ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р. Справа № 918/1133/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом

Кредитної спілки "Рівненщина"

до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"

про визнання припиненим зобов'язання іпотеки, зняття заборони відчуження

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.10.2015р.;

від відповідача-1- не з'явився;

від відповідача-2 - ОСОБА_2, довіреність №1120 від 31.08.2015р..

В судовому засіданні 16 листопада 2015 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Кредитна спілки "Рівненщина" (далі позивач, КС "Рівненщина") звернулась до господарського суду Рівненської області із позовом до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області (далі відповідач-1, Реєстраційна служба Рівненського МУЮ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (далі відповідач-2, ТзОВ "Кей-Колект") про визнання припиненим зобов'язання іпотеки, зняття заборони відчуження.

Ухвалою суду від 29 вересня 2015 року позовну заяву №1/2809 від 28.09.2015р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/1133/15, розгляд якої призначено на 13 жовтня 2015 року.

09 жовтня 2015 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору (а.с. 47).

12 жовтня 2015 року від представника відповідача-2 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 48, 51).

13 жовтня 2015 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява №1-1310 від 13.10.2015р. про вжиття заходів забезпечення позову (а.с.53-55).

Ухвалою суду від 13 жовтня 2015 року розгляд справи відкладено на 02 листопада 2015 року. Крім того, вирішення заяви №1-1310 від 13.10.2015р. про вжиття заходів забезпечення позову відкладено на наступне судове засідання.

26 жовтня 2015 року від представника відповідача-2 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли заперечення на позовну заяву (а.с. 68-70).

30 жовтня 2015 року від позивача на адресу суду надійшла заява №1-1323 від 27.10.2015р. про доповнення заходів забезпечення позову (а.с. 71-72).

Судом 02 листопада 2015 року у судовому засіданні розглянуто заяву про вжиття заходів забезпечення позову та встановлено наступне.

У своїй заяві позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони ТзОВ «Кей Колект» та будь-яким іншим уповноваженим ним особам до набрання рішенням у даній справі законної сили, вчиняти дії спрямовані на звернення стягнення на предмет іпотеки майно Кредитної спілки «Рівненщина», а саме: офісне приміщення, загальною площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Княгині Ольги, буд.9.

У відповідності до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Однак, позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову та вчинення відповідачем-2 дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання, суду не надано жодних доказів того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Припущення позивача про утруднення виконання рішення без надання доказів в підтвердження наявності таких обставин, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв'язку із чим заява позивача не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 02 листопада 2015 року розгляд справи відкладено на 16 листопада 2015 року.

16 листопада 2015 року від представника відповідача-2 на адресу суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів (а.с. 78-81).

Представник позивача в судовому засіданні 16 листопада 2015 року позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та наполягала на їх задоволення.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні позов заперечила з підстав, зазначених у запереченнях.

У судові засідання 02 та 16 листопада 2015 року відповідач-1 не забезпечив явку свого повноважного представника, однак належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи (а.с. 66,77). Будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що відповідач-1 не направив на адресу суду будь-яких заяв чи клопотань, зокрема, про відкладення розгляду даної справи на іншу дату, а явка його уповноваженого представника у судове засідання обовязковою не визнавалася, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та здійснює її розгляд без участі відповідача-1.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та вдіповідача-2, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Кредитною спілкою «Рівненщина» було укладено Іпотечний договір №13587 з метою забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту №00 від 28.02.2008р. (далі - договір) (а.с. 13-16).

Відповідно до умов Договору іпотеки предметом цього договору є надання іпотекодавцем нерухомого майна: нежитлове приміщення, а саме: офісне приміщення, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 9, та належить Іпотекодавцю на праві власності.

Іпотечний договір в дату його укладення посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №1123. Одночасно, нотаріусом зареєстровано заборону відчуження предмету іпотеки до припинення предмету іпотеки, про що внесено запис до реєстру за №1124.

Позивач у справі просить суд визнати припиненими Договір іпотеки №13587 від 28.02.2008 року, посилаючись на те, що строк позовної давності для звернення стягнення на предмет іпотеки за даним договором сплив 29.07.2012 року. Крім того, просить суд зняти заборону на відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності Кредитній спілці "Рівненщина", а саме - офісного приміщення, загальною площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою Рівненська обл., м. Рівне, вул. Княгині Ольги, буд. 9.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-2, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України „Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 598 ЦК України).

Зобов'язання припиняється (ст. 598 - 609 ЦК України):

- виконанням, проведеним належним чином; - переданням відступного;

- зарахуванням зустрічних однорідних вимог, термін виконання яких настав, а також вимог, термін виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги;

- за домовленістю сторін;

- прощенням боргу;

- поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

- неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає;

- смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою;

- смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора;

- ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

Відповідно до п. п. 7.8. Договору про надання споживчого кредиту №0 строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання договору сторонами) до повного повернення банку всієї суми кредиту за договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування.

Згідно п.п. 6.1. Іпотечного договору №13587 цей договір діє з моменту нотаріального посвідчення до повного виконання зобов'язань за договором, що обумовлюють основне зобов'язання.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 09.09.2010 року по справі № 2-5062/10 Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 (основний боржник) та ОСОБА_5 (фінансовий поручитель за договором поруки) про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по Кредитним договорам № 0 від 23.10.2007 року. № 0 від 28.02.2008 року в сумі 845 878,54 грн. і відшкодування судових витрат 1 820 грн., а всього 847 698 (вісімсот сорок сім тисяч шістсот дев'яносто вісім) грн. 54 коп..

Окрім цього, було встановлено, що на підставі зазначеного рішення. 18.11.2010 року видані виконавчі листи, які знаходяться на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

Як вбачається з матеріалів справи, та незаперечується позивачем, зобов'язання за основним Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.02.2008 року не припинені.

Щодо позовної давності, на яку посилається позивач, суд зазначає наступне.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Згідно п. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Таким чином, дія норми в цій частині розповсюджується на випадки субсидіарної відповідальності осіб та на випадки, у яких виконання певного зобов'язання покладено одночасно на декількох осіб (солідарних).

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 2 ст. 543 ЦК України кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу встановлених обставин, кредитне зобов'язання, що виникло з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 28.02.2008р., станом на час розгляду справи не є припиненим, та, відповідно, не є припиненим забезпечувальне зобов'язання, що виникло зі спірного Іпотечного договору №13587 від 28.02.2008р., у зв'язку із чим у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Кредитної спілки "Рівненщина".

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 23.11.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Кн. Ольги, буд. 9);

3 - відповідачу-1 рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Шевченка, 45);

4 - відповідачу-2 рекомендованим (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8).