Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

24 листопада 2015 р. Справа № 927/1363/15

позивач: публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго",

вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000

відповідач: Щорський навчально-виховний комплекс "Дошкільний навчальний

заклад-спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня" з поглибленим

вивченням іноземної мови Щорської районної ради Чернігівської області,

пров. Гастелло, 3, м. Щорс, Чернігівська область, 15200

юридична адреса: вул. Гастелло, 2, м. Щорс, Чернігівська область, 15200

предмет спору: про стягнення 64485,95 грн.

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №10 від 02.01.2015 року, представник

від відповідача: ОСОБА_2 - директор

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" подано позов про стягнення з відповідача Щорського навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад-спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня" з поглибленим вивченням іноземної мови Щорської районної ради Чернігівської області 39053,86 грн. боргу; 3% річних в сумі 3000,66 грн. та 22431,43 грн. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції, за неналежне виконання умов договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, додатку №1, додаткової угоди від 01.10.2013 року до нього.

Відповідно до наданих сторонами виписки та витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, повне найменування юридичної особи відповідача за кодом : Щорський навчально-виховний комплекс "Дошкільний навчальний заклад-спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня" з поглибленим вивченням іноземної мови Щорської районної ради Чернігівської області; місцезнаходження юридичної особи: вулиця Гастелло, 2, м. Щорс, Чернігівська область, 15200. Відповідно відповідачем по справі є Щорський навчально-виховний комплекс "Дошкільний навчальний заклад-спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня" з поглибленим вивченням іноземної мови Щорської районної ради Чернігівської області, .

Відповідач в поданому відзиві на позов №212 позовні вимоги по справі №927/1363/15 визнав повністю. Листом №211 повідомив про сплату ним 02.11.2015 року заборгованості, зазначеної в позові, в сумі 64485,95 грн. В якості доказу надав копії платіжних доручень №254 від 30.10.2015 року на суму 16610,40 грн. та №255 від 30.10.2015 року на суму 54689,60 грн., в яких в рядку призначення платежу вказано: за теплопостачання згідно акту №23-0031 від 05.06.2015, договір №23-0031Ч1 від 30.03.2015.

В листі №218 відповідач вказав на відсутність актів прийому-передачі теплової енергії за березень 2013, які можуть бути підтвердженням надання послуг публічним акціонерним товариством Облтеплокомуненерго та підставою для їх оплати.

В судовому засіданні 10.11.2015 року представник позивача надала копію банківської виписки про надходження від відповідача 02.11.2015 року грошових коштів у сумі 16610,40 грн. та 54689,60 грн., за теплопостачання згідно акту №23-0031 від 05.06.2015, договір №23-0031Ч1 від 30.03.2015.

В судовому засіданні 10.11.2015 року судом було здійснено огляд оригіналів звітів про спожиту теплову енергію про візуальне зняття показань засобу (приладу) обліку теплової енергії №610, №611 від 18.03.2013 року.

Представники сторін у судовому засіданні 24.11.2015 року надали письмові клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, які задоволено судом.

Позивачем, до початку судового засідання, через канцелярію суду, подано письмове клопотання про залучення до матеріалів справи витребуваних судом додаткових документів. Суд клопотання задовольнив, подані документи залучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 24.11.2015 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклала позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував стосовно стягнення 3% річних та інфляційних втрат, стосовно суми основного боргу - не заперечував.

Розглянувши подані документи та матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

07.05.2013 року між публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" та Щорським навчально-виховним комплексом "Дошкільний навчальний заклад-спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня" з поглибленим вивченням іноземної мови Щорської районної ради Чернігівської області було укладено договір №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 1.1. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, позивач (теплопостачальна організація) бере на себе зобовязання виробляти, транспортувати та постачати відповідачу (споживачеві) теплову енергію, зазначену в Державному класифікаторі продукції та послуг ДК 016:2010 під кодом 35.30.1 (пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води) для опалення, а відповідач (споживач) зобовязується сплачувати теплопостачальній організації за теплову енергію за встановленими тарифами/двоставковими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.п. 11.1., 11.3. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, цей договір діє до « 31» грудня 2013 року включно, набирає чинності з дня його підписання. Сторони домовилися про те, що умови цього договору розповсюджуються на правовідносини сторін, що склалися до моменту його укладення, а саме з 01.01.2013 року. Припинення дії договору не звільняє споживача від обовязку повної оплати вартості теплової енергії у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом.

Ця умова договору, не суперечить ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

Пунктом 2.1. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, сторони визначили, що теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу для обєктів перерахованих у додатку №1, який є невідємною частиною цього договору.

Сторонами підписано додаток №1 до договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року (в редакції додаткової угоди від 01.10.2013 року до договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року), в якому сторони зазначили, що опалювальними обєктами є Корпус 1, площею 1067,0 м2 та корпус 2, площею 1448,8 м2 за адресою м. Щорс, пров. Гастелло, 3.

Відповідно до п. 1.2 договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, тарифи/двоставкові тарифи на теплову енергію змінюються за поданням теплопостачальної організації до органів державної влади (місцевого самоврядування) за умови їх затвердження (погодження) в установленому діючим законодавством України порядку. Нові тарифи/двоставкові тарифи є обовязковими до застосування та набувають чинності для сторін без укладення додаткових угод.

Рішенням виконавчого комітету Щорської міської ради Щорського району Чернігівської області №114 від 23.07.2009 року «Про погодження тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води по ВАТ «Облтеплокомуненерго»» (п.п. 1, 2 ) погодили, що двоставкові тарифи для ВАТ «Облтепллокомуненерго» на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення у м. Щорс з 01.жовтня 2009 року становитимуть, зокрема, бюджетним установам 440,40 грн./Гкал 13,26 грн./кв. м. опалювальної площі в опалювальний період; абонентська плата на послуги з централізованого опалення (сплачується всіма споживачами незалежно від наявності чи відсутності приладів обліку) бюджетні установи 2,86 грн./кв.м. опалювальної площі щомісячно протягом року (2,383 без ПДВ); погодили тарифи для ВАТ «Облтеплокомуненерго» на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води у м. Щорс з 01 жовтня 2009 року бюджетним установам 831,34 грн./Гкал; 37,91 грн./куб.м. гарячої води.

Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України №167 від 30.09.2011 року Про встановлення тарифів на теплову енергію ВАТ „Облтеплокомуненерго було встановлено Відкритому акціонерному товариству Облтеплокомуненерго умовно-змінну частину двоставкових тарифів на теплову енергію для централізованого опалення (плата за одиницю фактично спожитої теплової енергії) бюджетних установ у м. Щорс 624,30 грн./1Гкал (без ПДВ). Дана постанова набирає чинності з 01.10.2011 року.

Відповідно до п. 5.1. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, облік споживання теплової енергії проводиться за показниками засобів (приладів) обліку або розрахунковим методом у відповідності до даних, вказаних у додатку №1 цього договору, встановлених норм споживання (витрат) теплової енергії/води тощо (при розрахунку кількості спожитої теплової енергії на підігрів води), а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норм, правил і таке інше) в сфері теплопостачання та «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні», затверджених Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993 р.

Згідно з п. 5.4. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, споживач, який має засоби обліку, повинен щомісячно подавати теплопостачальній організації підписаний та скріплений печаткою споживача звіт, в якому відображаються зняті візуально показання засобу (приладу) обліку теплової енергії в одиницях виміру засобу (приладу) обліку теплової енергії. Звіт подається до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли 20 число поточного місяця збігається з вихідним днем або святковим днем, то день подання звіту переноситься на попередній робочий день. В разі ненадання споживачем вказаного звіту, теплопостачальна організація має право виконати облік споживання теплової енергії розрахунковим методом у відповідності до умов цього договору.

Позивач на виконання умов договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, додатку №1 та додаткової угоди від 01.10.2013 року до нього, поставив відповідачу у березні 2013 року теплову енергію на суму 40418,76 грн. (включаючи ПДВ), що підтверджується копією наданого до матеріалів справи рахунку фактури № 23-0031Т1 від 20.03.2013 р.

Кількість спожитої відповідачем теплової енергії підтверджується також наданими відповідачем позивачу, на виконання п.п. 5.1., 5.4. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, помісячними звітами про спожиту теплову енергію про візуальне зняття показань засобу (приладу) обліку теплової енергії у березні 2013 року, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 33-34), а оригінали були оглянуті в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до п. 6.1. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, зокрема, розрахунки за теплову енергію споживач здійснює щомісячно у грошовій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації у відповідності до всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим в установленому порядку тарифом та згідно з умовами цього договору. За письмовою згодою сторін можливі інші форми розрахунків, які не заборонені чинним законодавством.

Згідно з п. 6.2. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, розрахунки за теплову енергію здійснюються за розрахунковою одиницею гігакалорією (Гкал.)

Згідно з п. 6.3. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, розрахунки споживача з теплопостачальною організацією за теплову енергію здійснюються щомісячно згідно з показаннями засобів (приладів) обліку або, у випадках передбачених цим договором, розрахунковим методом, що передбачений цим договором, у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом та згідно з умовами цього договору. Розрахунковим періодом є період часу, що розпочинається 20 числа попереднього місяця і триває до 19 числа звітного місяця. При цьому сторони домовилися про таке. У місяці, в якому розпочинається опалювальний період, для розрахунків за теплову енергію, що постачається для опалення, розрахунковий період починає свій перебіг з дати початку опалювального періоду (визначається рішенням виконавчих органів відповідних органів місцевого самоврядування) та закінчується 19 числа звітного місяця. У місяці, в якому закінчується опалювальний період, для розрахунків за теплову енергію, що поставляється для опалення, розрахунковий період закінчується датою закінчення опалювального періоду (визначається рішенням виконавчих органів відповідних органів місцевого самоврядування).

Відповідно до п. 6.4. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, розрахунки за теплову енергію споживач здійснює згідно умов цього договору щомісячно до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від того чи є 1-ше число місяця вихідним, святковим чи робочим днем.

Таким чином, за поставлену у березні 2013 року теплову енергію відповідач мав розрахуватись по 29.03.2013 року включно, оскільки 30 та 31.03.2013 року вихідні дні.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач за отриману в березні 2013 року теплову енергію не розрахувався, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію по договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, становить 39053,86 грн., з урахуванням корегування, здійсненого позивачем у вересні 2015 року на підставі рахунку-фактури №23-0031Т1 від 06.10.2015 року на суму -1364 грн. 90 коп.

Посилання відповідача про сплату ним боргу у сумі 64485,95 грн. судом до уваги не приймаються з наступних підстав:

В поданих відповідачем, в якості доказу сплати заборгованості за договором №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, платіжних дорученнях №254 від 30.10.2015 року на суму 16610,40 грн. та №255 від 30.10.2015 року на суму 54689,60 грн. в рядку призначення платежу вказано: за теплопостачання згідно акту №23-0031 від 05.06.2015, договір №23-0031Ч1 від 30.03.2015.

Позивачем надано в матеріали справи копію договору №23-0031Ч1 від 30.03.2015 року на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії; обороти по даному договору та виписку з банківського рахунку, які підтверджують сплату відповідачем боргу саме по договору №23-0031Ч1 від 30.03.2015 року в сумі 71300,00 грн., а не по договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, який є підставою заявленого позову.

Не може бути прийнято судом до уваги і посилання відповідача на не підписання акту приймання-передачі теплової енергії за березень 2013 р., оскільки умовами договору не передбачена залежність оплати спожитої теплової енергії від підписання акту приймання-передачі. Факт постачання теплової енергії та її кількість підтверджується наданими відповідачем помісячними звітами про спожиту теплову енергію про візуальне зняття показань засобу (приладу) обліку теплової енергії у березні 2013 року, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 33-34).

Позивач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 3000,66 грн. за період з 02.04.2013 року по 25.10.2015 року та інфляційні нарахування в сумі 22431,43 грн. за період з жовтня 2013 року по червень 2015 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.3.3. договору №23-0031Т1 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії від 07.05.2013 року, порушення порядку розрахунків, передбаченого пунктом 6.4. цього договору сплачує на користь теплопостачальної організації пеню у розмірі 1% від сум простроченого платежу за кожний день прострочення, а також борг з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення і 3% річних від простроченої суми.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати теплової енергії, тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховані 3% річних в сумі 3000,66 грн. за період з 02.04.2013 року по 25.10.2015 року та 22431,43 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2013 року по червень 2015 року.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобов'язання не виконав, заборгованість за поставлену теплову енергію в установлений строк не сплатив, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 39053,86 грн. боргу; 3000,66 грн. 3% річних; 22431,43 грн. інфляційних втрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго", за подання позовної заяви сплачено судовий збір згідно з платіжним дорученням №2384 від 27.10.2015 року на суму 1378,00 грн.

Частинами 1, 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що за подання позову до господарського суду із позовних заяв майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, порядок повернення судового збору, встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Пунктом 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.01.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», визначено, що питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Приймаючи до уваги, що позивачем при ціні позову 64485,95 грн., сплачено 1378,00 грн. судового збору, тобто внесено судовий збір в більшому розмірі, то відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, позивачу публічному акціонерному товариству "Облтеплокомуненерго" підлягає поверненню з Державного бюджету 160,00 грн. надлишково сплаченого судового збору.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 205, 525, 526, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 175, 193, 275, 276 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 7 Закону України „Про судовий збір, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Щорського навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад-спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня" з поглибленим вивченням іноземної мови Щорської районної ради Чернігівської області, пров. Гастелло, 3, м. Щорс, Чернігівська область, 15200; юридична адреса: вул. Гастелло, 2, м. Щорс, Чернігівська область, 15200 (код 26332159, р/р 1825 в ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592) на користь публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго", вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000 (код 03357671, р/р 0264 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 353553) 39053 грн. 86 коп. заборгованості.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Стягнути з Щорського навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад-спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня" з поглибленим вивченням іноземної мови Щорської районної ради Чернігівської області, пров. Гастелло, 3, м. Щорс, Чернігівська область, 15200; юридична адреса: вул. Гастелло, 2, м. Щорс, Чернігівська область, 15200 (код 26332159, р/р 1825 в ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592) на користь публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго", вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000 (код 03357671, р/р 6 в ПАТ «Полікомбанк», МФО 353100) 3000 грн. 66 коп. 3% річних; 22431 грн. 43 коп. інфляційних та 1218 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Повернути публічному акціонерному товариству "Облтеплокомуненерго", вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000 (код 03357671, р/р 6 в ПАТ «Полікомбанк», МФО 353100) з державного бюджету (рахунок 3002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, , МФО 853592, код класифікації доходів бюджету 22030001), надлишково сплачену суму судового збору в розмірі 160 грн., згідно з платіжним дорученням №2384 від 27.10.2015 р., яке знаходиться в матеріалах справи №927/1363/15 господарського суду Чернігівської області.

Це рішення є підставою для повернення судового збору з державного бюджету.

Повне рішення підписано 25.11.2015 року

Суддя Л.М. Лавриненко