прострочки на суму 180029,56грн. Крім того, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 54199,40грн. та інфляційні за період з березня 2013р. по квітень 2014р. у розмірі 92515,30грн., констатовано у рішенні господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. Остаточний розрахунок за спожитий природний газ за 2013 рік згідно з договором №13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р., як зазначив відповідач, проведений 27.10.2014р. платіжним дорученням №459 від 16.10.2014р. відповідно до п. 24 ст.14 та п.2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік згідно з договором №393/30 від 25.09.2014р. про організацію взаєморозрахунків.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою за поставлений природний газ позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3% річних за період з 14.02.2013 по 15.05.2013р. та з 14.11.2013р. по 15.05.2014р. у розмірі 54199,40грн. та пеня за період з 14.02.2013р. по 15.05.2014р. та з 14.11.2013р. по 15.05.2015р на суму 180029,56 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.3.4 та п.6.1 договору Комунальне підприємство "Ізяславтепломережа", як покупець за договором купівлі-продажу, повинен був не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, тобто до 05.02.2013р., до 05.03.2013р., до 05.04.2013, до 05.05.2013р. надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, а Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в свою чергу, як продавець, не пізніше 8-го числа, тобто 08.02.2013р., 08.03.2013р., 08.04.2013р., 08.05.2013р. зобов'язаний повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою.

Однак, в порушення п.3.4 та п.6.1 договору акти прийому-передачі природного газу за січень, лютий, березень, квітень 2013року підписано Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" лише 26.09.2013 р.

Відповідно до частини 4 статті 612 Цивільного Кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно до частини 2 статті 613 Цивільного Кодексу України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відтак, з огляду на те, що продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві примірник оригіналу акта, який є підставою для остаточного розрахунку між сторонами, а остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, судом встановлено, що акти за січень, лютий, березень, квітень 2013 року підписані позивачем 26.09.2013 року, а тому моментом настання прострочки виконання грошового зобов'язання за січень, лютий, березень, квітень 2013 року є 14.10.2013 року, за жовтень 2013р. (акт від 31.10.2013р.) - 14.11.2013р., за листопад 2013р. (акт від 31.11.2013р.) - 14.12.2013р., за грудень 2013р. (акт від 31.13.2013р.) - 14.01.2014р.

Відтак кінцевою датою розрахунків згідно акту за січень 2013р. на суму 565734,12 грн., згідно акту за лютий 2013р. на суму 446426,73 грн., згідно акту за березень 2013р. на суму 561633,71 грн., згідно акту за квітень 2013р. на суму 148899,24 грн. є 13.10.2013р., згідно акту за жовтень 2013р. на суму 183695,16 грн. - 13.11.2013р., згідно акту за листопад 2013р. на суму 329897,44 грн. - 13.12.2013р., згідно акту за грудень 2013р. на суму 515945,26 грн. - 13.01.2014р. Тому, нарахування пені та 3 % річних відповідно до актів за січень, лютий, березень, квітень 2013 року слід проводити починаючи з 14.10.2013 року, відповідно до акту за жовтень 2013 року - з 14.11.2013 року, відповідно до акту за листопад 2013 року - з 14.12.2013 року, відповідно до акту за грудень 2013 року - з 14.01.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. у даній справі частково задоволено вимоги позивача, щодо стягнення пені у розмірі 59068,10грн. (за період з 14.10.2013р.) та зменшено розмір стягнутої з відповідача пені на 50%, тобто до 29534,05 грн.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Аналогічна за змістом і норма ст.233 ГК України, згідно якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Суд, враховуючи викладене вище, здійснивши аналіз всіх матеріали справи, в тому числі фінансової звітності відповідача (фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва КП "Ізяславтепломережа" станом на 31.12.2013р. наявного в матеріалах справи), враховуючи, що розмір заявленої до стягнення пені є неспіврозмірним розміру стягуваної заборгованості відповідача та є досить значним, зважаючи на заявлені позивачем вимоги про стягнення також компенсаційних санкцій - 3% річних та інфляційних нарахувань, вважає правомірним зменшення розміру стягуваної з відповідача пені на 50%, тобто, до 29534,05грн. Така ж правова позиція зазначена Вищим господарським судом України у п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", постанові від 14.08.2012р. по справі № 15/5025/229/12 та у постанові від 11.02.2013 по справі № 11/5025/581/12.

Окрім того, судом встановлено, що між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів у Хмельницькій обласній державній адміністрації, комунальним підприємством Ізяславтепломережа та Національною акціонерною компанією „Нафтогаз України укладено договори про організацію взаєморозрахунків №97/30 від 12.02.2014р. відповідно до п.6 якого відповідач перераховує на рахунок позивача кошти у сумі 361700,00 грн. для погашення заборгованості за спожитий природній газ за 2013 рік згідно з договором № 13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р. та №393/30 від 25.09.2014р. відповідно до п.6 якого відповідач перераховує на рахунок позивача кошти у сумі 1028489,08 грн. для погашення заборгованості за спожитий природній газ за 2013 рік згідно з договором № 13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що розрахунки за договором №97/30 від 12.02.2014р. не стосуються основної суми, яка була предметом позову у даній справі.

Проте, пунктом 9 вищезазначених договорів визначено, що з метою виконання договору сторони зобов'язуються, зокрема, не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Таким чином, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків №97/30 від 12.02.2014р. та №393/30 від 25.09.2014р., сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу №13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р.

Для застосування санкцій, передбачених п. 7.2. договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, встановлених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків і відповідно до п. 14 яких сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Як встановлено судом у справі розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорах №97/30 від 12.02.2014р. та №393 від 25.09.2014р.

Відтак, відсутні підстави для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України та п.7.2 договору купівлі-продажу природного газу №13/3043-ТЕ-34 від 28.12.2012р. (у вигляді нарахованих за період з 14.02.2013р. по 13.10.2013р. та за період з 12.02.2014р. по 15.05.2014р. 150495 грн. пені та 29150 грн. 3% річних).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 09.09.2014 року у справі №5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 30.09.2014р. №5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 09.09.2014р. №5011-30/1533-2012-19/5222-2012, від 09.09. 2014р. №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 01.07.2015р. №924/1230/14. При цьому (як вбачається зі змісту судових рішень в означеній справі, що були предметом розгляду Верховного Суду України), як у справі № 5011-35/1272-2012-42/527-2012, так і в даній справі (№924/943/14) нарахування пені та річних передувало укладенню договору про організацію взаєморозрахунків, однак це не вплинуло на констатацію факту відсутності підстав для стягнення пені та 3% річних з огляду на зміну порядку та строку проведення розрахунків за природний газ.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає, що позов про стягнення 150495 та 29150 грн. 3% річних є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Тому у позові публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до комунального підприємства "Ізяславтепломережа", м. Ізяслав Ізяславського району Хмельницької області про стягнення 150495 грн. пені та 29150 грн. 3% річних слід відмовити з покладенням відповідних судових витрат по справі на позивача згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У позові публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до комунального підприємства "Ізяславтепломережа", м. Ізяслав Ізяславського району Хмельницької області про стягнення 150495 грн. пені та 29150 грн. 3% річних відмовити.

Повний текст рішення складено 20.11.2015р.

Головуючий суддя І.В. Заярнюк

Суддя Ю.В. Гладюк

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук 1 прим.: 1 - до справи.