ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.11.2015 року Справа № 907/1003/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради Перечинського району, с. Дубриничі

про стягнення 38 918,11 грн.,

Суддя господарського суду Кривка В.П.

представники:

Позивача ОСОБА_2, довіреність від 05.01.2015 №07/18д;

Відповідача ОСОБА_3, сільський голова;

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 сільської ради Перечинського району про стягнення 38 918,11 грн.

У судових засіданнях 13.10.2015 року, 29.10.2015 року та 10.11.2016 року, за клопотаннями сторін, судом оголошувались перерви відповідно до ст. 77 ГПК України для забезпечення реалізації сторонами процесуальних прав на подання суду додаткових обґрунтувань та доказів в підтвердження своїх доводів та заперечень, в т.ч. для можливого врегулювання спору в позасудовому порядку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 08 червня 2015 року під час проведення ОСОБА_1 сільською радою (далі Відповідач) несанкціонованих земляних робіт з облаштування стічної канави в охоронній зоні газопроводу на перехресті вулиць Центральна Українська в с. Дубриничі, екскаватором було пошкоджено поліетиленовий розподільчий газопровід середнього тиску діаметром 90 мм., про що в установленому порядку комісією на місці аварійної ситуації було проведено технічне розслідування обставин та причин виникнення аварії, за результатами якого складено відповідний Акт, яким зафіксовано, пошкодження газопроводу середнього тиску в с. Дубриничі Перечинського району внаслідок несанкціонованого виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу. Для забезпечення своєчасної ліквідації наслідків аварійної ситуації, Позивачем були здійснені ремонтно-відновлювальні роботи на самому газопроводі та були проведені роботи по відновленню газопостачання споживачам природного газу 172-х дворогосподарств. Покликаючись на положення закону та відповідних правил заявник просив стягнути з відповідача суму 38 918,11 грн. понесених збитків, в т.ч. 24 763,02 грн. - втрати природного газу внаслідок його витоку через пошкодження розподільчого газопровід середнього тиску; 1 006,74 грн. виробничо-технологічні втрати на продувку та заповнення газопроводів; 10855,15 грн. відновлення газопостачання приватного сектору (172 дворогосподарств); 2 293,20 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт.

У ході судового розгляду, з урахуванням доводів відповідача, уповноважений представник позивача подала письмову заяву в порядку ст. 22 ГПК України про уточнення (зменшення) позовних вимог (а.с. 202-203), і просить стягнути з відповідача суму 35 766,31 грн., в тому числі 24 763,02 грн. - втрати природного газу внаслідок його витоку через пошкодження розподільчого газопровід середнього тиску; 1 006,74 грн. виробничо-технологічні втрати на продувку та заповнення газопроводів; 7 713,35 грн. відновлення газопостачання приватного сектору (143 дворогосподарств); 2 293,20 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт. За таких обставин, суд розглядає зменшені (уточнені) позовні вимоги. При цьому, викладені в позові обставини та наведені доводи підтримала в повному обсязі, покликаючись на долучені до матеріалів справи додаткові письмові пояснення з доданням підтверджуючих доказів (а.с. 58-165, 204 -217) .

У ході судового розгляду уповноважений представник відповідача факт пошкодження газопроводу не заперечувала, поряд з цим, заявлені позовні вимоги визнала частково - на загальну суму 12 540,97 грн., а саме 9 241,03 грн. втрати природного газу, 1 006,74 грн. виробничо-технологічні втрати на продувку та заповнення газопроводів, 2 293,20 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт (а.с.198). Проти решти заявленої до стягнення суми заперечила в повному обсязі, внаслідок неправильного розрахунку та з підстав наведених у долучених до матеріалів справи письмових поясненнях і доказів (а.с. 170-196).

Під час судового розгляду даної справи судом неодноразово забезпечувались процесуальні права сторін на врегулювання спору в позасудовому порядку, проте сторонами такої домовленості станом на 13.11.2015 року досягнуто не було, тому справа за наполяганням сторін вирішується судом по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи 07.02.2014 року між ОСОБА_1 сільською радою (Власник) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз (Підприємство) був укладений договір №121 на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами). Згідно умов якого Відповідачем передано Позивачу на праві господарського відання розподільчий газопровід середнього тиску села Дубриничі (а.с. 21-26).

Відповідно до пунктів 3.4.1, 3.4.2 Договору Товариство зобовязане використовувати газопровід з метою забезпечення надійності розподілу (транспортування) природного газу, ефективного його використання, збереження та підтримання в належному стані, забезпечувати умови безпечності та безаварійності майна. Пунктом 2.1 Правил безпеки газопостачання визначено, що балансоутримувачем є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із чинним законодавством України. Відповідно до п. 3.2 Правил безпеки, власник (балансотримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з п. 3.3 Правил безпеки власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, затверджені Постановою НКРЕКП від 13.01.2010 року №12 передбачають, що провадження господарської діяльності з розподілу газу здійснюється за принципом економічної доцільності, забезпечення надійності транспортування та безаварійності експлуатації газорозподільних мереж (п.2.1.4).

Згідно з п. 3.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, затверджених Постановою НКРЕКП від 12.01.2015 року №9 при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися, зокрема, вимог щодо необхідності забезпечення надійного постачання газу для споживачів природного газу, що знаходяться на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій не призначено гарантованого постачальника природного газу або він позбавлений ліцензії, іншим ліцензіатом, що здійснює відповідну ліцензовану діяльність на цій території (в межах області, району або міста). Пунктами 3.4.2, 3.4.6 вказаних Ліцензійних умов на газорозподільне підприємство покладаються обовязки утримувати обладнання та устаткування відповідно до технічних характеристик та вимог діючих технічних норм та умов екологічних, санітарно-епідеміологічних, протипожежних та інших нормативних актів у разі виникнення аварії негайно їх усунути.

Крім того, Правила надання населенню послуг з газопостачання (п. 32) зобовязує газопостачальне підприємство забезпечити безперервне постачання газу з відповідними якісними показниками в порядку, передбаченому договором та неухильно дотримуватися вимог Правил безпеки систем газопостачання.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, позивач у спірних правовідносинах виступає як спеціалізоване підприємство газового господарства та використовує на праві господарського відання розподільчий газопровід середнього тиску села Дубриничі, згідно умов укладеного з власником договору та положень законодавства.

08 червня 2015 року під час проведення ОСОБА_1 сільською радою (пояснення сільського голови, а.с.29) земляних робіт з облаштування стічної канави в охоронній зоні газопроводу на перехресті вулиць Центральна Українська в с. Дубриничі, екскаватором було пошкоджено поліетиленовий розподільчий газопровід середнього тиску діаметром 90 мм. Обидві сторони стверджують, що до усунення прориву розподільчого газопроводу середнього тиску та витоку газу було задіяно аварійну бригаду ПАТ „Закарпатгаз, яка перебувала неподалік та проїздила безпосередньо повз місце події. Як вбачається з долученого до матеріалів справи технічного акту №1 Служби аварійно-відновлювальних робіт - 104 (а.с.27-28), заявку про вищевказану подію прийнято 08.06.2015 року о 13 год. 30 хв., в т. ч. безпосередньо на місці; аварійною бригадою зафіксовано факт вищезазначеного механічного пошкодження та вчинено необхідні дії з локалізації витоку газу, який усунуто о 13 год. 45 хв. В акті аварійної бригади в графі „висновки про причини аварії зафіксовано: при проведені несанкціонованих земельних робіт без погодження із ПАТ „Закарпатгаз трактором пошкоджено газопровід, роботи проводила ОСОБА_1 сільська рада з облаштування стічної канави. Також зазначено, що на місце події також викликано працівників МВС. Даний Акт підписано керівником аварійної бригади ОСОБА_4, членами бригади ОСОБА_5 та ОСОБА_6, при цьому зазначено, що присутні інші особи - ОСОБА_1 сільський голова ОСОБА_3 від підпису відмовилась. Вищезазначені обставини факту даної події також підтверджується письмовими поясненнями сільського голови, наданими працівникам РВ МВС (а.с. 29).

В ході судового розгляду вищевказані обставини відповідачем в установленому порядку - належними і допустимими доказами не спростовано та не заперечено.

Надалі, внаслідок пошкодження Відповідачем газопроводу, створеною комісією ПАТ «Закарпатгаз» (а.с. 12) і на місці аварійної ситуації було проведено технічне розслідування обставин та причин виникнення аварії. За результатами проведеного розслідування 12.06.2015 року був складений узгоджений членами комісії Акт проведення розслідування (ОСОБА_1 сільський голова ОСОБА_3 від підписання акту також відмовилась, про що в акті здійснено відповідний запис, а.с. 13-15).

Як вбачається з акту комісією встановлено, що при проведенні несанкціонованих земляних робіт, в охоронній зоні газопроводу на перехресті вулиць Центральна-Українська в с. Дубриничі було пошкоджено поліетиленовий газопровід середнього тиску Ду90мм. Роботи проводились за вказівкою голови сільської Ради с. Дубриничі Перечинського району п. Лавер Л.І., Сільською радою не погоджено проведення земляних робіт з Перечинською дільницею ГУ ПАТ „Закарпатгаз. О 13 год. 30 хв. аварійний автомобіль Перечинської дільниці проїжджав по вул. Центральній с. Дубриничі, його зупинив водій екскаватора і повідомив, що ним при виконанні земляних робіт пошкоджений газопровід. Слюсарі аварійно-відновлювальних робіт Перечинської дільниці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після отриманої інформації повідомили про аварію оператора АДС Перечинської дільниці (витяг з журналу обліку повідомлень оператора 104, а.с. 217) і розпочали роботи по ліквідації витоку газу. О 13 год. 45 хв. витік газу був ліквідований. Газопостачання було відключено 172 абонентам с. Дубриничі.

На місце аварії о 14 год. 20 хв. прибула оперативна група Перечинського РВ УМВС в складі оперативного уповноваженого ССМ ОСОБА_7 та дільничного інспектора Міцкевича П.О., які взяли пояснення від голови сільської ради с. Дубриничі ОСОБА_3 та начальника служби експлуатації Перечинської дільниці Головного Управління ОСОБА_4 Інформація про особу яка керувала екскаватором при пошкодженні газопроводу відсутня. 09 червня 2015 року працівники ПАТ „Закарпатгаз виконали ремонтні роботи на газопроводі 09.06.2015 року в 19 год. 50 хв. газопостачання абонентам с. Дубриничі відновлено в повному обсязі.

Причиною пошкодження газопроводу середнього тиску в с. Дубриничі Перечинського району є організація та несанкціоноване виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу, чим порушено вимоги ДБН А.3.2-2-2009 „Охорона праці і промислова безпека у будівництві та п. 4.3.40 Правил безпеки систем газопостачання України.

Покликаючись на вказані обставини та положення закону, провівши розрахунок понесених збитків позивач просить стягнути з відповідача суму 35 766,31 грн., в тому числі 24 763,02 грн. - втрати природного газу внаслідок його витоку через пошкодження розподільчого газопровід середнього тиску; 1 006,74 грн. виробничо-технологічні втрати на продувку та заповнення газопроводів; 7 713,35 грн. відновлення газопостачання приватного сектору (143 дворогосподарств); 2 293,20 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розгорнутий розрахунок, а.с. 204-217).

Заперечуючи проти доводів позивача, уповноважений представник відповідача факт пошкодження газопроводу підтвердила, поряд з цим, заявлені позовні вимоги визнала частково - на загальну суму 12 540,97 грн., а саме 9 241,03 грн. втрати природного газу, 1 006,74 грн. виробничо-технологічні втрати на продувку та заповнення газопроводів, 2 293,20 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт. Решту заявлену до стягнення суму позовних вимог відповідач вважає: як невірно розраховану, необґрунтовану та безпідставну, а тому просить в цій частині суми позовних вимог відмовити (а.с. 198).

Аналізуючи правовідносини сторін та встановлюючи дійсні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору суд дійшов наступних висновків.

За приписами статті 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Таким чином ч. 2 ст. 1172 ЦК України передбачає відповідальність замовника за шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо останній діяв за завданням замовника. Підстави притягнення замовника до відповідальності є такими самими, як і підстави відповідальності роботодавця: а) загальні - наявність в діях підрядника складу цивільного правопорушення; б) спеціальні - наявність підрядних відносин між замовником та підрядником, що підтверджується договором підряду; та дія підрядника за завданням замовника. Враховуючи викладені обставини (наявність причинно - слідчого зв'язку між діями третьої особи, яка згідно договору підряду виконувала роботи за замовленням відповідача і для відповідача, фактом пошкодження газопроводу позивача в результаті цих робіт та наслідками які виникли) та вищезазначені норми права суд дійшов висновку, що саме відповідач повинен відповідати за шкоду завдану позивачу третьою особою.

Згідно п. 10.1.7 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві»:

- земляні роботи в охоронній зоні кабелів високої напруги, діючих газопроводів та інших комунікацій необхідно виконувати за нарядом-допуском після одержання дозволу від організацій, що їх експлуатують; виконання земляних робіт в охоронній зоні кабелів, що перебувають під напругою або діючих газопроводів необхідно здійснювати під безпосереднім наглядом керівника робіт та працівників організацій, що експлуатують ці комунікації.

п. 10.1.9 цих же ДБН:

- під час виконання земляних робіт у безпосередній близькості діючих підземних комунікацій або у разі перетинання комунікацій необхідно забезпечити незмінність положення у просторі і збереження цілісності цих комунікацій, при цьому розробка ґрунту механізованим способом дозволяється на відстані не менше ніж на 2,0 м від бокової стінки і не менше ніж 0,4 м над верхом труби, кабелю.

п. 4. 3. 40 Правил безпеки систем газопостачання України:

- організація, яка виконує будівельні і земляні роботи, повинна представляти Спеціалізованому підприємству газового господарства проект виконання робіт; будівельні і земляні роботи на відстані менше ніж 15 м. від газопроводу допускаються тільки на підставі письмового дозволу СПГГ, у якому повинні бути зазначені умови і порядок їх проведення; до дозволу додається схема розташування газопроводу з привязками.

За даними позивача, що відповідачем в установленому порядку належними і допустимими доказами не спростовано та не заперечено, всупереч вищевказаних положень законодавства проведення земляних робіт в охоронній зоні газопроводу на перехресті вулиць Центральна-Українська в с. Дубриничі з ПАТ „Закарпатгаз погоджено не було (а.с. 63).

Правилами безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 № 254 встановлено порядок розслідування аварій та нещасних випадків спеціальною комісією за участю відповідного наглядового органу та передбачена форма та зміст актів які складаються за наслідками аварій і ця форма є обов'язковою.

Водночас у п.100 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженому Постановою КМ України, від 30.11.2011, № 1232 "Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" дано визначення аварій про які йдеться річ у вищезазначених Правилах безпеки систем газопостачання України та встановлено наступне.

„100. Розслідування проводиться у разі, коли сталася:

1) аварія першої категорії, внаслідок якої:

смертельно травмовано п'ять та більше осіб або травмовано десять і більше осіб;

спричинено викид отруйних, радіоактивних та небезпечних речовин за межі санітарно-захисної зони підприємства;

збільшилася більш як у 10 разів концентрація забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі;

зруйновано будівлі, споруди чи основні конструкції об'єкта, що створило загрозу для життя і здоров'я працівників підприємства чи населення;

2) аварія другої категорії, внаслідок якої:

смертельно травмовано до п'яти осіб або травмовано від чотирьох до десяти осіб;

зруйновано будівлі, споруди чи основні конструкції об'єкта, що створило загрозу для життя і здоров'я працівників цеху, дільниці з чисельністю працюючих 100 і більше осіб.

Випадки порушення технологічних процесів, роботи устаткування, тимчасової зупинки виробництва засобами автоматичного захисту та інші локальні порушення у роботі цехів, дільниць і окремих об'єктів, падіння опор та обрив проводів ліній електропередачі не належать до аварій, що мають категорію, і розслідуються підприємством в установленому законодавством порядку."

В даному випадку пошкодження газопроводу не є аварією у розумінні п. 100 вказаного Порядку, оскільки не містить притаманних ознак вказаних в ньому аварій, а відтак передбачений Правилами безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 № 254 порядок розслідування аварій та форма акту не є обов'язковими до пошкодження, відшкодування збитків за яке є предметом цього спору (про вказану обставину комісією також відображено в складеному акті від 12.06.15 року).

Між тим, за приписами п. 4.3.29. Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці № 254 від 01.10.1997р. за результатами технічного обстеження сталевих і поліетиленових газопроводів складається акт, в якому з врахуванням виявлених дефектів і оцінки технічного стану слід дати висновок про можливість подальшої експлуатації газопроводу, необхідність і строки проведення його ремонту і заміни. Акт технічного обстеження повинен затверджуватися керівником СПГГ або підприємства. Результати обстеження записуються в паспорті газопроводу.

Викладене свідчить, що випадку пошкодження газопроводу без ознак аварій зазначених у вищевказаному Порядку, складається акт у вільній формі в якому встановлюється та відображається лише сам факт пошкодження. При цьому виходячи з загального порядку фіксації подій та фактів (зокрема, Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами) при складанні такого акту, у разі виникнення спірних питань під час підписання акта, представник сторони, який не згідний з викладеними в акті обставинами, підписує акт з викладенням окремої думки. У разі відмови представника такої сторони, від підписання, акт підписується тільки представником сторони, яка здійснює перевірку, в односторонньому порядку. В акті робиться відмітка про відмову іншої сторони від підписування.

Вищезазначений складений позивачем, акт відповідає цим вимогам, а відтак, на переконання суду, є належним доказом підтвердження пошкодження газопроводу, при цьому викладені в ньому обставини відповідачем в установленому вище порядку не заперечені та не спростовані, а також достовірно підтверджуються і сукупністю ряду інших долучених до справи матеріалів та доказів. Зокрема актом аварійно відновлюваних робіт 104, поясненнями наданими працівникам РВ МВС, висновком РВ МВС про результати зібраних матеріалів за наслідками даної події (а.с. 194), наданою позивачем довідкою щодо здійснення відповідачем земляних робіт без отримання відповідного погодження, витягом з журналу фіксації викликів служби 104, тощо. За таких обставин суд критично оцінює викладені відповідачем доводи та заперечення в зазначеній частині.

Оцінюючи визначений позивачем розмір заподіяної йому відповідачем шкоди, суд встановив.

Пунктом 5.9. Методики, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики, від 30.05.2003, № 264 "Про затвердження методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами" (далі ОСОБА_4) встановлено, що розрахунок допустимих та фактичних обсягів виробничо-технологічних втрат газу здійснюється газопостачальним або газорозподільним підприємством самостійно.

За приписами п. 6.2.1. Методики первинними даними для визначення граничних обсягів виробничо-технологічних втрат газу є такі: назва елементу (дільниці) мережі та її характеристика: газопровід - умовний прохід (діаметр) дільниці, її протяжність, тривалість експлуатації елементу (дільниці) газопроводу, тиск газу; вид, тип елемента (дільниці) газопроводу: міжселищні та розподільні газопроводи; газопроводи-уводи; квартальні, дворові, будинкові газопроводи; тип газового обладнання та приладів ГРП, БК ГРП, ШРП: регулювальні клапани, які потребують для своєї роботи стороннього джерела енергії (газу) і розміщені в ГРП; регулятори тиску газу, які не потребують для своєї роботи стороннього джерела енергії (газу) і розміщені в ГРП, БК ГРП; регулятори тиску газу, які не потребують для своєї роботи стороннього джерела енергії (газу) і розміщені в ШРП; домові комбіновані регулятори тиску газу (ДКРТ); газове обладнання та прилади квартир житлових будинків і подібних об'єктів комунально-побутових (невиробничого призначення) та бюджетних організацій (кількість: квартир, плит газових на квартиру - 1 або більше, проточних водонагрівачів, газових опалювальних приладів); тривалість опалювального періоду.

Відповідно п. 6.5 ОСОБА_4 виробничо-технологічні втрати газу, що виникли внаслідок аварій (пошкоджень) газопроводу, тис. куб. м (визначаються відповідно до належним чином оформлених актів про аварію (пошкодження) газопроводу).

Як свідчать матеріали справи, позивач надав до позовної заяви суду розрахунок втрат природного газу в результаті пошкодження газопроводу 08.06.2015 р. на суму 24 763,02 грн. та розрахунок втрат природного газу в результаті пошкодження газопроводу та під час виконання робіт з продування та заповнення газопроводів на суму 1 006,74 грн. Як вбачається з розрахунку, ціна газу застосована як виробничо-технологічні витрати газопостачального підприємства. Втрати газу, обумовлені пошкодженнями та аваріями на газопроводах покриваються за рахунок закуплених обсягів газу підприємствами з газифікації та газопостачання згідно договорів, укладених з ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Згідно укладеного між ПАТ «Закарпатгаз» та ПАТ «НАК Нафтогаз України» договору на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р. №13-235-ВТВ, ПАТ «Закарпатгаз» закуповує природний газу для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат у продавця НАК «Нафтогаз України» за ціною за 1000 куб.м. 8100,72 грн. (а.с. 207-212). До цієї ціни ще включаються згідно постанов НКРЕ КП від 03.03.2015р. №510 «Про затвердження тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами для ПАТ «Закарпатгаз», від 03.03.2015р. №550 «Про встановлення тарифу на постачання природного газу за регульованим тарифом», тариф на транспортування у розмірі 637,60 грн. за 1000 куб.м. та тариф на постачання 102,40 грн. за 1000 куб.м. Разом, ціна складає 8,988 грн. за 1 м3 (а.с. 213-216).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач зробив розрахунок втрат газу в результаті пошкодження газопроводу в межах встановлених чинним законодавством, тобто обґрунтував належними доказами розмір завданої йому шкоди витоком газу.

Надані позивачем та оглянуті в судовому засіданні докази з вартості ремонтно-відновлюваних робіт на загальну суму 2 293,2 грн. суд визнає достатніми, допустимими та належними, та такими, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат при виконанні ним ремонтно-відновлюваних робіт на пошкодженому газопроводі, при цьому вказані витрати відповідачем не заперечуються та підтверджені.

Між тим, заявлені позивачем вимоги про стягнення збитків 7 713,35 грн. за відновлення газопостачання приватного сектору (здійснено обхід працівниками позивача 143 дворогосподарств, пускові відомості), розраховані позивачем, в т.ч. з урахуванням виплати його працівникам поточної заробітної плати, згідно трудових угод суд розцінює як не обґрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки позивач не довів, що заявлена до стягнення у зазначеній частині сума є саме додатковими реальними витратами, які підприємство дійсно понесло для відновлення свого порушеного права (зокрема, до обходу залучались інші особи (волонтери) на платній основі, або штатні працівники залучались до виконання даних робіт на додатковій оплатній основі, тощо). При цьому, суд бере до уваги надані відповідачем докази та матеріали у спростування доводів позивача у цій частині, а також те, що вчинення позивачем зазначених дій є обовязком газопостачальної організації щодо належного утримання обладнання та устаткування відповідно до технічних характеристик та вимог діючих технічних норм та умов екологічних, санітарно-епідеміологічних, протипожежних та інших нормативних актів, відповідно до встановлених правил, ліцензійних умов та укладених угод саме перед споживачами.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Відсутність будь-якого з цих елементів виключає відповідальність у вигляді стягнення збитків, якщо інше не передбачено законом. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч.1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Згідно з ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладені обставини (наявність причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідача, який проводив земляні роботи в охоронній зоні газопроводу з фактом пошкодження газопроводу позивача в результаті цих робіт та наслідками які виникли) та вищезазначені норми права, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 сільська рада Перечинського району повинна відповідати за шкоду завдану позивачу. За таких обставин, враховуючи вищенаведене в сукупності, дослідивши всі обставини справи, виходячи з наявних у справі доказів, висловлених та зазначених правових позицій сторін по суті спору, нормативного врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача суми 28 062,96 грн., в тому числі 24 763,02 грн. - втрати природного газу внаслідок його витоку через пошкодження розподільчого газопровід середнього тиску; 1 006,74 грн. виробничо-технологічні втрати на продувку та заповнення газопроводів; 2 293,20 грн. вартість ремонтно -відновлювальних робіт. У задоволенні решти заявленої суми позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог і становлять 876,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 78, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради Перечинського району, (89210, вул. Центральна, 55, с. Дубриничі Перечинського району, ) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, ) суму 28 062 (двадцять вісім тисяч шістдесят дві) грн. 96 коп. збитків, а також суму 876 (вісімсот сімдесят шість) грн. 96 коп. витрат по сплаті судового збору,

3. У задоволення решти суми позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2015 року.

Суддя В.Кривка