РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015Справа №910/25039/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»

про стягнення 17445 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Петренко С.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: Мельник А.М. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТДВ «СТДВ «Глобус» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 17445 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.02.2014, в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області по вул. Радянській,11, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_4, сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

У подальшому, позивач відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля марки «ДЕУ» - ТОВ «Автоприват» (страхувальник, вигодонабувач) договору страхування наземного транспорту № CSU0А! від 26.07.2012, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2, страхове відшкодування в розмірі 17955 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП, цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП -ОСОБА_4, було застраховано у ТДВ «СТДВ «Глобус», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування за виключенням розміру франшизи (510 грн.) в розмірі 17445 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи, що власником автомобіля «ДЕУ» з 12.11.2014 є ОСОБА_5, тому відповідач, у відповідності до положень вимог чинного законодавства та Полісу ОСЦВВНТЗ №АС/5969719 здійснив виплату ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 19588,66 грн., таким чином виконавши свої зобов'язання за Полісом. Крім того вказав, що позивач (новий кредитор), набувши права вимоги, не повідомив відповідача (боржника) про заміну кредитора, внаслідок чого сплата відповідачем страхового відшкодування первісному кредиторі (ОСОБА_5.) є належним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за страховим полісом.

На підставі викладеного просить відмовити у позові

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26.07.2012 між ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик) та ТОВ «Автоприват» (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір страхування наземного транспорту № CSU0А!, за умовами якого застраховано автомобіль марки «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи довідки ВДАІ з обслуговування Уманського району Черкаської області № 9351159 від24.11.2014, 17.02.2014, в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області по вул. Радянській,11, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля марки «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок якої пошкоджено зазначені автомобілі.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2014 у справі № 705/555/14-п ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні ДТП 17.02.2014 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Позивач, на виконання умов договору страхування наземного транспорту № CSU0А! від 26.07.2012, на підставі страхового акту № И-1128 від 17.04.2014 визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок страхувальника, в розмірі 17955 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1429 від 18.04.2014.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі звіту про оцінку транспортного засобу №079/02 від 28.02.2014, згідно з якими вартість ремонту автомобіля ДЕУ д.н.з. НОМЕР_2 з врахуванням матеріального зносу становить 33498,82 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як власника автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5969719 у ТДВ «СТДВ «Глобус», чинним на момент ДТП (17.02.2014). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи - 510 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 006088/4005/0000122 від 05.12.2012, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 17445 грн. виплаченого страхового відшкодування (17955 грн. - 510 грн. франшизи).

Стосовно доводів відповідача про належне виконання ним своїх зобов'язань за полісом обов'язкового страхування шляхом виплати страхового відшкодування власнику автомобіля «ДЕУ» ОСОБА_5 суд зазначає таке.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст..22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Пунктом 1.3 Закону визначено, що потерпілими є юридичні та фізичні особи, майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно положень ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додається, зокрема документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну (п.35.2 п.п. «г» ст.35 Закону).

Як встановлено судом в ході розгляду справи та не заперечується представниками сторін, власником автомобіля «ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП було ТОВ «Автоприват», відповідно вказане товариство є потерпілою особою, оскільки внаслідок ДТП заподіяна шкода майну (автомобілю), належному ТОВ «Автоприват». Право власності ТОВ «Автоприват» на автомобіль «ДЕУ» підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власностіНОМЕР_3.

Разом з тим, згідно Акта остаточного виконання зобов'язань сторін по фінансовому лізингу від 12.11.2014, акта приймання-передачі автомобіля та облікової картки №52274289 від 14.11.2014, у зв'язку з повним виконанням ОСОБА_5 умов договору лізингу, право власності на автомобіль «ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_2 з 12.11.2014 перейшло до ОСОБА_5

Таким чином, відповідачем безпідставно здійснено виплату страхового відшкодування 16.01.2015 на користь ОСОБА_5, оскільки на час скоєння ДТП ОСОБА_5 не була власником вказаного автомобіля, та відповідно, не є потерпілою особою в розумінні Закону. При цьому відповідачем, всупереч вимог п.п. «г» п.35.2 ст.35 Закону не перевірено та не досліджено наявності у ОСОБА_5 документу, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Безпідставними також є посилання відповідача на належне виконання ним своїх зобов'язань ОСОБА_5 у зв'язку з неповідомленням його про заміну первісного кредитора - ОСОБА_5 на нового кредитора - позивача, оскільки права вимоги до боржника - відповідача позивач набув з моменту виплати страхового відшкодування ТОВ «Автоприват» 17.04.2014, тоді як ОСОБА_5, набула права власності на автомобіль лише 12.11.2014. При цьому враховуючи, що шкода завдана внаслідок ДТП потерпілому - ТОВ «Автоприват» вже була відшкодована позивачем, і ТОВ «Автоприват» вже не було кредитором, разом з переходом права власності на автомобіль до ОСОБА_5 не відбулося заміни кредитора на нового власника автомобіля.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували обґрунтованість заперечень проти задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (01010, м. Київ, пров. Бутишев, буд. 21/17 літ. А, поверх 1; ідентифікаційний код 20448234) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32; ідентифікаційний код 33248430) страхове відшкодування в сумі 17445 (сімнадцять тисяч чотириста сорок п'ять) грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко