ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р. Справа № 922/3999/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю №30/16 від 05.01.15 р.;

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 29.07.15 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець (вх. №4972 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 24.09.15 року у справі № 922/3999/15

за позовом ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець, Дніпропетровська обл.

до ТОВ "Східно-українське промислове товариство", м. Харків

про стягнення 1 401 930,56 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець (позивач) 10.07.2015 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Східно-Українське промислове товариство", м. Харків, про стягнення 1 401 930,56 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.09.2015 року у справі №922/3999/15 (суддя Жиляєв Є.М.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східно-Українське промислове товариство" (61072, Харківська область, м. Харків проспект Леніна, буд. 31-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Радянська, буд. 62, р/р 1001 в ПАТ КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ) - 93742,01 грн. пені, 46451,04 грн. штрафу та 28038,61 грн. судового збору.

В іншій частині позову - відмовлено.

Позивач, ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", не погодився з зазначеним рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків фактичним обставинам справи і наявним доказам.

Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2015 року у справі №922/3999/15 повністю та прийняти нове, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що враховуючи збитки позивача, заявлені ним до відповідача штрафні санкції не можна розглядати як спосіб збагачення. На думку позивача, це узгоджений сторонами договору вид відповідальності, спрямований на недопущення порушення умов договору та компенсацію збитків, спричинених внаслідок порушення відповідачем строків поставки товару згідно договору. А заявлене відповідачем клопотання та надані ним докази не містили істотних обставин та підстав, які б дозволяли настільки зменшити розмір неустойки та фактично позбавити відповідача відповідальності за порушення умов договору.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що скаржником заявлено про існування збитків лише після пред'явлення відповідачем клопотання про зменшення штрафних санкцій, не збільшено розмір позовних вимог, а збитки грунтуються на внутрішніх документах самого скаржника, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність недоотриманого позивачем доходу з вини відповідача.

Крім того, доказуючи існування збитків у вигляді упущеної вигоди, скаржник повинен довести, що за звичайних обставин він мав реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу, при цьому протиправні дії відповідача є причиною, а збитки, які виникли - наслідком такої протиправної поведінки. Таким чином, на думку відповідача, в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують заподіяння збитків у формі упущеної вигоди.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

09 вересня 2013 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Східно-Українське промислове товариство" (постачальник) було укладено Договір поставки №352 з Протоколом розбіжностей від 10.10.2013 р. та протоколом узгодження розбіжностей.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного Договору постачальник зобов'язується поставити (передати у власність) покупцеві товар у відповідності до Специфікацій (Додатків) до цього Договору, а покупець прийняти поставлений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах передбачених ним Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору, ціна товару, який підлягає поставці за цим Договором, узгоджується сторонами у відповідних Специфікаціях на поставку товару.

Відповідно до п. 3.2. Договору, строки поставки товару узгоджуються Сторонами в специфікаціях на поставку товару. Дострокова поставка товару допускається тільки за погодженням сторін.

Згідно з умовами пункту 11.1 Договору поставки №352 від 09.09.2013 року, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2015 року

Відповідно до п. 1 Специфікації №2 від 16.09.2013 року з урахуванням Додаткової угоди №5 від 04.11.2014 р. до Договору поставки № 352 від 04.11.2014 р. постачальник зобов'язався поставити за цінами та на умовах: найменування продукції: Дробарка СМД-175А у кількості 1 шт., ціна з ПДВ - 4645104,00 грн., термін поставки до 01.02.2015 р.

Поставка товару здійснюється транспортом Постачальника. Транспортні витрати включені в ціну товару. Поставка здійснюється на умовах DDU, склад ПАТ "Марганецький ГЗК", м. Марганець (згідно Інкотермс-2000) (п.п. 2, 3 Специфікації № 2 від16.09.2013 р.).

Відповідно до п.п. 4, 5 Специфікації №2 від16.09.2013 р., розрахунок за поставлений товар здійснюється шляхом відкриття акредитиву на користь Постачальника. Покупець зобов'язується відкрити акредитив протягом 15 календарних днів після надання Постачальником банківської гарантії. В разі якщо протягом 30 календарних днів з моменту надання Постачальником банківської гарантії, відкриття акредитиву не здійснено, Покупець зобовязаний повернути банківську гарантію Постачальнику. В день постачання Товару, Постачальник зобовязаний надати рахунок, накладну, податкову накладну, оформлену відповідно до вимог згідно ст.ст. 187, 201 Податкового Кодексу України, а також документи зазначені в п. 3.3 Договору.

Вид акредитиву безвідзивний, неподільний. Акредитив виконується без акцепту проти таких документів: рахунок - фактура (оригінал), документ що засвідчує якість товару, виданий виробником, акт прийому-передачі товару по кількості і якості підписаний Сторонами на складі Покупця, акт введення в експлуатації товару підписаний Сторонами (оригінал).

Надання документів в банк не раніш 5 банківських днів з моменту підписання акту введення Товару в експлуатацію, але не пізніше 35 календарних днів з дати підписання акту прийому-передачі товару по кількості і якості підписаного Сторонами на складі Покупця.

У разі не надання Постачальнику Покупцем акту вводу в експлуатацію Товару протягом 35 календарних днів з дати підписання акту прийому-передачі товару по кількості і якості підписаного Сторонами на складі Покупця відкриття акредитиву здійснюється проти таких документів рахунок-фактура (оригінал), документ що засвідчує якість товару, виданий виробником, акт прийому-передачі товару по кількості і якості підписаний Сторонами на складі Покупця (оригінал).

Усі витрати і комісія банку бенефіціара за рахунок Постачальника. Усі витрати і комісія банку виконавця за рахунок Покупця (п.п. 6, 7 Специфікації № 2 від16.09.2013 р.).

Пунктом 8 Специфікації №2 від 16.09.13р. до Договору № 352 від 09.09.2013 р. сторони встановили, що термін дії акредитиву 350 календарних днів з моменту виставлення.

Згідно з пунктами 9, 10 Специфікації № 2 від16.09.2013 р., термін розкриття акредитиву банком Покупця 5 банківських днів від дати надання банком Постачальника усіх необхідних документів, вказаних в п. 5. Плата комісії за зміни умов акредитиву і його обслуговування на термін його дії здійснюється стороною, яка виступає ініціатором цих змін.

Умовами п. 11 Специфікації № 2 від16.09.2013 р. встановлено, що прийняття товару по кількості і якості проводиться на складі Покупця. Товар має бути новим, виготовленим в 2014 р.

Згідно з п. 14 Специфікації № 2 від 16.09.2013 р. виробник товару ТОВ "НВК" ЛЕМЗ-ОГМК" м. Луганськ.

Пунктом 15 Специфікації №2 від 16.09.13 р. до Договору поставки № 352 від 09.09.2013 р. сторони встановили, що строк дії банківської гарантії до 03.03.2015 року.

З метою забезпечення виконання Постачальником зобовязань по постачанню товару, передбачених даною специфікацією, постачальник надає Покупцю банківську гарантію в розмірі 15% від суми специфікації, на умовах зазначених в розділі "7. Банківська гарантія виконання" даного договору (п. 16 Специфікації №2 від16.09.2013 р.).

Відповідно до п. 17 Специфікації №2 від 16.09.2013 р., дробарка виготовляється згідно технічних вимог до дробарки СМД-175А (Додаток №1) та опитувального листа на дробарку СМД-175А (Додаток №2), які є невідємною частиною даної специфікації.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому зазначав про те, що відповідач не виконав зобов'язань за Специфікацією №2 до Договору №352 від 09.09.2013 р. з урахуванням Додаткової угоди №5 від 04.11.2014 р. щодо поставки товару позивачеві на загальну суму 4645101,00 грн., на підставі чого, позивачем зазначено, що строк прострочення поставки товару рахується з 02.02.2015 р. по 15.06.2015 р. Посилаючись на вищевикладене, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 937420,16 грн. та штраф в розмірі 464510,40 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6.8. Договору поставки 352 від 09.09.2013 р., за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого та/або несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення поставки. У випадку продовження такого прострочення більше 10-ти календарних днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зменшення на 99 % розміру пені та штрафу, з посиланням на те, що відповідач протягом тривалого часу перебуває у скрутному фінансово-економічному становищі, його діяльність має явно виражений збитковий характер у зв'язку з наявністю воєнного конфлікту на території, де розташовано підприємство виробника товару - ТОВ "НВК "ЛЕМЗ-ОГМК" за Договорами поставки, в тому числі й Договором поставки №352 від 09.09.2013 р., а саме - у місті Луганську.

У відповідності до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пленум Вищого господарського суду України в п. 3.17.4 постанови від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'ясняє, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 ЦК України і статтею 223 Господарського кодексу України.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Крім того, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені та штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України).

Суд при цьому враховує, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013).

Суд першої інстації обгрунтовано прийшов до висновку щодо того, що розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій не відповідає наслідкам порушення, оскільки розрахунки за умовами Договору здійснюються у формі акредитиву - оплата після представлення документів, які підтверджуються отримання товару позивачем.

Тож жодних витрат чи передплат за виготовлення товару позивач не здійснював.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість товару за умовами Договору складає 4645104,00 грн., тоді, як загальний розмір штрафних санкцій становить 1401930,56 грн., що складає 1/3 вартості самого товару.

Судом першої інстанції правомірно та обгрунтовано прийнято до уваги і той факт, що забезпечення виконання умов Договору здійснюється за рахунок неустойки та банківської гарантії. Так, за невиконання відповідачем умов Договору позивач отримав грошові кошти в розмірі 696765,60 грн. на підставі банківської гарантії виконання (т.с. І а.с. 58-59), і те, що відповідач частково виконав свої зобов'язання за Договором, а саме, 18.04.2014 року та 29.04.2014 року відповідач виконав умови Специфікації №3 щодо поставки Валка дробарки СМД-175А 4.3558.03.000.0023 СБ за ціною в розмірі 2 208 000,00 грн. у кількості 2 шт. (т.с. І а.с. 67-79).

Крім того, за умов Специфікації №2 від 16.09.2013 р. до Договору поставки №352 від 09.09.2013 р., підприємство виробника товару - ТОВ "НВК "ЛЕМЗ-ОГМК" за вказаним Договором розташоване у місті Луганську, що також обгрунтовано враховано судом першої інстанції.

В підтвердження вкрай незадовільного фінансового стану відповідач надав Довідку про кредиторську заборгованість відповідача, з якого вбачається, що станом на 21.09.2015 року ТОВ "Східно-Українське промислове товариство" має збитки на загальну суму 6 887 486,41 грн., у тому числі 5 041 530,00 руб. РФ та його фінансово-економічний стан продовжує погіршуватися.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно і обгрунтовано прийняв до уваги причини неналежного виконання зобов'язання відповідачем та його тяжкий матеріальний стан, і визнав за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 93742,01 грн. та штраф у розмірі 46451,04 грн.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2015 року у справі №922/3999/15 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2015 року у справі №922/3999/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 26.11.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.