ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.11.2015р. Справа № 917/863/14

С у д д я БУНЯКІНА Ганна Іванівна, розглянувши в відкритому судовому засіданні за участю представників сторін (див. протокол судового засідання) заяву №б/н від 20.10.2015р. (вх. №15370) Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області про перегляд за ново виявленими обставинами рішення господарського суду Полтавської області від 29.09.2014р. в частині «зобов'язання ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 площею 164 кв.м кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом винесення малої архітектурної форми за її межі та повернути територіальній громаді смт. Нові Санжари в особі Новосанжарської селищної ради (смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 41, ідентифікаційний код юридичної особи 21044987)» у справі №917/863/14-

Позов Прокурора Новосанжарського району Полтавської області, вул. Леніна, 32, смт. Нові Санжари Полтавської області, 39300

До відповідачів: (1) Новосанжарська селищна рада, вул. Леніна, 41, смт. Нові Санжари, полтавської області, 39300, (заявник)

(2) Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, АДРЕСА_1

Про визнання недійсними і скасування рішень, визнання недійсним договору та повернення земельної ділянки

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.09.2014р. позов прокурора Новосанжарського району Полтавської області до Новосанжарської селищної ради та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсними і скасування рішень, визнання недійсним договору та повернення земельної ділянки був задоволений. За цим рішенням ГСПО були:

(1) визнані недійсними:

- рішення Новосанжарської селищної ради від 04.05.2011р. " Про погодження місця розташування земельного строкового сервітуту та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою" в частині погодження місця розташування малої архітектурної форми на земельній ділянці лісогосподарського призначення орієнтовною площею 0,0164 га з метою подальшого встановлення особистого строкового сервітуту гр. ОСОБА_2 для провадження підприємницької діяльності та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (право особистого строкового сервітуту);

- рішення Новосанжарської селищної ради від 12.11.2011р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою, що посвідчують право земельного сервітуту" в частині надання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 дозволу на встановлення особистого строкового сервітуту під розміщення малої архітектурної форми (кіоску для продажу фасованих продуктів та літнього майданчику з навісом) площею 164 кв. м на землях лісогосподарського призначення, які належать на праві комунальної власності територіальній громаді смт. Нові Санжари та знаходяться на території парку Воїнів-Інтернаціоналістів;

- договір про встановлення земельного сервітуту №138 від 25.10.2013р., укладений між відповідачами, та зареєстрований у реєстраційній службі Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області 16.11.2013р. за №3413296;

(2) зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 площею 164 кв.м кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом винесення малої архітектурної форми за її межі, та повернути територіальній громаді смт. Нові Санжари в особі Новосанжарської селищної ради (смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 41, ідентифікаційний код юридичної особи 21044987).

При вирішенні спору, задовольняючи позовні вимоги прокурора району, суд виходив з того, що оспорювані рішення відповідача-ради (заявника) є за межами чинного законодавства, як і договір про встановлення земельного сервітуту №138 від 25.10.2013р., укладений між відповідачами, щодо земельної ділянки площею 164 кв. м кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в АДРЕСА_2.

До такого висновку суд дійшов за наступного.

Відповідно до ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою ( ділянками).

Види права земельного сервітуту визначає стаття 99 Земельного кодексу України, як і конкретних суб'єктів, між якими виникають відносини щодо сервітуту. За цією нормою вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок. Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у якого є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом.

За положеннями ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не була і не є суміжним (спірній земельній ділянці - НОМЕР_2 ) землевласником чи землекористувачем, а отже не може бути суб'єктом правовідносин , що виникають з приводу встановлення земельного сервітуту. Тоді як Новосанжарська селищна рада мала можливість розпорядитися цією земельною ділянкою шляхом передачі її в оренду ФОП ОСОБА_2 за відповідною процедурою, а саме відповідно до ст.ст. 123, 124, 134, 135 ЗК України. Однак, при прийнятті рішень від 04.05.2011р. та від 12.11.2011р., як і підписуючи спірний право чин - договір про встановлення земельного сервітуту №138 від 25.10.2013р., Новосанжарська селищна рада діяла з порушенням зазначених норм чинного законодавства.

Суд не прийняв доводів відповідачів з посиланням на Порядок розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затв. постановою КМУ від 26.08.2009р. №982, оскільки цей порядок в частині п. 12 суперечив вимогам ст.ст. 98, 123, 124, 134 ЗК України, і суд застосував саме останні норми, які на час прийняття спірного рішення мали вищу юридичну силу.

За викладеного, враховуючи положення ст. 16 (ч. 2 п.10), ст. 203 (ч. 1), 215 (ч.1) ЦК України, суд визнав оспорювані рішення ради-відповідача та укладений відповідачами право чин - договір встановлення земельного сервітуту №138 від 25.10.2013р., недійсними.

Резюмуючи наведеному та констатуючи, що (цитується дослівно) «чинним законодавством заборонено користування земельними ділянками, що належать до комунальної власності без відповідного рішення органу місцевого самоврядування, а також на підставі недійсного правочину…» суд дійшов висновку про задоволення вимог прокурора щодо зобов'язання другого відповідача - ФОП ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку та повернути її територіальній громаді смт. Нові Санжари в особі її представницького органу - Новосанжарській селищній раді. Способом звільнення земельної ділянки визначено - винесення малої архітектурної форми за її межі.

Прийняте 29.09.2014р. рішення ГСПО по даній справі було об'єктом перегляду, як в апеляційній інстанції, так і касаційній інстанції, та залишено в силі за постановою ВГСУ від 26 лютого 2015 року.

Згідно ст. 112 ГПК України, яка визначає, що "господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за ново виявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові", Новосанжарська селищна рада звернулася з заявою №б/н від 20.10.2015р. (вх. №15370) про перегляд за ново виявленими обставинами рішення господарського суду Полтавської області від 29.09.2014р. в цій справі в частині «зобов'язання ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 площею 164 кв.м кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом винесення малої архітектурної форми за її межі та повернути територіальній громаді смт. Нові Санжари в особі Новосанжарської селищної ради (смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 41, ідентифікаційний код юридичної особи 21044987)».

В обґрунтування заяви від 20.10.2015р. №б/н і як доказ ново виявленої обставини заявник посилається на те, що:

а) 16 жовтня 2015 року на адресу заявника-ради від ФОП ОСОБА_2 надійшло письмове повідомлення, за змістом якого остання не може виконати рішення ГСПО від 29.09.2014р. у справі №917/863/14 в частині звільнення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом винесення малої архітектурної форми за її межі та повернути територіальній громаді смт. Нові Санжари в особі Новолсанжарської селищної ради, оскільки ще до ухвалення згаданого рішення судом перестала бути власником згаданої малої архітектурної форми. До цього письмового повідомлення було долучено договір купівлі-продажу малої архітектурної форми між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4, датований 03.02.2014р., накладна №1 від 04.02.2014р. та акт передачі-приймання малої архітектурної форми від 04.02.2014р.;

б) ця істотна для справи обставина (яка саме: факт продажу МАФ? зміна власника на ТМЦ? неможливість виконання рішення суду боржником? - заявник не деталізує) не була і не могла бути відома раді до отримання від ФОП згаданого вище повідомлення та додатків до нього;

в) істотність цієї обставини полягає у тому, що господарський суд, зобов'язавши ФОП ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом винесення малої архітектурної форми та повернути її територіальній громаді, фактично вирішив питання про права та обов'язки іншої особи - ФОП ОСОБА_4, як набувача прав на МАФ, яка не була відповідачем по даній справі;

г) рішення ГСПО від 29.09.2014р. по даній справі в частині «зобов'язань ФОП ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку …» є незаконним, так як сам позов в цій частині є таким, що був пред'явлений до неналежного відповідача.

За наведеного, без посилання на будь-яку правову норму, в т.ч. і ст. 112 ГПК України, заявник вважає, що у зазначеній частині згадане рішення має бути переглянуте судом.

Приведене Новосанжарською селищною радою в заяві від 20.10.2015р. без врахування наступного.

Відповідно до п. 2 Листа Вищого господарського суду України від 09.04.2009 р. № 01-08/204 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)") не можуть бути визнані ново виявленими нові обставини, тобто такі, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також: обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.81 № 1 "Про практику перегляду судами у зв'язку з ново виявленими обставинами рішень, ухвал, постанов у цивільних справах, що набрали законної сили").

Ново виявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Як засвідчує наведене вище, в основу оспорюваного рішення ГСПО були покладені інші доводи, в т.ч. і Новосанжарською селищною радою, та докази, надані останньою. Це - по-перше.

По-друге. Статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, ст. 112 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за ново виявленими обставинами.

Заява ж Новосанжарської селищної ради про перегляд рішення ГСПО від 29.09.2014р. по даній справі не містить жодного доводу щодо існування визначених ст. 112 Господарського процесуального кодексу України фактичних обставин, що відповідно до змісту зазначеної правової норми можуть бути визнані як ново виявлені, як і не надано суду жодного доказу існування нововиявлених обставин.

По-третє. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за ново виявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововияленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту), що не є тотожними поняттями. Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасниками судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за ново виявленими обставинами» від 26.12.2011р. №17 (зі змінами і доповненнями) не можуть вважатися ново виявленими обставинами, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Враховуючи, що саме учасник судового процесу в даній справі - відповідач ФОП ОСОБА_2 не тільки несвоєчасно не подала, а взагалі не подала до суду такий доказ як договір купівлі-продажу, зазначений вище, що став фігурантом даного звернення Новосанжарської селищної ради, у суду наявні підстави розцінити останній як новий доказ, а не нововиявлена обставина.

При цьому наявність договору купівлі-продажу малої архітектурної форми від 03.02.2014р., укладений між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4, не звільняє контрагента - ФОП ОСОБА_2 за право чином, який в судовому порядку визнано недійсним, повернути контрагенту - селищній раді земельну ділянку в спосіб, за яким вона була надана, а саме: за актом приймання-передачі.

За викладеного вище, підстави для задоволення заяви №б/н від 20.10.2015р. (вх. №15370) Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області про перегляд за ново виявленими обставинами рішення господарського суду Полтавської області від 29.09.2014р. по цій справі в частині «зобов'язання ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 площею 164 кв.м кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом винесення малої архітектурної форми за її межі та повернути територіальній громаді смт. Нові Санжари в особі Новосанжарської селищної ради (смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 41, ідентифікаційний код юридичної особи 21044987)» відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 112-114 ГПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області №б/н від 20.10.2015р. (вх. №15370) про перегляд рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2014р. по справі №917/863/14 в частині «зобов'язання ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 площею 164 кв.м кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом винесення малої архітектурної форми за її межіта повернути територіальній громаді смт. Нові Санжари в особі Новосанжарської селищної ради (смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 41, ідентифікаційний код юридичної особи 21044987)» за ново виявленими обставинами залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

СУДДЯ БУНЯКІНА Г.І.