РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015Справа №910/10305/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна»

До 1. Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області

2. Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

Треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Державна казначейська служба України

товариство з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт»

ОСОБА_1

Про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 514530,20 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Башта М.І. (за дов.)

від відповідача-1 Толстунова С.В. (за дов.)

від відповідача-2 Мельниченко К.Г. (за дов.)

від третіх осіб не прибули

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про стягнення 514530,20 грн. з Державного бюджету в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої співробітниками Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Позовні вимоги мотивовані неправомірними діями працівників відповідача, які полягають в неправомірному опломбуванні та передачі на відповідальне зберігання майна позивача (бензину та дизельного палива), внаслідок яких майно втрачено. Зокрема, як зазначив позивач, під час проведення слідчих дій на автозаправних комплексах (далі - АЗС) позивача, які він орендує у товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти», слідчі вилучили належне позивачеві майно (пальне). Дане майно слідчі передали на відповідальне зберігання сторонній особі ОСОБА_1. Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2014 у справі № 367/2215/14-к визнано дії працівників ГУ МВС України в Київській області неправомірними та зобов'язано слідчого повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» речі і документи, які належать останньому, які були вилучені під час огляду приміщень автозаправних комплексів за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Гостомельське шосе, б/н, та Київська область, смт Гостомель, вул. Чкалова, 31-а. Однак, ухвала слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2014 у справі № 367/2215/14-к не виконана. 11.07.2014 прокуратура м. Ірпеня в зв'язку з невиконанням вказаної ухвали до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесла відомості за №0000051 про кримінальне правопорушення за фактом незаконних дій службових осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт» щодо майна на, яке накладено арешт за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Таким чином, пальне, що було незаконно вилучено органами досудового слідства, фактично втрачене, чим завдано позивачеві шкоду на загальну суму 514530,20 грн..

Суд своєю ухвалою від 24.04.2015 порушив провадження у справі № 910/10305/15.

Відповідач (Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області) позовні вимоги відхилив, зазначивши, що майно передано на зберігання представнику товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт» ОСОБА_1. Оскільки майно не повернуло товариство з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт», саме воно завдало шкоди позивачеві.

Суд залучив до участі у справі як третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Державну казначейську службу України, товариство з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт», ОСОБА_1.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт» та ОСОБА_6 подали клопотання про зупинення провадження у справі до повернення ОСОБА_6 з військової служби.

Суд відхилив дані клопотання як такі, що не ґрунтуються на приписах господарсько-процесуального законодавства України.

На вимогу суду відповідач-1 подав довідку, відповідно до якої Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області обслуговується в Головній державній казначейській службі України у м. Києві.

Оскільки шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень відшкодовується державою (ст. 1173 Цивільного кодексу України), і на казначейство України покладено безспірне списання коштів державного бюджету на підставі рішення суду (ст. 25 Бюджетного кодексу України), суд залучив до участі у справі, відповідно до ст. 24 ГПК України, іншого відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві проти позову заперечило, оскільки не є учасником спірних правовідносин.

Під час розгляду справи відповідач-1 заявив ряд клопотань:

- про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також, крім іншого, спори, пов'язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 1 ГПК;

- залучення до участі у справі як відповідача Ірпінського МВ, та як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, співробітника слідчого відділу Ірпінського МВ Олійника В.О., у зв'язку з дослідженням матеріалів кримінального провадження № 0000519 та № 0000051. Дане клопотання судом також відхилено як необґрунтоване - відсутні обставини, які би свідчили про те, що рішення у справі може вплинути на права та обов'язки вказаних осіб щодо однієї зі сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення спору суд витребував:

- у товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» - правопідтверджуючі документи на пальне, відшкодування вартості якого є предметом позову;

- у Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області - рішення суду, на підставі якого проводились слідчі дії на АЗС «Народна» за адресами: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 31-А та Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Гостомельське шосе, 39; документи, на підставі яких мало місце вилучення пального на АЗС «Народна» за адресами: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 31а та Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Гостомельське шосе, 39, а також документи про вилучення даного пального та передачу його на зберігання; дані щодо прийнятого процесуального рішення щодо вилученого пального на АЗС «Народна» за адресами: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 31а та Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Гостомельське шосе, 39 (при наявності такого рішення - надати його копію), та дані про долю цього пального на даний час; дані щодо органу досудового розслідування, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого проводились 11.02.2014 слідчі дії на АЗС «Народна» за адресами: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 31а та Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Гостомельське шосе, 39, а також дані про результати розслідування вказаного кримінального провадження на даний час.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Основним видом діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» є роздрібна торгівля пальним.

З метою здійснення підприємницької діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» (орендар) уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» (орендодавцем) такі договори:

- оренди № 22/04/2013-3 від 22.04.2013, на підставі якого орендар передав АЗК, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Гостомельське шосе, б/н, загальний розмір комплексу становить 44,4 кв.м., строк дії договору до 30.04.2015;

- оренди № 22/04/2013-4 від 22.04.2013, на підставі якого орендар передав АЗК, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 31 А, загальний розмір комплексу становить 312,6 кв.м., строк дії договору до 30.04.2015.

У вказаних договорах оренди зазначено, що майно, яке передається орендарю, належить на праві власності орендодавцю.

11.02.2014 старший слідчий СУ ГУМВС України в Київській області Гдиба М.Ю. та старший слідчий в ОВС СУ ГУМВС України в Київській області Козак С.В. провели слідчі дії в межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000519 за адресами: Київська область, м. Ірпінь, вул. Гостомельське шосе, б/н, та Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 31 А. Слідчі дії проводились за заявами ОСОБА_6, у яких зазначено, що останній є власником товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Ірпіньнафтопродукт», якому належать дані АЗС. На час проведення слідчих дій досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000519 здійснювалось СУ ГУ МВС України в Київській області, а слідчі дії полягали, в тому числі, в огляді територій за вищевказаними адресами. За результатами даних оглядів слідчими відповідача 11.02.2014 складені два протоколи огляду місця події.

Під час огляду автозаправного комплексу, який знаходиться за адресою: Київська обл., м. вул. Гостомельське шосе, б/н, старшим слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в Київській області Козаком С. В., зокрема, було виявлено, вилучено, опломбовано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 таке пальне, що знаходилось у резервуарах: 1) бензин марки «А-95 +» - 48 см. 3 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» становить 1769 л.;

2) бензин марки «А-95» - 89 см., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» становить 6264 л.;

3) бензин марки «А-92» - 40 см. 5 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» становить 3104 л.;

4) дизельне паливо - 82 см. 5 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» становить 5792 л.

Під час огляду автозаправного комплексу, який знаходиться за адресою Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 31 а, старшим слідчим в СУ ГУ МВС України в Київській області Гдиба М.Д., зокрема, було виявлено, опломбовано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 таке пальне:

1) бензин марки «А-95+» п - 73 см. 6 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці»» становить 5689 л.;

2) бензин марки «А-95» - 83 см. 7 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» «Градуювальної таблиці»» становить 6 670 л.;

3) бензин марки «А-92» - 29 см. 9 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» становить 1623 л.;

4) бензин марки «А-80» - 84 см 7 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» становить 6719л.;

5) дизельне паливо - 127 см 4 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» становить 11544 л.;

6) дизельне паливо «TIR» - 81 см 1 мм., що відповідно до замірів «метерштока» за даними «Градуювальної таблиці» становить 6304 л.

Кількість пального в резервуарах визначено за допомогою вимірювальної лінійки «метершток» та даними «Градуювальної таблиці», які закріплені за кожним із резервуарів, державними органами держстандартизації, та даними бухгалтерського обліку.

Загалом, було вилучено таку кількість пального:

1) бензин марки «А-95 Євро» - 7458 л. (1769 л. + 5 689 л.);

2) бензин марки «А-95» - 7887 л. (6264 л. + 1623 л.);

3) бензин марки «А-92» - 4727 л. (3104 л. + 623 л.);

4) бензин марки «А-80» -6719 л.;

5) дизельне паливо - 23640 л. (5792 л. + 11544 л. + 6304 л.).

11.02.2014 ОСОБА_6 на ім'я слідчого відповідача були надані розписки про приймання вилученого пального на відповідальне зберігання.

01.05.2014 старший слідчий СУ ГУ МВС України в Київській області Заєць Т.Ю. та Проценко А.А., як представник ТОВ «Ірпіньнафтопродукит» підписали протокол приймання-передачі палива, що міститься в резервуарах на АЗС, розташованих за адресами: Київська область, м. Ірпінь, вул. Гостомельське шосе, 39, та Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, 31 А. Протокол складено в рамках досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000519 і його предметом є передача ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» пального, об'єми якого збігаються з тими, яке було вилучено 11.02.2014.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2014 у справі № 367/2215/14-к скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» на дії та бездіяльність органу досудового розслідування ГУ МВС України в Київській області задоволено. Визнано дії працівників ГУ МВС України в Київській області, які виразились у безпідставному проведенні обшуку в приміщенні товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» та бездіяльність, яка виразилась у невиконанні органом досудового розслідування вимог ч. 5 ст. 171 КПК України неправомірними. Зобов'язано слідчого повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» речі і документи, які належать останньому, які були вилучені під час огляду приміщень автозаправних комплексів за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Гостомельське шосе, б/н, та Київська область, смт Гостомель, вул. Чкалова, 31-а.

12.06.2014 СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області на адресу ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» направило ухвалу слідчого судді від 05.05.2014 щодо повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» палива.

ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» паливні матеріали не повернуло.

11.07.2014 прокуратурою міста Ірпеня в зв'язку з невиконанням ухвали слідчого судді до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 000051 про кримінальне правопорушення за фактом незаконних дій службових осіб ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» щодо майна, на яке накладене арешт, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 Кримінального кодексу України.

14.04.2015 Ірпінський міський відділ виніс постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, згідно з якою змінено правову кваліфікацію кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000051 від 11.07.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України (Привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні) на ч. 5 ст. 191 КК України (дії, передбачені частинами першою, другою, третьою або четвертою цієї статті, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою), оскільки незаконними діями ОСОБА_1, що виразились у розтраті ввіреного йому майна, товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» заподіяні збитки на суму вартості нафтопродуктів - 563247,30 грн., що складає особливо великий розмір.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання недоговірної шкоди передбачено ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичній або юридичній особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, складовими елементами акту завдання шкоди є: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду; настання шкоди; причинний зв'язок між вказаними двома елементами; вина завдавача шкоди.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ст. 1172 ЦК України)

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

Згідно з ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Вирішуючи питання законності дій працівників відповідача щодо вилучення та передачі на відповідальне зберігання пального при проведенні 11.02.2014 вищевказаних оглядів місць подій суд виходить з такого.

Порядок проведення такої слідчої дії як огляд врегульовано ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), відповідно до ч. 1 якої огляд місцевості, приміщення, речей та документів слідчий, прокурор проводять з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов'язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування (ч. 5 ст. 237 КПК України). Частиною 7 даної статті встановлено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 167 КПК України встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов'язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна також може здійснюватись під час огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Отже, вилучене відповідачем під час оглядів 11.02.2014 пальне є тимчасово вилученим майном. Дане пальне на момент вилучення належало позивачу, який за вищевказаними договорами оренди був орендарем АЗС з метою роздрібної торгівлі пальним. Належність пального на АЗС позивачу підтверджується товарно-транспортними накладними, відповідно до яких пальне відвантажувалось на вказані АЗС (копії накладних знаходяться у матеріалах справи).

Виходячи з приписів частини 5 статті 171 КПК України слідчий, прокурор не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна повинен був подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, інакше майно негайно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Не звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна має наслідком припинення тимчасового вилученого майна та повернення його особі, у якої воно було вилучено (п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України).

При цьому закон (ч. 4 ст. 168 КПК України) покладає на уповноважену службову особу, якою в даному випадку є працівник відповідача, який здійснив вилучення майна, забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна, порядок якого врегульовано Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з визначено постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012, № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17 - 26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Працівниками відповідача після тимчасового вилучення пального, всупереч наведеним приписам Порядку, не було вжито визначених Порядком заходів зберігання пального, а неправомірно передано на зберігання ОСОБА_1. Наступного робочого дня після вилучення майна, оскільки не було вжито заходів щодо його арешту, працівники відповідача неправомірно не повернули вилучене пальне позивачу, як це вимагає ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, залишивши його на зберіганні у ОСОБА_1 і таке зберігання, як зазначено вище, не передбачено Порядком. Протягом тривалого часу відповідачем жодних дій щодо повернення вилучено майна у позивача не було вчинено, внаслідок чого пальне на даний час втрачено.

Отже, неправомірні дії відповідача щодо не забезпечення збереження вилученого у позивача майна (пального) у визначеному законодавством порядку та неповернення протягом тривалого часу пального позивачу свідчить про невиконання відповідачем покладеного на нього Законом обов'язку забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв'язку з втратою пального.

Норми статті 1192 ЦК України надають потерпілому право вибору способу відшкодування шкоди. При розгляді спору про відшкодування шкоди шляхом покладення на особу обов'язку відшкодувати її в натурі (надати річ того ж роду і якості, полагодити пошкоджену річ тощо) слід серед іншого встановити можливість відшкодування шкоди в натурі винною особою.

Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Суд погоджується з доводами позивача щодо порядку визначення розміру шкоди як вартість пального. Відповідно до наказу ТОВ «Нафтова компанія «Народна» від 10.02.2014 №8/01-05БР, з 10.02.2014 о 24:00 затверджені такі ціни на нафтопродукти, що реалізуються в мережі автозаправних станцій на території міста Києва та Київської області:

1) бензин марки «А-95 Євро» - 11,10 грн. за літр;

2) бензин марки «А-95» - 10,80 грн. за літр;

3) бензин марки «А-92» - 10,70 грн. за літр;

4) бензин марки «А-80»-10,10 грн. за літр;

5) дизельне паливо - 9,65 грн. за літр

Таким чином, 11.02.2014 співробітниками слідчого управлінням ГУ МВС України в Київській області було фактично вилучено в ТОВ «Нафтова компанія «Народна» пальне на суму 514530,20 грн., а саме:

1) бензин марки «А-95 Євро» - 82783,80 грн. (11,10 грн. х 7458 л.);

2) бензин марки «А-95 Євро» - 85179,60 грн. (10,80 грн. х 7887 л.)

3) бензин марки «А-92 Євро» - 50578,90 грн. (10,70 грн. х 4727 л.)

4) бензин марки «А-80 Євро» - 67861,90 грн. (10,10 грн. х 6719 л.)

5) дизельне паливо - 228126,00 грн. (9,65 грн. х 23640 л.).

Даний розмір шкоди кореспондується з розміром заподіяних збитків внаслідок розтрати майна (563247,30 грн.), за фактом якого існує кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000051 від 11.07.2014.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.2001 у справі № 1-36/2001 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2000 рік» та статті 25 Закону України «Про Державний бюджет України на 2001 рік» (справа про відшкодування шкоди державою), також визначено, що шкода, завдана незаконними діями державних органів, відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Крім того, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном передбачено ст.1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, відшкодування шкоди позивачу підлягає за рахунок Державного бюджету України, розпорядником якого, у спірних правовідносинах, є Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Посилання Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на те, що воно безпідставно притягнуте в якості відповідача, є необґрунтованим, оскільки воно здійснює управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковуються, та провадить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів і бюджетних установ, за рішеннями суду.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав з боку відповідача-1, тому позовні вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України шкоди в сумі 514530,20 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача-1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, місто Київ, вулиця Терещенківська, 11-А, код 37993783) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 66 літ. «А», код 38675288) 514530,20 грн. шкоди.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (01025, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 66 літ. «А», код 38675288) 10290,61 грн. судового збору.

Рішення підписано 26.11.2015.

Суддя С. А. Ковтун