ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" листопада 2015 р. Справа № 918/1101/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЧАЙКА"

про стягнення заборгованості в сумі 63 166 грн 28 коп.

за участі представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи: У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Чайка" про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору №191-псо від 20.08.2014 року про надання охоронних послуг в сумі 63 166 грн 28 коп., з яких: 55 485,50 грн основний борг, 7 315,03 грн пені та 365,75 грн 3% річних.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 06 жовтня 2015 року.

12.10.2015 року позивачем через відділ канцелярії суду подано клопотання про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору.

У судове засідання 16 листопада 2015 року позивач не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 43). У жодне судове засідання відповідач не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд дійшов висновку про розгляд справи без участі представників сторін, оскільки позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та їх відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Вивчивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В результаті розгляду матеріалів справи, суд

ВСТАНОВИВ:

20.08.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб" (далі Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівне-Чайка" (далі Замовник) було укладено договір про надання охоронних послуг №191-псо (далі Договір, а.с. 4-8), відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець зобов'язався надати за плату послуги по охороні об'єкта: 33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, 16 (п. 1.1 Договору).

Згідно з пунктами 6.1, 6.2 Договору за надані послуги Замовник щомісячно сплачує Виконавцю суму, передбачену п.п. 1.3, 1.4 даного Договору; оплата за послуги здійснюється у повному розмірі до 5 числа місяця наступного за звітним шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

У відповідності до п. 6.5 Договору в останній день місяця сторони підписують Акт про надання охоронних послуг. У разі відмови однією із сторін підписати Акт про надання охоронних послуг така сторона зобов'язана протягом 5 днів з моменту отримання акту про надання охоронних послуг надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді відмову від підписання акту про надання охоронних послуг. У випадку ненадання такої відмови вважається, що охоронні послуги згідно Договору надані в повному об'ємі та належної якості, а акт про надання охоронних послуг підписаний тією стороною, яка не надала відмову.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє протягом 12 місяців, а в частині грошових зобов'язань - до їх повного виконання сторонами.

Судом встановлено, що дія Договору припинена з 05.06.2015 року шляхом підписання 05.06.2015 року між Виконавцем та Замовником угоди про припинення дії Договору №191-псо від 20.08.2014 року (а.с. 9).

Договір та угода про припинення дії договору підписані позивачем та відповідачем та скріплений відбитками печаток вказаних юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надані відповідачу послуги обумовлені Договором у травні-червні 2015 року на загальну суму 95 485,50 грн з ПДВ, що підтверджується підписаними Виконавцем та Замовником актами здачі-прийняття робіт №0000654 від 31.05.2015 року та №0000740 від 05.06.2015 року (а.с. 11,12).

Про належне виконання Виконавцем своїх зобов'язань за Договором свідчить відсутність з боку відповідача будь-яких повідомлень чи претензій стосовно порушення позивачем умов даної угоди.

Замовник порушив взяті на себе договірні зобов'язання щодо встановлених строків оплати за надані послуги, що стало правовою підставою для звернення Виконавця до суду для примусового стягнення боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли договірні відносини надання і споживання послуг, що регламентовані главою 63 ЦК України.

У відповідності із ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач за надані послуги розрахувався лише частково в сумі 40 000,00 грн, внаслідок чого у останнього перед позивачем виникла заборгованість за надані у травні-червні 2015 року за Договором послуги в сумі 55 485,50 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відтак, позовна вимога про стягнення 55 485,50 грн основного боргу підлягає до задоволення.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору стосовно своєчасної оплати наданих послуг, на підставі п. 6.6 Договору та ч.2 ст. 625 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача 7 315,03 грн пені за період з 06.06.2015 року по 25.08.2015 року та 365,75 грн 3% річних за аналогічний період (розрахунки на а.с. 2,3).

Відповідно до п. 6.6 Договору у випадку несвоєчасної сплати щомісячної суми, вказаної в п. 1.4 Договору, Замовнику нараховується штрафна пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення до повного розрахунку. Для вимоги про стягнення пені за даним Договором застосовується позовна давність тривалістю три роки.

Відповідно до ст.6, ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

За статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплатити неустойку.

Частинами 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки пені та 3 % річних, суд зазначає, що вони відповідають вищезазначеним приписам законодавства та положенням Договору, а також є арифметично вірними, тому вимоги ТОВ "Приватна служба охорони "Яструб" про стягнення з ТОВ "Рівне-Чайка" 7 315,03 грн пені та 365,75 грн 3% річних є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак судовий збір в сумі 1 218 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Рівненської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Чайка" (14000, вулиця Князя Чорного, будинок 4, місто Чернігів, ідентифікаційний код 39319810) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб" (01001, вулиця Софіївська, 10, приміщення 4, місто Київ, ідентифікаційний код 37372186) 55 485 (п'ятдесят п'ять тисяч чотириста вісімдесят п'ять) грн 50 коп. основного боргу, 7 315 (сім тисяч триста п'ятнадцять) грн 03 коп. пені, 365 (триста шістдесят п'ять) грн 75 коп 3% річних та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Ухвалою повернути позивачу з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "20" листопада 2015 року.

Суддя Пашкевич І.О.