ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" листопада 2015 р. Справа № 918/1134/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М., розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз"

до відповідача: Житлово-комунального підприємства "Перспективне"

про стягнення в сумі 136 648 грн. 53 коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 31 грудня 2014 року);

Від відповідача: ОСОБА_2;

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 81-1 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача - Житлово-комунального підприємства "Перспективне" про стягнення 136 648,53 грн. заборгованості за поставлений природній газ, позовні вимоги аргументувавши невиконанням відповідачем укладеного між сторонами договору № 2014/ТП-Г-1/60 від 15 травня 2014 року в частині повного розрахунку за поставлений природній газ.

Ухвалою суду від 30 вересня 2015 року судом порушено провадження у справі № 918/1134/15, розгляд якої призначено до слухання в судовому засіданні на 22 жовтня 2015 року.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2015 року розгляд справи відкладено на 19 листопада 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав факт наявності заявленої до стягнення заборгованості, разом з тим представником відповідача подано заяву про затвердження мирової угоди та відповідно припинення провадження у справі.

Розглянувши матеріали поданої заяви про затвердження мирової угоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до положень пункту 3.19. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18, одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Враховуючи ті обставини, що подана відповідачем заява про затвердження тексту мирової угоди не погоджена (підписана) позивачем, а в судовому засіданні представник позивача заявив про відмову від укладення мирової угоди, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про затвердження тексту мирової угоди слід відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності господарським судом встановлено наступне.

15 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (далі - постачальник, позивач) та Житлово-комунальним підприємством "Перспективне" (далі - споживач, відповідач) було укладено договір № 2014/ТП-Г-1/60 про постачання природного газу за регульованим тарифом (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник постачає природній газ споживачу в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах передбачених Договором.

Відповідно до пункту 10.1. вказаного договору, цей договір набуває чинності з дня підписання, поширює свою дію на відносини що склались між сторонами з 01 травня 2014 року та діє до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін.

Згідно із наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі природного газу (а. с. 20-37) у квітні - червні 2015 року позивач поставив відповідачу природний газ на суму 151 444.00 грн.

Як визначено положеннями розділу 4 договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, розрахунковий період за договорам становить один місяць з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами відповідач взяті зобов'язання по оплаті поставленого природного газу виконав частково, здійснивши оплату в сумі 14 795,47 грн.

Ухвалами суду від 30 вересня 2015 року та від 22 жовтня 2015 року судом було запропоновано відповідачу надати відзив на позов, докази сплати заборгованості (пояснення причин несплати).

Вказаних доказів відповідач суду не надав.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за поставлений природній газ перед позивачем складає 136 648,53 грн., факт наявності якої підтвердив представник відповідача в судовому засіданні.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до частини 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 Господарського кодексу України (далі-ГК України) - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За частиною 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності судом встановлено, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 136 648,53 грн. заборгованості за поставлений природній газ стверджуються Договором, актами передачі-приймання природного газу та іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі статей 11, 509, 526, 530, 612, 629, 712 ЦК України та статей 173, 193, ГК України.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Житлово-комунального підприємства "Перспективне" (33016, м.Рівне, вул. Будівельників 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (33027, м. Рівне, вул. Білякова, буд 4, ) 136 648 (сто тридцять шість тисяч шістсот сорок вісім) грн. 53 коп. заборгованості за поставлений природній газ та 2 049 (дві тисячі сорок дев'ять) грн. 73 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "23" листопада 2015 року

Суддя Качур А.М.