ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р. Справа № 914/3841/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м.Київ

на ухвалу господарського суду Львівської області від 01.10.2015 р.

про розстрочку виконання рішення суду від 08.12.2014р. в порядку ст. 121 ГПК України

у справі № 914/3841/14

за позовом: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м.Київ

до відповідача: комунального підприємства Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради м.Дрогобич, Львівська область

про стягнення в сумі 10 740 233,20 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №14-90 від 18.04.2014 р.

відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 15.07.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.10.2015 р. (суддя С.М.Коссак) заяву комунального підприємства Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради про розстрочку виконання судового рішення від 08.12.2014р. у справі № 914/3841/14 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. у справі № 914/3841/14 згідно такого графіку: до 31.10.2015р. 17 498,66 грн., до 30.11.2015р.- 17 498,66 грн., до 31 грудня 2015р. 17 498,66 грн., до 31 січня 2016р.

17 498,66 грн., до 29 лютого 2016р. - 17 498,66 грн. до 31 березня 2016р. - 17 498,66 грн., до 30 квітня 2016р. -17 498,66 грн., до 31 травня 2016р. 1 977 348,99 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник належить до комунальних підприємств, перебуває у важкому фінансовому становищі, повязаному із збитковістю та економічною нерентабельністю затвердженого тарифу та несвоєчасністю розрахунку споживачів за послуги з опалення та гарячого водопостачання.

Позивачем подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити боржнику у задоволенні заяви про розстрочення рішення суду. В своїй апеляційній скарзі скаржник загалом посилається на те, що при прийнятті вказаної ухвали суд першої інстанції взяв до уваги лише фінансовий стан відповідача, який документально не підтверджений, оскільки до заяви боржника не було додано жодних документів на обґрунтування своєї позиції.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали врахував інтереси обох сторін, що підтверджується задоволенням заяви частково та розстроченням виконання рішення суду на 8 місяців. Крім цього, відповідач зазначає, що несвоєчасне погашення заборгованості перед стягувачем сталось не з вини боржника, оскільки останній є комунальним підприємством, а єдиним джерелом для оплати спожитого газу є кошти, отримані за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та підприємств.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення прокурора у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено апеляційним господарським судом, рішенням господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. у справі № 914/3841/14 позов публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» задоволено частково. Вирішено стягнути з комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради 590 713,61 грн. пені,

357 464,48 грн. 3% річних, 1 135 759,14 грн. індексу інфляції та 15 902,38 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.01.2015р. у справі 914/3841/14 рішення господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. у справі

№ 914/3841/14 залишено без змін.

05.02.2015р. на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. у справі № 914/3841/14 видано наказ (бланк № 0039981).

Постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.01.2015р. у справі № 914/3841/14 залишено без змін.

17.09.2015 р. відповідач звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду у даній справі на суму 2 099 839, 61 грн. терміном на 120 місяців в рівних частинах, а саме 119 місяців по 17 498.66 грн. і 1 місяць 17 499,07 грн.

При прийнятті постанови судова колегія виходила з наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

З аналізу зазначеної норми випливає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У Рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (Рішення, Конституційний Суд, від 26.06.2013, № 5-рп/2013) зазначено, що до обставин, які ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та потребує відповідного доведення заінтересованою особою з урахуванням норм статей 32, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в обґрунтування свого клопотання та на підтвердження важкого фінансового становища подав довідку про стан претензійно позовної роботи станом на 01.09.2015 р.. згідно якої, протягом 2014 2015 років в Дрогобицький міськрайонний суд подано 505 заяв про видачу судових наказів на суму 2 379,9 тис. грн.; ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції відкрито 408 проваджень на суму 3047,5 тис. грн. про стягнення боргу з фізичних осіб та 10 проваджень на суму 1 634,0 тис. грн. про стягнення боргу з юридичних осіб на користь КП «Дрогобичтеплоенерго».

Окрім цього, боржником подано довідку, згідно якої, стан дебіторської заборгованості станом на 01.09.2015 р. становить 8,129 млн. грн., в тому числі населення 5,736 млн. грн., державний бюджет 0, 498 млн. грн., місцевий бюджет 0,264 млн. грн., інші споживачі 1,613 млн. грн. У вказаній довідці також зазначається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. №375, обсяг різниці в тарифах становить 5,9 млн. грн., в тому числі залишок 2014 р. 1,2 млн. грн., 8 місяців 2015 р. 4,7 млн. грн.

Боржником на підтвердження важкого фінансового становища також подано довідку щодо кредиторської заборгованості, згідно якої, за отримані товари, роботи, послуги станом на 01.09.2015 р. така становить 24 566 060 грн.

З огляду на вищевикладене, а також те, що відповідачем надаються послуги по теплопостачанні державним установам та організаціям, які фінансуються виключно з державного бюджету, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що враховуючи фінансовий стан відповідача, доводи викладенні у клопотанні про розстрочення виконання судового рішення, з метою недопущення погіршення економічної ситуації комунального підприємства, надання розстрочки виконання рішення на 8 місяців є обґрунтованим. Окрім цього, арешт та вилучення грошових коштів, в тому числі тих, які знаходяться або надходитимуть на рахунки боржника в установах банків, арешт та вилучення іншого майна, позбавить можливості забезпечувати господарську діяльність боржника, оплачувати поточні витрати на утримання майна, здійснювати розрахунки за комунальні послуги та електроенергію, сплачувати податки і збори, виплачувати заробітну плату працівникам та персоналу. Такі обставини фактично призведуть боржника до неплатоспроможності і значно ускладнять або взагалі зроблять неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів на користь стягувача.

Суд апеляційної інстанції також зазначає таке.

Вирішуючи питання про застосування розстрочки виконання рішення суду, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан тощо. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як підтверджується матеріалами справи, в даному випадку боржник в повному обсязі погасив основну заборгованість згідно рішення та постанови суду, а стягувач зможе компенсувати свої збитки внаслідок невчасного виконання зобовязань боржником за рахунок нарахування та стягнення штрафних та фінансових санкцій.

А тому, надання боржнику розстрочки виконання рішення суду в частині стягнення штрафних та фінансових санкцій на 8 місяців базується на принципах співмірності і пропорційності балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвала суду прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 01.10.2015 р. у справі

№ 914/3841/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.11.2015 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

ОСОБА_1