ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.2015 Справа № 905/2291/15

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДНЛ Груп» м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» м.Дружківка Донецька область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 696822,96грн., інфляційних витрат у розмірі 122396,33грн., 3% річних у розмірі 9702,03грн.

за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» м.Дружківка Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» м.Дніпропетровськ

про стягнення 17486,17грн., з яких 5% штраф у розмірі 2503,87грн., 7% штраф у розмірі 7557,94грн., пеня у розмірі 7424,36грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1-довіреність від 14.09.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2- довіреність від 05.10.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДНЛ Груп» м.Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» м.Дружківка Донецька область про стягнення суми основного боргу у розмірі 696822,96грн., інфляційних витрат у розмірі 122396,33грн., 3% річних у розмірі 9702,03грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору №147/13 ДрМЗ від 01.10.2013р. позивач зобовязався передати у власність відповідача продукцію, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити продукцію, однак свої зобовязання відповідач не виконав в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 696822,96грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 526, 530, 536, 610, 611, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, 216, 218, 224, 229 Господарського кодексу України, 1, 2, 12, 15, 49, 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

03.11.2015р. до господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

12.10.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» мДружківка Донецька область звернулось до господарського суду з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» м.Дніпропетровськ про стягнення 17486,17грн., з яких 5% штраф у розмірі 2503,87грн., 7% штраф у розмірі 7557,94грн., пеня у розмірі 7424,36грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач ( за зустрічним позовом) посилається на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору №147/13 ДрМЗ від 01.10.2013р. відповідач (за зустрічним позовом) недопоставив товар позивачу (за зустрічним позовом) на загальну суму 107970,58грн., тому позивач (за зустрічним позовом) на підставі вимог п.5.1., п.5.2. договору №147/13 ДрМЗ від 01.10.2013р. нарахував 5% штрафу у розмірі 2503,87грн., пеню у розмірі 7424,36грн., 7% штрафу у розмірі 7557,94грн., всього 17486,17грн.

13.10.2015р. господарський суд на підставі вимог ст.ст.60, 64, 65 Господарського процесуального кодексу України прийняв зустрічну позовну заяву до розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

01.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» (покупець) укладено договір №147/13 ДрМЗ.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобовязується передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар (далі-товар), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму.

Кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є складовими і невід`ємними частинами цього договору (п.1.2. договору).

Згідно з п.3.3. договору, постачальник зобовязується повідомити покупця про готовність до відвантаження товару за два дні до відвантаження. Постачальник зобовязується разом з товаром, що відвантажується, надати покупцеві (його представнику) наступні документи:

-рахунки-фактури на товар;

-сертифікати (посвідчення) якості;

-накладні на товар;

-сертифікат відповідності (якщо товар підлягає обовязковій сертифікації);

-копії залізничних квитанцій або відповідні товаросупровідні документи.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що ціна товару за одиницю та за позиціями вказана в специфікаціях до договору. Загальна сума цього договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є складовими і невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 4.3. договору визначений порядок оплати: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару.

31.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» (покупець) укладено додаткову угоду №1 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

Пунктом 2 додаткової угоди внесено зміни в розділ 8 договору, пункт 8.2. договору викладено в наступній редакції:

«Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015р., а в частині виконання зобовязань до повного та належного виконання цих зобовязань».

14.10.2013р. між сторонами підписана специфікація №1 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

25.11.2013р. між сторонами підписана специфікація №2 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

13.05.2014р. між сторонами підписана специфікація №3 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

08.09.2014р. між сторонами підписана специфікація №4 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

18.09.2014р. між сторонами підписана специфікація №5 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

14.10.2014р. між сторонами підписана специфікація №6 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

28.10.2014р. між сторонами підписані специфікації №7, №8 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

Пунктом 3 специфікацій визначено: відстрочення платежу -45 календарних днів з дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару.

24.03.2015р. між сторонами підписана специфікація №9 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

12.05.2015р. між сторонами підписана специфікація №10 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

13.05.2015р. між сторонами підписана специфікація №11 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

Пунктом 3 специфікацій визначено: відстрочення платежу -60 календарних днів з дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Договір №147/13 ДрМЗ від 01.10.2013р., укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм ст. 264-271 Господарського кодексу України та істотними умовами договору поставки, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору, умови поставки, термін її здійснення.

Відповідно до ч.3 ст. 264 Господарського кодексу України, основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору №147/13 ДрМЗ від 01.10.2013р., на підставі видаткових накладних: №РН-02207 від 21.10.2013р. на суму 142047,00грн., №РН-02252 від 24.10.2013р. на суму 68983,20грн., №РН-02542 від 02.12.2013р. на суму 62705,08грн., №РН-00956 від 23.05.2014р. на суму 23809,50грн., №РН-01707 від 10.09.2014р. на суму 62040,00грн., №РН-01774 від 22.09.2014р. на суму 55175,40грн., №РН-01864 від 06.10.2014р. на суму 38976,00грн., №РН-01963 від 17.10.2014р. на суму 293694,84грн., №РН-02071 від 31.10.2014р. на суму 194987,82грн., №РН-00343 від 25.03.2015р. на суму 227892,00грн., №РН-00577 від 13.05.2015р. на суму 96271,74грн., №РН-00600 від 15.05.2015р. на суму 83520,00грн., позивачем був поставлений товару відповідачу на загальну суму 1350102,58грн.

Зі сторони відповідача видаткові накладні підписані уповноваженими особами на підставі довіреностей. (а.с.19, 23, 26, 28, 29, 32, 33, 36, 38, 40).

Суд зауважує, що хоча на видатковій накладній №РН-01864 від 06.10.2014р. на суму 38976,00грн. зазначений уповноважений представник ОСОБА_3 (довіреність №1764 від 02.10.2014р.) (а.с.31), а довіреність видана на ОСОБА_4 (а.с.32), товар був отриманий відповідачем, що не заперечувалось представником в судовому засіданні. Крім того, в зустрічній позовній заяві позивач (за зустрічним позовом) також посилається на видаткову накладну №РН-01864 від 06.10.2014р. на суму 38976,00грн. (а.с.106).

Позивачем були виставлені рахунки-фактури на оплату отриманого відповідачем товару: №СФ-07791 від 21.10.2013р. на суму 142047,00грн.; №СФ-07862 від 24.10.2013р. на суму 68983,20грн.; №СФ-08374 від 02.12.2013р. на суму 62705,08грн.; №СФ-01634 від 13.05.2014р. на суму 23809,50грн.; №СФ-03068 від 10.09.2014р. на суму 62040,00грн.; №СФ-03182 від 22.09.2014р. на суму 55175,40грн.; №СФ-03350 від 06.10.2014р. на суму 38976,00грн.; №СФ-03647 від 31.10.2014р. на суму 194987,82грн.; №СФ-00577 від 25.03.2015р. на суму 227892,00грн.; №СФ-00972 від 13.05.2015р. на суму 96271,74грн.; №СФ-01002 від 15.05.2015р. на суму 83520,00грн.

Відповідачем отриманий товар був оплачений частково, що підтверджується платіжними дорученнями: №254 від 23.01.2014р. на суму 20000,00грн.; №308 від 30.01.2014р. на суму 15000,00грн.; №386 від 06.02.2014р. на суму 17705,08грн.; №772 від 07.03.2014р. на суму 2000,00грн.; №895 від 14.03.2014р. на суму 12000,00грн.; №1439 від 18.04.2014р. на суму 5000,00грн.; №1806 від 21.05.2014р. на суму 50000,00грн.; №2939 від 05.09.2014р. на суму 6983,20грн.; №2941 від 05.09.2014р. на суму 25000,00грн.; №2942 від 05.09.2014р. на суму 23809,50грн.; №3193 від 05.09.2014р. на суму 120047,00грн.; №3632 від 16.10.2014р. на суму 62040,00грн.; №699 від 24.03.2015р. на суму 293694,84грн., всього на загальну суму 653279,62грн. (а.с.43-55).

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 696822,96грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином

Відповідач доказів погашення суми боргу у розмірі 696822,96грн. до матеріалів справи не надав, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути с відповідача 3% річних у розмірі 9702,03грн., інфляційні витрати у розмірі 122396,33грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перераховує 3% річні та інфляційні витрати на підставі вимог 4.3. договору, специфікацій та з урахуванням часткової оплати відповідачем отриманого товару.

Суд, перерахувавши 3% річні зазначає, що розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача складає 16975,34грн.: за період з 05.12.2013р. по 23.01.2014р. на суму 142047,00грн. 3% річні складають 583,75грн., за період з 24.01.2014р. по 30.01.2014р. на суму 122047,00грн. 3% річні складають 70,22грн.; за період з 31.01.2014р. по 06.02.2014р. на суму 107047,00грн. 3% річні складають 61,59грн.; за період з 07.02.2014р. по 07.03.2014р. на суму 89341,92грн. 3% річні складають 212,95грн.; за період з 08.03.2014р. по 14.03.2014р. на суму 87341,92грн. 3% річні складають 50,25грн.; за період з 15.03.2014р. по 18.04.2014р. на суму 75341,92грн. 3% річні складають 216,74грн.; за період з 19.04.2014р. по 21.05.2014р. на суму 70341,92грн. 3% річні складають 190,79грн.; за період з 22.05.2014р. по 05.09.2014р. на суму 20341,92грн. 3% річні складають 178,90грн.; за період 08.12.2013р. по 05.09.2014р. на суму 68983,20грн. 3% річні складають 1542,20грн.; за період з 16.01.2014р. по 05.09.2014р. на суму 62705,08грн. 3% річні складають 1200,85грн.; за період з 07.07.2014р. по 05.09.2014р. на суму 23809,50грн. 3% річні складають 119,37грн.; за період з 06.11.2014р. по 14.09.2015р. на суму 55175,40грн. 3% річні складають 1419,44грн.; за період з 20.11.2014р. по 24.03.2015р. на суму 38976,00грн. 3% річні складають 400,44грн.; за період з 01.12.2014р. по 24.03.2015р. на суму 293694,84грн. 3% річні складають 2751,88грн.; за період з 15.12.2014р. по 14.09.2015р. на суму 194987,82грн. 3% річні складають 4391,23грн.; за період з 09.05.2015р. по 14.09.2015р. на суму 227892,00грн. 3% річні складають 2416,28грн.; за період з 27.06.2015р. по 14.09.2015р. на суму 96271,74грн. 3% річні складають 633,02грн.; за період з 29.06.2015р. по 14.09.2015р. на суму 83520,00грн. 3% річні складають 535,44грн.

Оскільки, суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, то 3% річні підлягають стягненню у розмірі 9702,03грн.

Суд, перерахувавши інфляційні витрати зазначає, що розмір інфляційних витрат, який підлягає стягненню з відповідача складає 213155,82грн.: за період з грудня 2013р. по січень 2014р. на суму 142047,00грн. інфляційні витрати складають 995,75грн.; за період січень 2014р. на суму 122047,00грн. інфляційні витрати складають 224,09грн.; за період лютий 2014р. на суму 89341,92грн. інфляційні витрати складають 536,05грн.; за період березень 2014р. на суму 75341,92грн. інфляційні витрати складають 1657,52грн.; за період квітень 2014р. на суму 70341,92грн. інфляційні витрати складають 2321,28грн.; за період з травня 2014р. по серпень 2014р. на суму 20341,92грн. інфляційні витрати складають 1240,74грн.; за період з грудня 2013р. по серпень 2014р. на суму 68983,20грн. інфляційні витрати складають 9294,72грн.; за період з лютого 2014р. по серпень 2014р. на суму 62705,08грн. інфляційні витрати складають 7953,50грн.; за період з липня 2014р. по серпень 2014р. на суму 23809,50грн. інфляційні витрати складають 286,48грн.; за період з листопада 2014р. по серпень 2015р. на суму 55175,40грн. інфляційні витрати складають 24848,56грн.; за період з грудня 2014р. по березень 2015р. на суму 38976,00грн. інфляційні витрати складають 9314,45грн.; за період з грудня 2014р. по березень 2015р. на суму 293694,84грн. інфляційні витрати складають 70186,96грн.; за період з грудня 2014р. по серпень 2015р. на суму 194987,82грн. інфляційні витрати складають 82540,84грн.; за період з травня 2015р. по серпень 2015р. на суму 227892,00грн. інфляційні витрати складають 1754,88грн.

Оскільки, суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, то інфляційні витрати підлягають стягненню у розмірі 122396,33грн.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплаті підлягає судовий збір в розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, з Державного бюджету України повертається позивачу надмірно сплачений судовий збір у розмірі 33,87грн.

Зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

01.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» (покупець) укладено договір №147/13 ДрМЗ.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобовязується передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар (далі-товар), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму.

Кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є складовими і невід`ємними частинами цього договору (п.1.2. договору).

Згідно з п.3.3. договору, постачальник зобовязується повідомити покупця про готовність до відвантаження товару за два дні до відвантаження. Постачальник зобовязується разом з товаром, що відвантажується, надати покупцеві (його представнику) наступні документи:

-рахунки-фактури на товар;

-сертифікати (посвідчення) якості;

-накладні на товар;

-сертифікат відповідності (якщо товар підлягає обовязковій сертифікації);

-копії залізничних квитанцій або відповідні товаросупровідні документи.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що ціна товару за одиницю та за позиціями вказана в специфікаціях до договору. Загальна сума цього договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є складовими і невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 4.3. договору визначений порядок оплати: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару.

Відповідно до п.5.1. договору, за порушення умов зобовязань щодо якості, комплектності та кількості товару, що поставляється, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5% вартості неякісного, некомплектного та/або недопоставленого товару. Виконання постачальником дій, передбачених п.2.3. цього договору, не звільняє його від сплати штрафу.

При простроченні поставки понад 10 календарних днів покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання своїх зобовязань, передбачених договором, та/або розірвати його в односторонньому порядку, і/або відмовитися від приймання поставленої з простроченням партії товару, баз відшкодування будь-яких збитків і без сплати будь-яких штрафних санкцій постачальнику.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що за порушення строків виконання зобовязань за договором (в тому числі строків поставок, термінів надання документів згідно п.3.3. договору та інших зобовязань за договором) постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1% вартості непоставленого товару (товару, за яким порушені терміни надання документів або порушені інші зобовязання за договором) за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Штраф стягується за весь період прострочення.

31.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» (покупець) укладено додаткову угоду №1 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

Пунктом 2 додаткової угоди внесено зміни в розділ 8 договору, пункт 8.2. договору викладено в наступній редакції:

«Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015р., а в частині виконання зобовязань до повного та належного виконання цих зобовязань».

14.10.2013р. між сторонами підписана специфікація №1 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

25.11.2013р. між сторонами підписана специфікація №2 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

13.05.2014р. між сторонами підписана специфікація №3 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

08.09.2014р. між сторонами підписана специфікація №4 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

18.09.2014р. між сторонами підписана специфікація №5 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

14.10.2014р. між сторонами підписана специфікація №6 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

28.10.2014р. між сторонами підписані специфікації №7, №8 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

Пунктом 3 специфікацій визначено: відстрочення платежу -45 календарних днів з дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару.

24.03.2015р. між сторонами підписана специфікація №9 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

12.05.2015р. між сторонами підписана специфікація №10 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

13.05.2015р. між сторонами підписана специфікація №11 до договору №147/13ДрМЗ від 01.10.2013р.

Пунктом 3 специфікацій визначено: відстрочення платежу -60 календарних днів з дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Договір №147/13 ДрМЗ від 01.10.2013р., укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм ст. 264-271 Господарського кодексу України та істотними умовами договору поставки, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору, умови поставки, термін її здійснення.

Відповідно до ч.3 ст. 264 Господарського кодексу України, основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.1 специфікації №1 відповідач повинен був поставити позивачу товар на суму 212304,00грн.

Пунктом 2 специфікації №1 визначено, що строк поставки: протягом 20 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткових накладних: №РН-02207 від 21.10.2013р. на суму 142047,00грн., №РН-02252 від 24.10.2013р. на суму 68983,20грн., відповідач поставив товар позивачу на загальну суму 211030,20грн.

Таким чином, за специфікацією №1 товар був недопоставлений на суму 1273,80грн.

Згідно з п.1 специфікації №2 відповідач повинен був поставити позивачу товар на суму 69920,28грн.

Пунктом 2 специфікації №2 визначено, що строк поставки: протягом 20 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткової накладної №РН-02542 від 02.12.2013р. відповідач поставив товар позивачу на суму 62705,08грн.,

Таким чином, за специфікацією №2 товар був недопоставлений на суму 7215,20грн.

Згідно з п.1 специфікації №3 відповідач повинен був поставити позивачу товар на суму 23868,00грн.

Пунктом 2 специфікації №3 визначено, що строк поставки: протягом 20 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткової накладної №РН-00956 від 23.05.2014р. відповідач поставив товар позивачу на суму 23809,50грн.,

Таким чином, за специфікацією №3 товар був недопоставлений на суму 58,50грн.

Згідно з п.1 специфікації №4 відповідач повинен був поставити позивачу товар на суму 149683,06грн.

Пунктом 2 специфікації №4 визначено, що строк поставки: протягом 20 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткових накладних: №РН-01707 від 10.09.2014р. на суму 62040,00грн., №РН-01864 від 06.10.2014р. на суму 38976,00грн. відповідач поставив товар позивачу на суму 101016,00грн.

Таким чином, за специфікацією №4 товар був недопоставлений на суму 48667,06грн.

Згідно з п.1 специфікації №5 відповідач повинен був поставити товар позивачу на суму 55854,00грн.

Пунктом 2 специфікації №5 визначено, що строк поставки: протягом 20 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткової накладної №РН-01774 від 22.09.2014р. відповідач поставив товар позивачу на суму 55175,40грн

Таким чином, за специфікацією №5 товар був недопоставлений на суму 678,60грн.

Згідно з п.1 специфікації №6 відповідач повинен був поставити товар позивачу на суму 295999,14грн.

Пунктом 2 специфікації №6 визначено, що строк поставки: протягом 20 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткової накладної №РН-01963 від 17.10.2014р. відповідач поставив товар позивачу на суму 293694,84грн.,

Таким чином, за специфікацією №6 товар був недопоставлений на суму 2304,30грн.

Згідно з п.1 специфікації №7 відповідач повинен був поставити товар позивачу на суму 49539,00грн.

Згідно з п.1 специфікації №8 відповідач повинен був поставити товар позивачу на суму 150338,70грн.

Пунктами 2 специфікацій №7, №8 визначено, що строк поставки: протягом 20 календарних днів від дати підписання специфікацій.

На підставі видаткової накладної №РН-02071 від 31.10.2014р. відповідач поставив товар позивачу на суму 194987,82грн.

Таким чином, за специфікаціями №7, №8 товар був недопоставлений на суму 4889,88грн.

Згідно з п.1 специфікації №9 відповідач повинен був поставити товар позивачу на суму 227010,00грн.

Пунктом 2 специфікації №9 визначено, що строк поставки: протягом 5 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткової накладної №РН-00343 від 25.03.2015р. відповідач поставив товар позивачу на суму 227892,00грн.,

Таким чином, за специфікацією №9 відповідач поставив товар позивачу більше на 882,00грн.

Згідно з п.1 специфікації №10 відповідач повинен був поставити товар позивачу на суму 114674,94грн.

Пунктом 2 специфікації №10 визначено, що строк поставки: протягом 5 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткової накладної №РН-00577 від 13.05.2015р. відповідач поставив товар позивачу на суму 96271,74грн.

Таким чином, за специфікацією №10 товар був недопоставлений на суму 18403,20грн.

Згідно з п.1 специфікації №11 відповідач повинен був поставити товар позивачу на суму 108000,00грн.

Пунктом 2 специфікації №11 визначено, що строк поставки: 5 календарних днів від дати підписання специфікації.

На підставі видаткової накладної №РН-00600 від 15.05.2015р. відповідач поставив товар позивачу на суму 83520,00грн.

Таким чином, за специфікацією №11 товар був недопоставлений на суму 24480,00грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню (0,1%) у розмірі 7424,36грн. за специфікаціями №6, №7, №8, №10, №11.

Також, позивач просить стягнути 5% штраф з відповідача у розмірі 2503,87грн. за специфікаціями №6, №7, №8, №10, №11.

Крім того, позивач просить стягнути 7% штраф з відповідача у розмірі 7557,94грн. за специфікаціями №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №10, №11.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

За специфікаціями №1, №2, №3, №4, №5 товар був недопоставлений відповідачем на загальну суму 57893,16грн.

За період з 12.10.2014р. по 11.04.2015р. на суму недопоставки товару 57893,16грн. пеня складає 10536,56грн.

За специфікацією №6 товар був недопоставлений відповідачем на суму 2304,30грн.

За період з 03.11.2014р. по 03.05.2015р. на суму недопоставки товару 2304,30грн. пеня складає 419,38грн.

За специфікаціями №7, №8 товар був недопоставлений відповідачем на суму 4889,88грн.

Розрахунок пені, судом, здійснюється з урахуванням того, що відповідачем за специфікацією №9 товар був поставлений на суму більше 882,00грн., тому за період з 17.11.2014р. по 25.03.2015р. на суму недопоставки товару 4889,88грн. пеня складає 630,79грн.; за період з 26.03.2015р. по 17.05.2015р. на суму недопоставки товару 4007,88грн. пеня складає 212,42грн.

За специфікацією №10 товар був недопоставлений відповідачем на суму 18403,20грн.

За період з 17.05.2015р. по 07.10.2015р. на суму недопоставки товару 18403,20грн. пеня складає 2650,06грн.

За специфікацією №11 товар був недопоставлений відповідачем на суму 24480,00грн.

За період з 18.05.2015р. по 07.10.2015р. на суму недопоставки товару 24480,00грн. пеня складає 3500,00грн.

Всього розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача складає 17949,85грн.

Оскільки суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, то пеня підлягає стягненню у розмірі 7424,36грн.

Щодо стягнення 5% штрафу з відповідача: за специфікаціями №6, №7, №10, №11 сума недопоставки товару складає 49195,38грн.

Таким чином, 5% штрафу, який підлягає стягненню з відповідача складає 2459,77грн.

Суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення 5% штрафу на суму 44,10грн.

Щодо стягнення 7% штрафу з відповідача: за специфікаціями №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11 сума недопоставки товару складає 107088,54грн.

Таким чином, 7% штрафу, який підлягає стягненню з відповідача складає 7496,20грн.

Суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення 7% штрафу на суму 61,74грн.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДНЛ Груп» м.Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» м.Дружківка Донецька область про стягнення суми основного боргу у розмірі 696822,96грн., інфляційних витрат у розмірі 122396,33грн., 3% річних у розмірі 9702,03грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» (83005, Донецька область, м.Дружківка, вул.Леніна, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДНЛ Груп» (49080, АДРЕСА_1, ) 696822 (шістсот девяносто шість тисяч вісімсот двадцять дві)грн.96коп., 122396 (сто двадцять дві тисячі триста девяносто шість)грн.33коп., 9702 (дев`ять тисяч сімсот дві)грн.03коп., судовий збір у розмірі 12433 (дванадцять тисяч чотириста тридцять три)грн.82коп.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДНЛ Груп» (49080, АДРЕСА_1, ) надмірно сплачений судовий збір у розмір 33 (тридцять три)грн..87коп.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» м.Дружківка Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «ДНЛ Груп» м.Дніпропетровськ про стягнення 17486,17грн., з яких 5% штраф у розмірі 2503,87грн., 7% штраф у розмірі 7557,94грн., пеня у розмірі 7424,36грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДНЛ Груп» (49080, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» (83005, Донецька область, м.Дружківка, вул.Леніна, 7, ) пеню у розмірі 7424 (сім тисяч чотириста двадцять чотири)грн.36коп., 5% штраф у розмірі 2459 (дві тисячі чотириста пятдесят дев`ять)грн.77коп., 7% штраф у розмірі 7496 (сім тисяч чотириста девяносто шість)грн.20коп., судовий збір у розмірі 1210 (одна тисяча двісті десять)грн.63коп.

В частині позовних вимог щодо стягнення 5% штрафу у розмірі 44,10грн., 7% штрафу у розмірі 61,74грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 23.11.2015 року.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-ТОВ «Торговий Дом «ДНЛ Груп»

1-ТОВ «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод»