ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 листопада 2015 року Справа № 910/11396/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіДемидової А.М.
суддівВоліка І.М., Шевчук С.Р. (доповідач)
перевіривши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Магія дерева"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 05.10.2015
у справі№ 910/11396/15 господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Магія дерева"
доПублічного акціонерного товариства "Легбанк"
провизнання зобов'язання припиненим та зобов'язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магія дерева" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою б/н від 25.10.2015 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 у справі № 910/11396/15.

Втім, подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015) визначено, що ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є визнання припиненим зобов'язання позивача перед відповідачем за кредитним договором, визнання відсутнім у відповідача права на стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та зобов'язання відповідача вчинити дії пов'язані з припиненням правочинів та зобов'язань.

Таким чином, судовий збір, для подання даної касаційної скарги сплачується за ставками, встановленими для кожної вимоги немайнового характеру, тобто вимог про визнання припиненим зобов'язання, визнання відсутнім права та зобов'язання вчинити дії.

Разом з тим, до касаційної скарги позивача додана квитанція № 81 від 24.10.2015 про сплату судового збору в розмірі 769,60 грн, що не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі, оскільки сплачена сума не відповідає вищезазначеним вимогам.

Таким чином, скаржником судовий збір не сплачено у встановленому розмірі і тому касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.М. Демидова

С у д д я І.М. Волік

С у д д я С.Р. Шевчук