ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.11.15р. Справа № 904/8434/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЕЛ-СЕРВІС-ЦЕНТР", м. Павлоград Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

про зобов'язання звільнити та передати частину асфальтобетонного покриття (мощення) № 003 загальною площею 6,00 м2, та здійснити демонтаж кіоску

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІЕЛ-СЕРВІС-ЦЕНТР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача звільнити та передати за актами прийняття-передачі позивачу частину асфальтобетонного покриття (мощення) №003 загальною площею 6,00 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача здійснити демонтаж кіоску, розташованого на асфальтобетонному покритті (мощенні) №003 загальною площею 6,00 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке перебувало в оренді за договором оренди (найму) від 01.10.2013 № ВХД/003/011013-АИ.

Відповідач 13.10.2015 надав відзив, у якому проти позову заперечив, оскільки він у добровільному порядку здійснив демонтаж торгівельного кіоску, про що листом повідомив позивача, тому просить суд припинити провадження у справі через відсутність предмету спору. Крім того, представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника за наявними документами в матеріалах справи.

Сторони належним чином повідомлені судом про час та місце проведення судового засідання, про що свідчать поштові картки про вручення повідомлень, але участь своїх повноважних представників у засідання суду, призначене на 19.11.2015, не забезпечили та витребуваних судом документів не надали.

Враховуючи матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2013 між Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій" (далі - власник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЕЛ-СЕРВІС-ЦЕНТР" (далі - товариство, позивач) укладений Договір управління майном № 1/01/09/13/ВД (далі - Договір управління майном) за умов п. 1.1. якого власник передає в управління товариству, а товариство приймає майно незадіяне в технологічному процесі власника, а саме: асфальтно-бетонне покриття, площею 300 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - майно) згідно актів приймання-передання, на строк, визначений цим Договором. Майно передається Товариству для здійснення в інтересах власника розпорядження, управління майном, в тому числі з правом передання майна третім особам в оренду, інші види користування.

Передавання майна Товариству за даним Договором тягне виникнення у Товариства майнового права на майно (право володіння чужим майном) у розумінні глав 30, 31, 70 Цивільного кодексу України і не тягне за собою переходу права власності на таке майно до Товариства чи інших осіб (п. 1.2. Договору управлінням майном).

Відповідно до п. 1.5. Договору управління майном власник передає Товариству майно за актом приймання-передачі. Правовідносини сторін за цим Договором регулюються нормами глав 29, 30, 31, 70 Цивільного кодексу України та іншими нормами цього кодексу, іншими нормами законодавства України, нормами цього Договору. Внаслідок передачі майна Товариству за цим Договором у Товариства виникає право довірчої власності на отримане в управління майно.

01.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЕЛ-СЕРВІС-ЦЕНТР" (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) укладений Договір оренди (найма) ВХД/003/011013-АИ (далі - Договір оренди № ВХД/003/011013-АИ), відповідно до умов п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду - тимчасове володіння та платне користування частину бетонно-асфальтного покриття № 003, загальною площею 6,00 м.2, (згідно доданої схеми), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, далі по тексту "орендований об'єкт".

Відповідно до п. 1.2. Договорів оренди орендований об'єкт передається в оренду з метою його використання для господарської діяльності орендаря, а саме: організації торгівлі.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 01 лютого 2014 року (п. 3.1. Договорів оренди).

Отже об'єктом оренди та об'єктом управління за вказаним вище договором є асфальтобетонне покриття.

У відповідності до ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об'єктів благоустрою є, зокрема, покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів.

Зміст даного нормативно-правового акту свідчить про те, що асфальтобетонне покриття слід вважати об'єктом благоустрою, який використовується як складова об'єктів, які мають різне функціональне призначення, зокрема - як складова дорожнього покриття, тротуару, інших об'єктів.

Виходячи з юридичної природи асфальтобетонного покриття, слід дійти висновку про те, що воно не є нерухомим майном.

Також п. 1.6. Договору управління майном визначено, що майно, яке передається Товариству (позивачеві) в управління, не є нерухомим майном.

Згідно ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Таким чином, позивач на підставі майнового права, яке виникло у нього на підставі Договору управління майном, передав відповідачеві частину асфальтобетонного покриття в оренду за вказаним вище договором оренди.

Відповідно до п. 4.1. договору оренди № ВХД/003/011013-АИ розмір орендної плати за перший місяць оренди за весь орендований об'єкт становить 300 грн 00 коп.

У відповідності до п. 4.3. договору оренди нарахування орендної плати за орендований об'єкт починається з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Такий акт був підписаний сторонами та є додатком за № 1 до договору оренди.

Акт приймання-передачі орендованого майна був підписаний відповідачем без зауважень.

Відповідно до п. 4.4. договору оренди орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівково розрахунку або шляхом готівкового розрахунку через касу орендодавця у вигляді авансових платежів щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю.

По вказаному вище договору оренди відповідач сплачував орендну плату позивачеві до 20 січня 2014р. включно, що підтверджується прибутковими касовими ордерами: від 21.10.2013р. № 000710; від 20.11.2013р. № 000728; від 20.12.2013р. № 000408; від 20.01.2014р. №001236.

Після 20 січня 2014 року відповідач припинив сплачувати орендні платежі по договору оренди.

У відповідності до п.п. 5.3.3. договору оренди орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати орендні платежі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні приписи містить ст. 283 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. З ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно із ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором оренди інше для сторін не встановлено.

Відповідно до довідки про наявність дебіторської заборгованості від 01.10.2014 № 01/10/14/06 станом на 01 жовтня 2014 року дебіторська заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед ТОВ "РІЕЛ-СЕРВІС-ЦЕНТР" по рахунку НОМЕР_1 складає 2 039, 33 грн. (дві тисячі тридцять дев'ять гривень 33 копійки).

Відповідач доказів погашення наявного боргу не надав.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач продовжував користуватися орендованим майном після строку, встановленого п. 3.1. договору оренди, тому відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України поновив дію на той же строк.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 1 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 9.1. договору оренди встановлено право орендодавця на його розірвання в односторонньому порядку.

Так, у відповідності до п.п. 9.1.1. п. 9.1. договору оренди, договір може бути розірваний в односторонньому порядку за вимогою орендодавця у випадку, якщо орендар не вносить платежі, передбачені розділом 4 Договору впродовж п'ятнадцяти днів після настання строку поточного платежу.

Згідно п. 9.3. договору оренди, у випадку затримки платежів більш, ніж на 15 (п'ятнадцять) календарних днів орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір (договори) і звільнити об'єкт від торгівельного обладнання і майна орендаря.

Крім того, ст. 782 Цивільного кодексу України встановлено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

14.08.2014 позивач надіслав відповідачеві повідомлення від 14.08.2014 вих. № 04/140814 про розірвання договору оренди та просив звільнити орендований об'єкт: частину асфальтобетонного покриття (мощення) № 003 загальною площею 6,00 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене повідомлення про розірвання договору оренди було отримано відповідачем 19.08.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Вказаним повідомленням про розірвання договору оренди позивач повідомляв відповідача про розірвання цього договору оренди з 01.09.2014 та просив відповідача звільнити орендоване майно до 01.09.2014.

Отже договір оренди в контексті п. п. 9.1., 9.3. цього договору та ст. ст. 611, 651, 782 Цивільного кодексу України є розірваним станом на 01.09.2014р.

Відповідно до п. 7.2. договору оренди орендований об'єкт повинен бути звільнений, переданий орендарем орендодавцеві в день розірвання договору згідно акту приймання-здачі.

Проте на час звернення позивача до суду об'єкт, який був орендований відповідачем, не повернутий позивачеві.

На орендованому об'єкті відповідачем розташований кіоск.

Стаття 391 глави 29 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У вказаному вище повідомленні про розірвання договору оренди позивач просив відповідача здійснити демонтаж кіоску, який був розміщений орендарем без узгодження з орендодавцем на асфальтно-бетонному покритті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач у відзиві на позов від 13.10.2015 повідомив, що 03 жовтня 2015 року ним добровільно здійснено демонтаж кіоска, про що складено відповідний акт за участю його представника та голови Верхньодніпровської міської ради. Про здійснення таких дій він повідомив позивача 01.10.2015 рекомендованим листом, який позивач отримав 02.10.2015, але його представник для складання акту не з'явився.

Ухвалою суду від 13.10.2015 позивач був зобов'язаний надати письмові пояснення на відзив відповідача та підтвердити чи спростувати доводи щодо звільнення покриття від кіоска, ухвала отримана позивачем 20.10.2015, але залишена позивачем без реагування.

В судове засідання 05.11.2015 представники сторін не прибули, документи до справи не надані, що позбавило суд прийняти обгрунтоване процесуальне рішення.

Ухвалою суду від 05.11.2015 позивач був зобов'язаний надати суду інформацію про те, в чийому володінні зараз знаходиться асфальтобетонне покриття № 003 площею 6,00 кв.м, чи було воно повернуте позивачу. Ухвала суду отримана позивачем 12.11.2015, але залишена без реагування. Витребувана інформація є важливою для прийняття вірного процесуального рішення по справі, оскільки однією із позовних вимог є зобов'язати відповідача звільнити та передати за актом прийому-передачі позивачу частину асфальтобетонного покриття, але позивач без поважних причин не повідомив суд чи передано йому асфальтобетонне покриття, чи складений акт передачі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлений ст. 69 ГПК України строк розгляду справи закінчився, позивач ухилився від виконання будь-яких вимог суду, що позбавляє суд можливості прийняти обгрунтоване рішення по суті спору. У зв'язку з цим позов слід залишити без розгляду відповідно до п.5 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір" судові витрати покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 12, 20, 22, 49, 81 п. 5 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Суддя В.Д. Воронько