ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.2015 Справа № 905/2039/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при секретарі судового засідання Бояровій К.О. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО ОСОБА_1 АЛВІС», м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», Донецька область, м. Добропілля

про: стягнення заборгованості у розмірі 313319,76 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 10.04.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю №ББУ/ДУ303/СЛ/14 від 23.12.2014р.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО ОСОБА_1 АЛВІС», м. Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», Донецька область, м. Добропілля про стягнення заборгованості у розмірі 313319,76 грн. основного боргу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №923-ДУ-УМТС від 24.03.2015р., специфікація від 24.03.2015р. до договору №923-ДУ-УМТС від 24.03.2015р., рахунок-фактура № від 08.04.2015р., видаткова накладна № від 17.04.2015р., довіреність №358 від 17.04.2015р., товарно-транспортна накладна №1741 від 17.04.2015р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Через канцелярію суду надав лист від 18.11.2015р., в якому директор ТОВ «ТОРГОВО ОСОБА_1 АЛВІС» ОСОБА_4 підтвердила, що саме вона підписала та засвідчила печаткою підприємства позовну заяву від 02.09.2015р. Також, через канцелярію суду надав лист від 17.11.2015р., в якому директор ТОВ «ТОРГОВО ОСОБА_1 АЛВІС» ОСОБА_4 підтвердила про відсутність у провадженні господарського суду справи зі спору між сторонами.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та наполягав на проведенні почеркознавчої експертизи. Через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву від 28.10.2015р. посилаючись на те, що суд повинен прийняти до уваги рішення господарського суду м. Києва №910/14881/15 від 15.07.2015р. Через канцелярію суду надав клопотання від 28.10.2015р., в якому просить призначити почеркознавчу експертизу.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

Позовна заява від 02.09.2015р. позивача підписана директором ТОВ «ТПГ АЛВІС» ОСОБА_4, що підтверджується листом від 18.11.2015р., але як вказано вище, лист від 18.11.2015р. позивача підтверджує, що позовну заяву від 02.09.2015р. підписано саме директором ТОВ «ТПГ АЛВІС» ОСОБА_4, тому відповідачу в призначенні почеркознавчої експертизи слід відмовити.

24.03.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО ОСОБА_1 АЛВІС» (надалі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (надалі Покупець) був укладений договір поставки №923-ДУ-УМТС (надалі Договір), відповідно до якого постачальник зобовязується поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (надалі Продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі і специфікаціях, які є невідємними частинами до цього договору (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. Договору, Покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену в його власність Продукцію відповідно до умов цього Договору.

Згідно п.8.1. Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015р., але у будь-якому випадку до моменту повного виконання Сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Умовами п.4.1. Договору, поставка Продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристики і в строки, погоджені Сторонами в Специфікаціях до цього Договору.

Приписами п.4.2. Договору, умови поставки Продукції DDP, відповідно «Інкотермс 2010», з обліком і обмовок, що містяться в цьому Договорі і/або відповідних Специфікаціях до Договору.

Згідно п.4.3. Договору, на доказ поставки Постачальник зобовязаний надати Покупцю по Акту прийому-передачі, підписаним уповноваженими представниками Сторін, наступні товарно-супровідні документи:

- рахунок-фактура;

- податкова накладна;

- видаткова накладна;

- відповідні товарно-транспортні накладні (залізнична (товарно-транспортна) накладна);

- сертифікат якості та/або паспорт;

- сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації).

Відповідно п.5.1. Договору, загальна сума договору визначається загальною сумою усіх Специфікацій, але не більше 2000000,00 грн. з ПДВ, та може бути збільшена згідно додатковим угодам до договору.

Умовами п.5.2. Договору, ціни на поставлену Постачальником Продукції встановлюються Сторонами у відповідності до специфікацій до цього договору.

Згідно п.5.3. Договору, розрахунки за поставлену Постачальником Продукції до цього договору здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 (пяти) календарних днів з 20 (двадцятого) календарного дня з дати поставки відповідної Продукції, якщо інший строк та порядок не обговорений Сторонами в специфікаціях до цього договору.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу продукцію відповідно до специфікації від 24.03.2015р. до договору №923-ДУ-УМТС від 24.03.2015р. на загальну суму 313319,76 грн., належним чином засвідчена копія якої міститься у матеріалах справи.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», підтверджується видатковою накладною № від 17.04.2015р. на суму 313319,76 грн., товарно-транспортною накладною №1741 від 17.04.2015р., рахунком-фактурою № від 08.04.2015р., належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи, з відмітками про отримання - підписами уповноважених осіб. Означені накладні підписані сторонами без заперечень. Повноваження представника отримувача підтверджені відповідній довіреності №358 від 17.04.2015р., належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Загальна сума заборгованості на час розгляду справи становить 313319,76 грн. основного боргу, тому зазначена сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

За правилами ст. 49, 84 ГПК України при винесенні рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами та про повернення судового збору з бюджету у разі необхідності.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року становить 1218,00 гривень.

Позивачем у позовній заяві від 02.09.2015р. заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 313319,76 грн., тобто майнові вимоги у розумінні ч.2 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України.

Розміри ставок судового збору встановлені у частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відтак, з огляду на приписи вказаного Закону позивачем у даному випадку повинно бути сплачено за подання до суду позовної заяви судовий збір у розмірі 4699,80 гривень.

Разом з цим, позивачем до позовної заяви додане платіжне доручення №66 від 25.08.2015р. про сплату судового збору у розмірі 6266,40 грн., тобто судовий збір було внесено в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Розмір переплати становить 1566,60 грн.

Пунктом 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи те, що за приписами п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, то сума судового збору у розмірі 1566,60 гривень, яка сплачена на підставі платіжного доручення №66 від 25.08.2015р. на суму 6266,40 гривень, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України як надмірно сплачена.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються так, як вони спростовуються матеріалами справи.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 526, 530, 549, 655, 692 , п.п.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО ОСОБА_1 АЛВІС», м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», Донецька область, м. Добропілля про стягнення заборгованості у розмірі 313319,76 грн. основного боргу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, б.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО ОСОБА_1 АЛВІС» (49089, м. Дніпропетровськ, вул. Суворова, буд. 35, ) заборгованість у розмірі 313319,76 грн., судовий збір у розмірі 4699,80 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО ОСОБА_1 АЛВІС» (49089, м. Дніпропетровськ, вул. Суворова, буд. 35, ) з державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1566,60 гривень, сплаченого відповідно до платіжного доручення №66 від 25.08.2015р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2015р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99