ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 листопада 2015 року Справа № 918/359/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2015
та на ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.05.2015
у справі№918/359/15 господарського суду Рівненської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Хол"
простягнення 20 075 267, 54 грн. заборгованості і пені за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.09.2015 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 та на ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.05.2015 у справі №918/359/15 з доданими до неї матеріалами було повернуту скаржнику на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Подана повторно 02.10.2015 (відповідно до штемпелю поштового відділення зв'язку проставленого на конверті) Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" (далі скаржник/банк) касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до підпункту 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 якого ставка судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Крім того, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення від сплати судового збору уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 218,00 грн.

Враховуючи викладене, виходячи зі ставок судового збору, встановлених Законом України "Про судовий збір" у редакції, що діє з 01.09.2015, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання вдруге касаційної скарги - 02.10.2015, становив 1218,00 грн.

Колегією суддів Вищого господарського суду України, встановлено, що всупереч вимогам п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" було подано касаційну скаргу без надання доказів сплати судового збору. При цьому, скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Обгрунтовуючи вказане клопотання, скаржник зазначає, що на дату вперше поданої касаційної скарги Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" було звільнене від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а помилкове, як стверджує скаржник, повернення касаційної скарги унеможливлює сплату судового збору останнім за повторно подану касаційну скаргу.

Наведені банком обставини, не заслуговують на увагу колегії суддів суду касаційної інстанції, оскільки, як вказувалось вище ухвалою Вищого господарського суду України від 23.09.2015 було повернуто касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" у зв'язку з недотриманням останнім вимог розділу ХІІ1 ГПК України та ст. 28 ГПК України, а саме: до касаційної скарги було додано довіреність №б/н від 10.06.2015 на ОСОБА_4; вказана довіреність була видана та підписана ОСОБА_5, як уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" вже після визначеного Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 строку здійснення тимчасової адміністрації (з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно (п. 2 Рішення).).; доказів продовження покладення виконання обов'язків ОСОБА_5, як уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" після 02.06.2015 не містили ані матеріали справи, ані подана касаційна скарга.

Також, не беруться до уваги колегією суддів твердження скаржника, щодо можливості здійснення перевірки покладення відповідних повноважень на ОСОБА_5, як уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, адже скаржником не наведено жодної норми розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України, яка б передбачала вчення судом касаційної інстанції таких дій.

Стовно заявленого скаржником клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до приписів розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII) визначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу заявника касаційної скарги, що станом на день повторної подачі касаційної скарги (02.10.2015) набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (від 01.09.2015), яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", і відповідно до якого, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виключено з переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

Згідно з п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015, № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)") визначено, що у випадку подання позовних заяв, апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з 01.09.2015 розмір судового збору визначається відповідно до Закону у редакції Закону України від 22.05.2015 N 484-VIII. Відповідне положення застосовується також до скарг і заяв, що подаються у справах, рішення суду першої інстанції у яких прийнято до 01.09.2015. Разом з тим слід враховувати таке. Розмір судового збору у випадку подання апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, судовий збір за подання позову в яких було сплачено до 01.09.2015, розраховується виходячи з суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом. При цьому якщо платник судового збору був звільнений від обов'язку сплачувати судовий збір (до 01.09.2015), то у випадку подання зазначених скарг та заяв після зазначеної дати розмір судового збору визначається залежно від ставки судового збору, яку мав би сплатити платник до 01.09.2015 за відсутності у нього пільги щодо сплати такого збору.

Таким чином, Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" судовий збір не сплачено, що є підставою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України для повернення скаржникові касаційної скарги без розгляду.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу, або її уповноваженим представником.

За приписами ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника; керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище; представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Ксерокопія довіреності засвідчується у відповідності до Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, яким затверджено Національний стандарт України Державної уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003". Пунктом 5.27 цього стандарту визначено порядок засвідчення копій документів, а саме: відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Колегія суддів касаційної інстанції встановила, що касаційну скаргу від імені Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" підписано представником за довіреністю ОСОБА_4, без надання належних доказів наявності у даної особи відповідних повноважень. Додана до касаційної скарги ксерокопія довіреності №б/н від 25.09.2015, в порушення вимог ст. 36 ГПК України та пункту п. 5.27 Стандарту, не засвідчена належним чином, а відтак, не може підтверджувати повноваження ОСОБА_4 на підписання касаційної скарги від імені скаржника.

Крім того, у матеріалах справи також відсутній оригінал або належним чином засвідчена копія довіреності видана скаржником на ОСОБА_4, у зв'язку з чим у колегії суддів касаційної інстанції відсутня можливість достовірно встановити, що подана до Вищого господарського суду України касаційна скарга підписана саме уповноваженою за цією довіреністю особою - ОСОБА_4

Згідно з п.1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З огляду на те, що касаційна скарга повертається скаржникові на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 та на ухвали господарського суду Рівненської області від 27.05.2015 у справі №918/359/15 колегією суддів не розглядається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 та на ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.05.2015 у справі №918/359/15

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 та на ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.05.2015 у справі №918/359/15 повернути скаржнику без розгляду.

3. Справу №918/359/15 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

В.І. Картере