РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/25076/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АССОФТ"
доДочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
простягнення 28985,52 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаКормушина О.І. - представник;
від відповідачане з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АССОФТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" заборгованості за договором про надання послуг №2412/02 ІКП від 24.12.2013 у розмірі 16200,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 9210,81 грн., 3% річних у розмірі 496,65 грн. та пені у розмірі 3078,06 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за надані послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/25076/15 та розгляд справи призначено на 04.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконанням відповідачем вимог ухвали суду, поданим відповідачем клопотанням про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 19.11.2015.

Представник позивача в судове засідання 19.11.2015 з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав. Про проведення судових засідань був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АССОФТ" (виконавець, позивач) та Дочірнім підприємством "Клінічний санаторій "Жовтень" Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг №2412/02 ІКП (договір), відповідно до умов якого замовник доручає та оплачує, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати замовнику послуги (п.2.1), перелік та склад послуг, етапи надання послуг, вартість послуг за кожним етапом, строки та умови надання послуг визначаються у заявці про надання послуг, що є невід'ємною частиною даного договору (п.2.3), вартість послуг за цим договором складає 32400,00 грн. без ПДВ (п.3.2), оплата за цим договором здійснюється в наступному порядку: замовник перераховує виконавцю перший платіж у розмірі 16200,00 грн., що становить 50% вартості робіт за цим договором (п.3.3.1), після надання послуг, в еквіваленті 60 людино/годин замовник перераховує виконавцю другий платіж у розмірі 16200,00 грн., що становить 50% вартості робіт (п.3.3.2).

Факт надання послуг виконавцем та прийняття їх замовником підтверджується актом надання послуг № 21 від 23.06.2014 на суму 32400,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 314 від 20.04.2015 замовником було сплачено виконавцю 16200,00 грн.

Решту вартості виконаних позивачем послуг відповідач не оплатив.

01.07.2015 позивач направив відповідачу претензію №1 про оплату заборгованості за надані послуги, яку відповідач отримав 03.07.2015, однак залишив без реагування.

За правовою природою укладена між сторонами угода є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до п. 2 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на той факт, що укладеним між сторонами договором не встановлено строк оплати відповідачем наданих позивачем послуг, враховуючи отримання відповідачем 03.07.2015 вимоги позивача про оплату заборгованості з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг настав 10.07.2015.

Матеріалами справи належним чином підтверджено заборгованість Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" перед позивачем за надані послуги у розмірі 16200,00 грн., однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем свої зобов'язання з оплати за надані позивачем послуги належним чином виконано не було.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 16200,00 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 9210,81 грн., 3% річних у розмірі 496,65 грн. та пеню у розмірі 3078,06 грн.

Згідно із положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Враховуючи те, що в укладеному між сторонами договорі сторонами не було досягнуто згоди щодо забезпечення виконання зобов'язань по оплаті наданих виконавцем послуг у вигляді пені відповідно до вимог ст.547 Цивільного кодексу України, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до розрахунку позивача, який додано ним до позовної заяви, останній просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період з 24.06.2014 по 01.07.2015 та інфляційні втрати за період з липня 2014 року по травень 2015 року.

Однак, враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про оплату заборгованості 01.07.2015 (яку відповідач отримав 03.07.2015) з урахуванням вимог п.2 ст.530 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був виконати своє зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг у строк до 10.07.2015 включно, а отже позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з 24.06.2014 по 01.07.2015 та за період з липня 2014 року по травень 2015 року відповідно задоволенню не підлягають.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (03084, м. Київ, Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км, ідентифікаційний код 02583744) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АССОФТ" (03126, м. Київ, бульв. І.Лепсе, будинок 40, квартира 16, ідентифікаційний код 38547290) заборгованість у розмірі 16200 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 74 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.11.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова