ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015р. Справа№ 914/3027/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Золочівенергоресурс», Львівська область, м. Золочів

до відповідача: Золочівської міської ради, Львівська область, м. Золочів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, м. Львів

про визнання права власності на нежитлове приміщення (котельня).

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: Чоповський І.В. - представник за довіреністю від 22.09.2015р.

Від відповідача: не з`явився.

Від третьої особи: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Золочівенергоресурс» подано позов до Золочівської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення (котельня).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.09.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 23.09.2015р. Крім цього, ухвалою залучено до участі у справі, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

26.1.2015р. судом винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 09.11.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 09.11.2015р. розгляд справи відкладено на 16.11.2015р.

12.11.2015р. від відповідача надійшло доповнення до відзиву на позовну заяву (вх. № 49064/15), в якому просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Також зазначає, що Золочівська міська рада не має можливості направити свого представник у судове засідання.

16.11.2015р. позивачем подано супровідний лист на доручення до матеріалів справи листа ПП «Юридично - експертна компанія «Юрекс» від 16.11.2015р. № 05/15.

В судовому засіданні 16.11.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві та додаткових пояснень до позовної заяви (вх. № 48047/15 від 06.11.2015р.). Просить визнати право власності на нежитлові приміщення - котельню, загальною площею 37,4 кв.м, що розташована за адресою Львівська область, м. Золочів, вул. І. Огієнка.

В судове засідання 16.11.2015р. відповідач явку повноважного представника не забезпечив. Однак, у поданому відзиві на позовну заяву (вх. № 39904/15 від 21.09.2015р.) та доповненню до відзиву на позовну заяву (вх. № 49064/15 від 12.11.2015р.) відповідач визнає заявлені позовні вимоги та просить позов задоволити повністю. Крім цього, просить розглядати дану справу без участі Золочівської міської ради.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив.

У судовому засіданні 16.11.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази, судом встановлено таке.

Рішенням Золочівської міської ради від 21.10.2014р. №1515 «Про затвердження проекту землеустрою» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по передачі у довгострокову оренду терміном на 15 (п'ятнадцять) років на вул. І.Огієнка, м. Золочів, площею 0,0100 га, кадастровий номер :02:008:0081, для будівництва та обслуговування котельні за рахунок земель житлової та громадської забудови та надати ТзОВ «Золочівенергоресурс» в дострокову оренду терміном на 15 (п'ятнадцять) років земельну ділянку на вул. І.Огієнка, м. Золочів, площею 0,0100 га, кадастровий номер :02:008:0081, для будівництва та обслуговування котельні.

Крім цього, зобов'язано позивача укласти з Золочівською міською радою договір оренди земельної ділянки.

При цьому, у висновку відділу містобудування та архітектури від 10.07.2014р. № 287 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на замовлення ТзОВ «Золочівенергоресурс» цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування котельні.

20.11.2014р. між ТзОВ «Золочівенергоресурс»( орендар, позивач у справі) та Золочівською міською радою (орендодавець, відповідач у справі) було укладено договір оренди землі. Згідно договору орендар надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Золочівської міської ради, м. Золочів, вул. Огієнка.

Згідно п.15 договору оренди, земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування котельні.

15.12.2014р. реєстраційною службою Золочівського районного управління юстиції Львівської області видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права було зареєстровано вищезазначену земельну ділянку.

Позивач у зв'язку із виробничою необхідністю на земельній ділянці, яка надана йому в оренду збудував нежитлове приміщення - котельню.

29.01.2015р. Золочівське міжрайонне бюро технічне інвентаризації видало технічний паспорт на котельню за адресою: м. Золочів, вул. І.Огієнка, згідно якого котельна в один поверх, загальною площею 37,4 кв.м.

Згідно висновку ПП «Юридично експортна компанія «Юрекс» від 20.02.2015р.,№ 2/15с, вбачається, що приміщення котельні, за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. І.Огієнка відповідає державним будівельним нормам.

25.05.2015р. ПП «Юридично експортна компанія «Юрекс» складено висновок № 15/15с оціночно-будівельного експертного дослідження, згідно якого залишкова вартість заміщення будівлі модульної котельні, що розташована за адресою: м. Золочів, вул. І. Огієнка, 9 на час проведення дослідження становить 39 563,00 грн.

Згідно довідки Комунального підприємства Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 07.05.2015р. № 35 будівля котельні по вул. Огієнка, 9 у м. Золочеві на правах власності не зареєстрована.

Матеріали справи містять надані позивачем в обґрунтування позову робочий проект (архітектурно-будівельна частина) будівництва котельні по вул. Огієнка в м. Золочеві Львівської області; рішення Золочівської міської ради від 23.09.2013р. № 1050 та додаток до даного рішення; договір підряду від 02.09.2013р. №7/1; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акт №1 приймання виконаних робіт, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат; договірна ціна) локальний кошторис на будівельні роботи; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису; відомості ресурсів до локального кошторису; картку атестованого судового експерта; витяг із статуту ПП «Юридично експортна компанія «Юрекс» та лист ПП «Юридично експортна компанія «Юрекс» вих..№ 05/15 від 16.11.2015р.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України; далі - ЦК).

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що 20.11.2014р між позивачем та Золочівською міською радою укладено договір оренди землі загальною площею 0,0100 га.

Згідно п.15 договору оренди, земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування котельні. Термін оренди - 15 років.

Отже, позивач є користувачем земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування котельні, тобто нерухомого майна, що становить предмет спору. Доказів порушення прав інших осіб при будівництві нежитлового приміщення - котельні по вул. Огієнка, м. Золочеві сторонами суду не надано.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ".

Так, згідно п.п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходяться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних організацій, іноземних держав, зокрема право власності на нерухоме майно.

Стаття 19 цього ж Закону передбачає підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на викладені вище обставини в їх сукупності, враховуючи, що позовні вимоги не заперечуються відповідачем та, що матеріали справи містять робочий проект (архітектурно-будівельна частина) будівництва котельні по вул. Огієнка в м. Золочеві Львівської області; договір підряду від 02.09.2013р. №7/1; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акт №1 приймання виконаних робіт, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат; договірна ціна) локальний кошторис на будівельні роботи; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису; відомості ресурсів до локального кошторису; висновок ПП «Юридично експортна компанія «Юрекс» від 20.02.2015р. № 2/15с, з якого вбачається, що приміщення котельні, за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. І.Огієнка відповідає державним будівельним нормам суд доходить висновку про задоволення позову.

Судовий збір згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 376 Цивільного кодексу України та ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати право власності на нежитлові приміщення - котельню, загальною площею 37,4 кв.м, що розташована за адресою Львівська область, м.Золочів, вул. І. Огієнка. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Золочівтеплоенерго» (80700, Львівська область, м. Золочів, вул. Шашкевича, 28; ідентифікаційний код 38108799).

3. Стягнути з Золочівської міської ради (80700, Львівська область, м. Золочів, вул. Шашкевича, 22, ідентифікаційний код 04055908) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золочівтеплоенерго» (80700, Львівська область, м. Золочів, вул. Шашкевича, 28; ідентифікаційний код 38108799) 1 827,00 грн. судового збору.

4. Наказ видати відповідно до статті 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 20.11.2015 року.

Суддя Коссак С.М.