ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа № 922/5996/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Хачатрян В.С., суддя Шепітько І.І.,

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача не зявився;

відповідача ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 10.11.2015 року; ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 23.02.2015 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду матеріали заяви Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя» про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року за нововиявленими обставинами (вх.№5084Х/1-40) у справі №922/5996/14,

за позовом Харківської міської ради, м.Харків,

до Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя», м.Харків,

про стягнення коштів в сумі 9196,19 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя» про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоді в сумі 9196,19 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.03.2015 року у справі №922/5996/14 (суддя Калантай М.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року у справі №922/5996/14 рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2015 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя» до міського бюджету міста Харкова збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 9196,19 грн. згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва, 1827,00грн. судового збору за подання позовної заяви та 913,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Релігійна громада християнської церкви «Євангельське життя» звернулась до Харківського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року у справі №922/5996/14, в якій просить скасувати постанову від 12.05.2015 року у звязку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.10.2015 року заяву Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя» про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами прийнято до провадження та призначено до розгляду.

11.11.2015 року позивач надав через канцелярію суду заперечення на заяву відповідача (вх.№15249), в яких просить відмовити в перегляді постанови суду за нововиявленими обставинами та залишити судове рішення постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року по справі №922/5996/14 без змін.

На думку позивача, оскаржувана постанова є законною, прийнятою у відповідності до вимог процесуального та матеріального права, при всебічному, повному та обєктивному розгляді фактичних обставин справи та дійсних правовідносин сторін. Так, Харківською міською радою в апеляційній скарзі всебічно та обєктивно викладені фактичні обставини справи та наведене їх належне нормативно-правове обґрунтування щодо задоволення позовних вимог, які суд знайшов достатніми для винесення рішення по даній справі на користь територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради.

Як вказує позивач, вказані відповідачем обставини щодо укладення 12.03.2015 року між РГХЦ «Євангельське життя» та Департаментом економіки та комунального майна договору №57-15/1 про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова не може розцінюватися, як нововиявлена обставина, оскільки докази, як і інформація, яку відповідач вважає нововиявленими обставинами, могли бути витребувані в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України так само, як і могли бути отримані та подані самим відповідачем під час розгляду справи.

До початку судового засідання 11.11.2015 року представник позивача надав через канцелярію суду клопотання (вх.№15248), в якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у звязку із зайнятістю в іншому судовому процесі та неможливістю прибути в дане судове засідання. При цьому, представник позивача зазначає про неможливість направлення в судове засідання іншого уповноваженого представника, з причин зайнятості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, у разі незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Колегія суддів зазначає, що неможливість вирішення господарського спору в даному судовому засіданні, вирішується господарським судом в кожному випадку окремо з урахуванням обставин справи.

Так, відповідач надав через канцелярію суду відзив на заяву, в якому викладено доводи з яких він не погоджується з доводами та вимогами заявника. Також, враховуючи, що наявних у справі документів достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення, оскільки відсутність представника позивача в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволені клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 11.11.2015 року представники заявника (відповідача у справі) підтримали доводи та вимоги заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами в повному обсязі та просили її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в заяві та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників відповідача, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У грудні 2014 року Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя» про стягнення з останнього збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 9196,19 грн. згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва, посилаючись на ухилення відповідача від укладення договору пайової участі та несплату коштів пайового внеску до місцевого бюджету.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.03.2015 року по справі №922/5996/14 в задоволені позову відмовлено, оскільки позивачем, зокрема, не доведено факту порушення відповідачем зобовязання.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року по справі №922/5996/14 рішення суду першої інстанції від 10.03.2015 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги Харківської міської ради задоволені та стягнуто з відповідача до міського бюджету м.Харкова 9196,19 грн.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову виходив з того, що відповідач обовязок визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова (№319) до введення обєкта будівництва в експлуатацію не виконав, не звернувся і не уклав з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради відповідний договір. Внаслідок не укладення замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобовязань, що прямо встановлені Законом, Харківській міській раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів, які до місцевого бюджету не надійшли.

27.10.2015 року Релігійна громада християнської церкви «Євангельське життя» звернулася до Харківського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Заявник вказує, що 12.03.2015 року від Харківської міської ради на ім'я відповідача Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя», надійшла пропозиція щодо укладання договору про пайову участь та направлено проект договору у відповідності до Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.05.2013 року №319. Так, 12.03.2015 року укладено договір №57-15/1 про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова при розміщенні самовільно збудованого громадського будинку - нежитлової будівлі літ. « 3-1» по пр.Перемоги, 55, між Департаментом економіки та комунального майна, в особі заступника міського голови - директора Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_3, що діє на підставі Положення про Департамент економіки та комунального майна, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.11.2010р. №07/10 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання» з однієї сторони, та Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя», в особі керівника ОСОБА_4, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, на виконання Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.05.2013 року №319. Цей договір регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м.Харкова при розміщенні самовільно збудованого громадського будинку - нежитлової будівлі літ. « 3-1» по пр. Перемоги, 55. Додатком до договору від 12.03.2015 року №57-15/1 про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова був визначений сторонами розрахунок величини пайової участі у розмірі 2587,20 грн., при розміщенні самовільно збудованого громадського будинку - нежитлової будівлі літ. « 3-1» по пр. Перемоги, 55. Квитанцією №39 від 13.03.2015 року на ім'я позивача перерахована пайова участь, згідно додатку до договору від 12.03.2015 року.

У свою чергу, після укладення з Харківською міською радою договору про пайову участь, позивач звертається до суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2015 року, не поставивши суд до відома, що відповідачем на час винесення постанови Харківським апеляційним господарським судом Харківської області - 12.03.2014 року укладено договір пайової участі та сплачено кошти до місцевого бюджету.

Крім того, відповідач зазначає, що він у справі участі не приймав, у судових засіданнях суду апеляційної інстанції був відсутній, оскільки не був повідомлений належним чином про час та місце судових засідань, не отримував ні апеляційної скарги, ні повідомлень про день та місце розгляду справи. Вказане підтверджується матеріалами справи, зокрема тим, що поштова кореспонденція направлялася за неналежною адресою, всупереч належних відомостей.

Відповідно до вимог ст. 113 Господарського процесуального кодексу України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Стаття 112 Господарського процесуального кодексу України визначає, що підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

За своєю юридичною суттю нововиявлені обставини це факти, від яких залежать виникнення, зміна або припинення прав та обов'язків осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Частиною 3 п. 2 цієї постанови визначено, що не може вважатись нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи.

Частиною 2 п. 5 цієї постанови, також визначено, що не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Спростування фактів, які було покладено в основу судового рішення, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами є певним процесом, метою якого є довести до відома суду наявність тих обставин, які існували на момент прийняття судового рішення, та не були відомі суду, а також встановлення їх істотності для розгляду даної справи.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

У відповідності до пункту 8.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Предметом господарського спору по даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 9196,19 грн. у звязку з відсутністю укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, порушенням відповідачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо обовязку замовника будівництва на участь у розвитку інфраструктури міста та несплатою коштів пайового внеску до місцевого бюджету у визначеному позивачем розмірі.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 року №804, на виконання Закону України №3038-VI від 17.02.2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова (далі - Порядок) (із змінами згідно рішення від 22.05.2013 року №319), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Пунктом 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

За п.1.6 Порядку будівництво - нове будівництво, реконструкція, реабілітація, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва, а об'єкти будівництва - будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси.

Згідно п.1.5 Порядку пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Для укладення такого договору замовник зобов'язаний звернутись із відповідною заявою до Департаменту не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області №ХК20 від 25.10.2013, будівництво громадського будинку нежитлової будівлі літ. «З-1» за адресою: м.Харків, проспект Перемоги, №55 вважається закінченим будівництвом, обєкт готовим до експлуатації.

Замовником будівництва за декларацією про готовність об'єкта до експлуатації є відповідач Релігійна громада християнської церкви «Євангельське життя».

Як вбачається із матеріалів справи, листами Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 22.11.2013 року №1050/0/124-13 та від 19.12.2013 року №1172/0/124-13 Релігійну громаду християнської церкви «Євангельське життя» було повідомлено про необхідність виконання вимог запиту та направлено на підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова.

На вказані листи відповідач відповіді не надав і відповідний проект договору не підписав.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що 10.03.2015 року відповідач звернувся до Департаменту економіки та комунального майна з заявою, в якій просив укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста. 12.03.2015 року Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна направило лист пропозицію №203/0/124-15 щодо укладання договору про пайову участь та направлено проект договору.

Так, 12.03.2015 року укладено договір №57-15/1 про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова при розміщенні самовільно збудованого громадського будинку - нежитлової будівлі літ. « 3-1» по пр.Перемоги, 55, між Департаментом економіки та комунального майна, в особі заступника міського голови - директора Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_3, що діє на підставі Положення про Департамент економіки та комунального майна, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.11.2010р. №07/10 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання» з однієї сторони, та Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя», в особі керівника ОСОБА_4, що діє на підставі статуту, з іншої сторони, на виконання Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.05.2013 року №319.

Даний договір регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Харкова при розміщенні громадського будинку нежитлової будівлі літ. «З-1» по пр. Перемоги, 55.

Релігійна громада християнської церкви «Євангельське життя» на виконання договору №57-15/1 від 12.03.2015 року про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова від 12.03.2015 року сплачено до бюджету м.Харкова кошти пайової участі в повному обсязі визначеному у договорі (пункт 2.1.1.), а саме 2587,20 грн.

Колегія суддів не погоджується з викладеними позивачем у запереченнях доводами стосовно того, що обставини на які посилається відповідач не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Так, в даному випадку по вказаній справі нововиявленою обставиною є не договір №57-15/1 від 12.03.2015 року про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова від 12.03.2015 року, а саме факт укладення такого договору і вчинення відповідачем дій на його виконання.

Станом на момент прийняття судом першої інстанції судового рішення по даній справі, договір з відповідачем про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова укладений ще не був. Однак, місцевий господарський суд, приймаючи рішення, факт не укладення такого договору в основу рішення не поклав та прийняв рішення з посиланням на недоведеність позивачем наявності збитків, а саме всіх складових та те, що розрахунок заявлених коштів до стягнення є неналежним.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувану постанову виходив з того, що відповідачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова неукладений та не вчинено дій по його укладенню.

Проте, колегія суддів зазначає, що станом на момент прийняття постанови судом апеляційної інстанції від 12.05.2015 року відповідний договір вже був укладений, а кошти сплачені.

Така обставина як укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова існувала станом на момент прийняття судом апеляційної інстанції постанови і була відома заявнику, однак, довести її до відома суду стало неможливо, з огляду на те, що заявник не був належним чином повідомлений про судовий апеляційний розгляд справи та про судові засідання. Факт неналежного повідомлення відповідача підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованими поштовими відправленнями, які поверталися на адресу суду з позначкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» і тим, що поштова кореспонденція направлялася за неналежною адресою (АДРЕСА_1), хоча відповідач зареєстрований згідно довідки з ЄДРПОУ, яка наявна в матеріалах справи, за адресою: м.Харків, пр. Перемоги, 55.

При цьому, укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова є фактичною обставиною, що спростовує факти, які було покладено в основу судового рішення постанови апеляційної інстанції та є істотною обставиною, оскільки її врахування судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте, з огляду на обставини, які покладені в основу постанови.

Колегія суддів зазначає, що обставини, на які вказує відповідач у своїй заяві, є нововиявленими, тому справа підлягає перегляду. А оскільки вищеперелічені нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року по справі №922/5996/14, зазначена постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Релігійної громади християнської церкви «Євангельське життя» про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року по справі №922/5996/14 за нововиявленими обставинами задовольнити.

Скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року по справі №922/5996/14.

Прийняти нову постанову, якою в задоволені апеляційної скарги Харківської міської ради відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2015 року по справі №922/5996/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Хачатрян В.С.

Суддя Шепітько І.І.