РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Справа № 903/455/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Василишин А.Р.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністью "Понінківська картонно-паперова фабрика" на ухвалу господарського суду Волинської області від 30.09.15 р. про розстрочку виконання рішення суду від 09 червня 2015 року

у справі № 903/455/15 (суддя Бондарєв Сергій Васильович )

позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІАЛ-БУД"

відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика"

про стягнення 198 595,60 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

Судом розяснено представнику позивача права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду від 11.09.2015 року у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю судді Філіпової Т.Л. та відповідно до п.6.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді , внесені зміни до складу колегії , окрім заміни головуючого судді та визначили колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., судді Василишин А.Р., Гудак А.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 30.09.2015 р. у справі № 903/455/15 (суддя Бондарєв С.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно - паперова фабрика" № 1/429 від 10.09.2010 р. ( вх. № 01-59/82/15 від 17.09.2015 р.) про розстрочку виконання рішення у справі № 903/455/15 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперіал - Буд" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно - паперова фабрика" про стягнення 198 595,60 грн. відмовлено .

Відмовляючи у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі, місцевий господарський суд керувався ст. 124 Конституції України, ч.1 ст. 116,ст.121 ГПК України, п.п.7.1.2,7.2, п.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. " Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" та прийшов до висновку, що наведені заявником в заяві підстави для розстрочки виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище, не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочки виконання судового рішення; наданий заявником звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2015р. не може слугувати належним доказом відсутності коштів на рахунках боржника станом на момент звернення заявника із заявою до суду 10.09.2015р.; заявник не досягнув згоди із стягувачем щодо умов добровільного виконання рішення суду та сплати наявного боргу шляхом підписання мирової угоди, якою можливо б встановлювались умови розстрочення виконання рішення по справі.

Не погодившись з постановленою ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПОНІНКІВСЬКА КАРТОННО-ПАПЕРОВА ФАБРИКА перебуває у складному фінансовому становищі, що значно утруднює виконання рішення суду. Це пов'язано з виконанням своїх зобов'язань контрагентами перед ТОВ ПКПФ. Розмір простроченої дебіторської заборгованості контрагентів за укладеними договорами постачання готової продукції перед "ТОВ ПКПФ" в кілька разів перевищує розмір заборгованості ТОВ ПКПФ перед ТОВ Імперіал-Буд. Ведеться позасудова і судова діяльність, пов'язана з найшвидшим стягненням заборгованості з боржників.

Судом 1-ї інстанції не враховано той факт, що сплата суми боргу фіксованими частками за певний проміжок часу є оптимальним вирішенням існуючої ситуації з врахуванням майнових інтересів обох сторін. В разі надходження коштів від боржників ТОВ ПКПФ ці ресурси будуть направлятися в першу чергу на погашення заборгованості перед ТОВ Імперіал-Буд.

Апелянт вказує, що на підтвердження своїх намірів ТОВ ПКПФ здійснило сплату боргу частками, а саме здійснено оплату частини боргу в розмірі 35 000,00 грн. (копія платіжного доручення № 1890 від 06.10.2015р.). Решту існуючого боргу ТОВ ПКПФ планує сплатити протягом проміжку часу, викладеного в заяві про розстрочку виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 30.09.2015 р. у справі № 903/455/15.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Серед іншого вказує, що з огляду на положення ст.121 ГПК України, п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень , ухвал, постанов господарських судів України" , покликання відповідача на важкий фінансовий стан підприємства не є виключною обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України . Вказує, що важке фінансове становище ТОВ " ПОНІНКІВСЬКА КАРТОННО-ПАПЕРОВА ФАБРИКА утворилась внаслідок його власної господарської діяльності.

Зазначає, що покликаючись на відсутність коштів для виконання рішення суду в достатньому розмірі на банківських рахунках, заявник жодними доказами не підтвердив цього.

Позивач у відзиві наголошує, що обов'язковою умовою надання розстрочки є, зокрема, не тільки обставини, підтверджені належними доказами щодо об'єктивної неможливості виконати рішення суду у строк, які, до того ж, мають бути винятковими, але й реальна можливість виконання рішення в подальшому.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013, зазначає, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників .

ТОВ Імперіал-Буд зазначає, що при розгляді справи у суді першої інстанції скаржник до заяви про розстрочку виконання рішення не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування неможливості виконання рішення суду.

Від відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" надійшло через канцелярію суду письмове клопотання, в якому він просить розглянути справу у його відсутність через зайнятість в судовому засіданні в господарському суді Волинської області . Просить задовольнити вимоги скарги.

В судовому засіданні від 12 листопада 2015 року представник позивача апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Звернув увагу суду, що на сьогоднішній день рішення суду виконане в повному обсязі.

В подальшому сторони не скористалися правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялись заздалегідь та належним чином, на що вказують зворотні повідомлення відділення поштового зв'язку (а.с.102-103 ,т. 2).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки сторони належним чином повідомлялись про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, явка сторін обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників сторін.

Згідно ч.2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України , апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представника позивача,надане ним в судовому засіданні 12 листопада 2015 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваної ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 09.06.2015р. у справі № 903/455/15 позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперіал-Буд" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" про стягнення 198 595,60грн. було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперіал-Буд" 196 595,60грн., в т.ч. 134 261,28грн.-суми основного боргу, 10 083,33грн.-пені, 1 657,53грн.-3% річних, 50 593,46грн.-суми індексу інфляції та 3 971,91грн.-витрат по сплаті судового збору та припинено провадження у справі в частині стягнення 2 000,00грн.-основного боргу ( а.с.117-120, т.1, зворот).

22.06.2015 року на виконання рішення від 09.06.2015р. у справі № 903/455/13 судом було видано наказ № 903/455/15-1 ( а.с.121, т.1).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.09.2015р. апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" від 25.06.2015 р. задоволено частково. Рішення господарського суду Волинської області від 09.06.2015 р. у справі № 903/455/15 скасовано в частині стягнення пені в сумі 68,13 грн., 3 % річних в сумі 11,20 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1,59 грн. Прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення залишено без змін, викладено його в наступній редакції:

"Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" (Волинська область м. Луцьк, вул. Потебні, 71, код 37993343) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперіал-Буд" (м. Київ, Дніпровський район, вул. Старосельська, буд. 1, офіс 89, код 38408752) 134 261,28 грн. основного боргу, 10 015,20 грн. пені, 1 646,33 грн. 3% річних, 50 593,46 грн. інфляційних втрат та 3 970,32 грн. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 68,13 грн. та 3 % річних в сумі 11,20 грн. відмовити.

Провадження у справі в частині стягнення 2 000,00 грн. основного боргу припинити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал-Буд" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 0,79 грн. ( а.с.209-219, т.1).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 30.09.2015р. за заявою стягувача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал-Буд"- було визнано наказ № 903/455/15-1 від 22.06.2015р., який було видано на виконання рішення господарського суду Волинської області від 09.06.2015р., таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперіал-Буд" 10 000,00грн.-основного боргу, 68,13грн.-пені, 11,20грн.-3% річних та 1,59 витрат по сплаті судового збору (всього 10080,92грн.) ( а.с.40-41, т.2).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно - паперова фабрика" звернулась 17.09.2015 р. із заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 09.06.2015 р., у вказаній вище справі ( а.с.224-226, т.1), відповідно до якої просило надати розстрочку виконання рішення суду щодо стягнення боргу в сумі 190 486,59грн. строком на 6 календарних місяців та призначити наступні щомісячні платежі:

-жовтень 2015р.-35 000,00грн.;

-листопад 2015р.-35 000,00грн.;

-грудень 2015р.-35 000,00грн.;

-січень 2015р.-35 000,00грн.;

-лютий 2015р.-35 000,00грн.;

-березень 2015р.-15 486,59грн.

Як зазначалось вище,ухвалою господарського суду Волинської області від 30 вересня 2015 року у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду відмовлено .

Аналізуючи зазначені обставини справи, судова колегія прийшла до висновку про необхідність застосувати до спірних правовідносин такі положення чинного законодавства України.

В силу статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Підстави для розстрочки або відстрочки виконання рішення передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою при наявності обставин що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках , залежно від обставин справи , може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як визначено п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарські суди повинні враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен встановити матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси стягувача, а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Обґрунтовуючи підстави звернення із заявою про розстрочку виконання рішення суду, відповідач вказував на те ,що обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду є відсутність коштів та тимчасова збитковість у господарській діяльності підприємства. Крім того, вказував, що у разі відмови у розстрочці виконання рішення суду , може виникнути загроза банкрутства підприємства.

Відмовляючи у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що заявником не надано належних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, а ті обставини, на які він посилається, як на підставу надання розстрочки виконання рішення, не є винятковими.

Апеляційний господарський суд повністю погоджується з доводами місцевого господарського суду про те, що відповідач не довів винятковості обставин, які б дозволяли йому розстрочити виконання даного рішення , як і жодним чином не обґрунтовано термін, протягом якого слід розстрочити виконання судового рішення. Також не подано доказів, які підтверджували б його скрутне матеріальне становище, доказів, які б свідчили про відсутність у боржника коштів на банківських рахунках, не обґрунтовано і не подано доказів на підтвердження реальної можливості проведення розрахунків із стягувачем в майбутньому, оскільки розстрочка виконання рішення повинна забезпечити його виконання у межах строку розстрочення, а не ухилення від його виконання на певний час.

Як вже зазначалось, відповідно до вимог ст. 121 ГПК України суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а відповідно до ч. 1 ст. 43 цього Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що розстрочення виконання рішення суду є правом суду, яке реалізується за його внутрішнім переконанням, на підставі поданих заявником доказів.

Апеляційний господарський суд також звертає увагу , що відповідно до ч.4 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Аналогічне кореспондується з приписами ст. 115 ГПК України.

Враховуючи, що рішення місцевого господарського суду у справі № 903/455/15 набрало законної сили і є обов"язковим для виконання, а апелянтом не доведено належними і допустимими доказами винятковості обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим , Рівненський апеляційний господарський суд погоджується з ухвалою господарського суду Волинської області про відмову у розстрочці виконання рішення суду.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне вказати, що під час апеляційного провадження скаржником 30.10.2015 р. погашена заборгованість перед позивачем , а саме на суму 155486,59 грн., про що свідчить виписка з АТ "УкрССиббанк" по рахунку № 2000 з 02.11.2015 р. по 02.11.2015 р. ( а.с.75, т.2).

Тому, виходячи з наведеного в сукупності та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставин, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції в порядку статей 33, 34 ГПК України заявником не доведено, а оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, такою, що прийнята у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 30 вересня 2015 року у справі № 903/455/15 залишити без змін,а апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю " Понінківська картонно-паперова фабрика " залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Гудак А.В.