ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" листопада 2015 р. Справа № 918/390/14

Суддя Романюк Р.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про розстрочку виконання рішення суду у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про стягнення 2 505 910 грн. 92 коп.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): Ященко Р.Ю. довіреність №14-135 від 13.05.2014р.;

від відповідача (заявника): не з'явився;

від органу ДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.06.2014р. у праві №918/390/14 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 43 075 грн. 33 коп. - основного боргу, 302558 грн. 10 коп. - пені, 620265 грн. 44 коп. - 3% річних , 190 354 грн. 56 коп. - інфляційних втрат, 23 125 грн. 07коп. - витрат по оплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення 27.06.2014р. господарським судом видано наказ №918/390/14.

30.10.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулось до господарського суду Рівненської області із заявою №03-05/3373/2565 від 20.10.2015р. про розстрочку виконання рішення суду від 10.06.2014р. у справі 918/390/14.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що систематичні неплатежі з боку споживачів за надану ТОВ "Рівнетеплоенерго" теплову енергію призвели до виникнення заборгованості за спожитий газ та за іншими зобов'язаннями, а саме станом на 01.10.2015р. загальна дебіторська заборгованість споживачів перед ТОВ "Рівнетеплоенерго" складає 50,6 млн. грн. Також звертає увагу, що відповідно до встановлених нормативів розподілу коштів в розпорядження Товариства потрапляє не більше третини коштів, за рахунок яких здійснюється оплата праці працівників, сплата податків та обов'язкових платежів до бюджету. Крім того Товариство у зв'язку із скрутним матеріальним становищем не має можливості повністю погасити наявну заборгованість, водночас, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем позбавляється фінансової можливості своєчасно ліквідовувати аварійні ситуації, проводити поточні ремонти теплових мереж та технічне обслуговування обладнання котелень і теплових пунктів, у зв'язку із чим виконання рішення суду в повному обсязі вважає на даний час неможливим.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 30.10.2015р. заяву про розстрочку виконання рішення суду призначено до розгляду.

09.11.2015р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення суду. Відповідно до яких стягувач просить суд у задоволенні заяви ТОВ "Рівнетеплоенерго" про розстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області від 10.06.2014р. у справі №918/390/14 відмовити.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Рівненської області № 01-04/67/2015 від 09.11.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Качура А.М. в період з 02.11.2015р. по 13.11.2015р. у відрядженні справу передано на повторний автоматичний авторозподіл, за наслідками якого справу №918/390/14 передано на розгляд судді Романюку Р. В.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 09.11.2015р. заяву про розстрочку виконання рішення суду прийнято до провадження у названому складі суду та призначено її розгляд на 18.11.2015р.

В судове засідання 18.11.2015р. повноважні представники заявника та органу ДВС не з'явились, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду заяви, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи (а.с.101-102).

Представник ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в судовому засіданні 18.11.2015р. просив суд відмовити у задоволенні заяви, оскільки, наведені боржником мотиви не є винятковими та не можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представника стягувача суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що підставою для відстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Також суд приймає до уваги, що згідно приписів статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини»).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, «державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як «виняткові обставини» (див. § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Півень проти України» від 29.06.2004).

Тобто, в будь-якому випадку відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Як вбачається із змісту поданої ТОВ "Рівнетеплоенерго" заяви про розстрочку виконання рішення суду, заявник посилається на складне фінансове становище товариства, проте доказів наявності обставин, які роблять неможливим виконання рішення у визначений строк не надав.

Крім цього, заявником не обґрунтовано належними і допустимими доказами адекватності строку надання розстрочки і не вказано жодних фактичних даних, які б свідчили що фінансовий стан відповідач дозволятиме виконати рішення суду.

З огляду на зазначене, враховуючи, що наведені відповідачем в обгрунтування поданої заяви мотиви не свідчать про наявність обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про розстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області від 10.06.2014р. у справі № 918/390/14 не підлягає задоволенню.

За таких обставин, коли наведені заявником мотиви не підтверджують існування виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду від 10 червня 2014 року у справі № 918/390/14 - відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя Романюк Р.В.