РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 902/1102/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Коломис В.В. ,

суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Вінницятурист" на рішення господарського суду Вінницької області від 26.08.2015 року у справі № 902/1102/15 (суддя Маслій І.В.)

за позовом Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Вінницятурист"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 17.03.2015 року про внесення змін та доповнень до договору оренди приміщень

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю

відповідача - ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець, ОСОБА_3, за довіреністю ( в судовому засіданні від 10.11.2015 року)

Постанова приймається 24.11.2015 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

В судовому засіданні від 24.11.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 26.08.2015 року у справі № 902/1102/15 відмовлено в позові Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Вінницятурист" (далі - Товариство) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - Підприємця) про визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 17.03.2015 року про внесення змін та доповнень до Договору № 57 оренди приміщення окремої частини будівлі, укладеного 01.06.2013 року між Товариством та Підприємцем (далі - Додаткової угоди № 2).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, зокрема, не всім поданим позивачем доказам по справі надана правова оцінка.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Товариства подану апеляційну скаргу підтримав за наведених у ній підстав, просив її задоволити.

Підприємець та його представник в судовому засіданні та у наданому суду відзиві проти поданої апеляційної скарги заперечили, вважали оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи Товариства, заперечення Підприємця, зазначені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.06.2013 року між Товариством та Підприємцем укладено договір оренди окремої частини будівлі № 57, предметом якого було отримання Підприємцем у тимчасове платне користування нерухомого майна - приміщень будинку №4 по вул. Пушкінська у м. Вінниці згідно з додатком № 1 до договору, а також обладнання та інвентарю, передбаченого додатком № 2 до договору. Відповідне майно було передане відповідачу, на підставі чого сторонами складено акти приймання-передачі (Додаток № 1 та Додаток № 2 до договору). Пунктом 4.1 договору визначено, що розмір орендної плати за загальну площу 1382,4 кв.м. складає 118600,00 грн., у т.ч. ПДВ на місяць, а разом з орендною платою за користування обладнанням та інвентарем становить 120250,00 грн.

Голова Правління Товариства ОСОБА_4 в січні місяці 2015 року звертався до керівних органів Товариства із листами, в яких зазначав про переведення Туристичного комплексу "Поділля" в режим консервації, враховуючи значне зниження обсягів обслуговування в грудні, січні, лютому та значне збільшення витрат на комунальні послуги та енергоносії. Вказував, що з цією метою повністю перекрито постачання гарячої води та зменшена подача теплоносія для обігріву готельних номерів, ресторану та конференц залів; припинено дію договорів на охорону, вивіз сміття та інші послуги; обслуговуючий персонал знаходиться у відпустці за власний рахунок або працює в режимі чергування. Зважаючи на викладене, Голова Правління Товариства ОСОБА_4 просив ОСОБА_5 Товариства дозволити орендарям не сплачувати орендну плату за період консервації Туристичного комплексу "Поділля".

На підставі звернення ОСОБА_4 17.03.2015 року ОСОБА_5 радою Товариства прийнято постанову № П-98-10, відповідно до якої постановлено:

- внести зміни до договору оренди приміщення окремої частини будівлі № 57 від 01.06.2013 року, а саме: звільнити на період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року (включно) Підприємця від сплати орендної плати;

- встановити на період з 01.02.2015 року по 30.03.2015 року (включно) орендну плату за 1 кв.м. на місяць у розмірі 43,40 грн., що становить 60000,00 грн. на місяць за загально орендовану площу 1382,4 кв.м.

- доручити та уповноважити ОСОБА_6 на підписання від імені Товариства відповідної додаткової угоди.

Додатковою угодою № 2 встановлено, що орендар звільняється від сплати орендної плати та плати за користування обладнанням та інвентарем, що зазначений в Додатку № 2 в січні 2015 року (з 1 по 31 січня 2015 року). Цією ж додатковою угодою встановлено, що розмір орендної плати за загальну площу згідно Договору 1382,4 кв.м. разом з орендною платою за користування обладнанням та інвентарем в лютому 2015 року становить 60000,00грн., в березні 2015 року - 60000,00грн., в т.ч. ПДВ.

Додаткова угода № 2 зі сторони Товариства була фактично підписана ОСОБА_4, а не ОСОБА_6, як зазначено в самій Додатковій угоді. Даний факт сторонами визнається, не заперечується та не спростовується.

В подальшому, головним акціонером Товариства (ПрАТ "Укрпрофтур"), проведено перевірку та встановлено, що фактичне споживання комунальних послуг по Туристичному комплексу "Поділля" зросло в порівнянні із аналогічним періодом 2014 року, а саме: використання води у січні 2015 року зросло на 90 куб.м., в лютому 2015 року зросло на 237 куб.м., в березні 2015 року на 228 куб.м.; споживання електроенергії в січні 2015 року зросло на 1263 кВт., в лютому 2015 року зменшено на 3499 кВт., в березні 2015 року зросло на 3306 кВт. Також встановлено факт підписання додаткової Додаткова угода № 2 зі сторони Товариства ОСОБА_4, а не ОСОБА_6

На підставі викладеного, Товариство звернулось до господарського суду із вимогою про визнання недійсною Додаткової угоди, оскільки вона підписана неуповноваженою на це особою Товариства, а заінтересованою особою в розумінні Закону України "Про акціонерні товариства".

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що головою правління ОСОБА_4 додаткова угода підписана у межах повноважень, наданих йому законом та Статутом Товариства, оскільки саме голова правління за законом та Статутом здійснює управління Товариством (п. 8.48.2 Статуту), у зв'язку із чим відмовив в позові. Питання щодо заінтересованості місцевим судом взагалі не досліджувалось.

Апеляційний господарський приходить до висновку, що оспорювана додаткова угода № 2 є недійсною, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

В ст. 203 ЦК України вказано, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно підпункту 8.48.2. п. 8.48 розділу 8 Статуту Товариства Голова Правління без довіреності діє від імені Товариства відповідно до рішень Правління, в тому числі представляє Товариство в Україні та за кордоном, вчиняє від ¦мені Товариства юридичні дії в межах, визначених цим Статутом, представляє інтереси ¦Товариства у взаємовідносинах із державними та іншими організаціями, установами, юридичними особами і громадянами, а також судових інстанціях різних рівнів, підписує від імені Товариства договори, угоди. контракти (в тому числі трудові) тощо, рішення щодо укладення яких прийняті органами управління Товариства в межах компетенції, визначеної статутом.

Пункт 8.35.19 розділу 8 Статуту Товариства закріплює, що до виключної компетенції ОСОБА_5 ради належить прийняття рішення про вчинення значних правочинів у випадках, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства.

Згідно підпункту 8.35.33. пункту 8.35 Розділу 8 Статуту Товариства до компетенції ОСОБА_5 ради також належить прийняття рішень про вчинення Товариством будь-яких правочинів, спрямованих на обтяження чи обмеження права власності Товариства на належні йому основні засоби, в тому числі як внесок у спільну діяльність, в оренду, лізинг, управління тощо, терміном понад один рік, крім тих, що відносяться до виключної компетенції Загальних зборів, також правочинів, повязаних із земельними правовідносинами: оренди/суборенди та земельного сервітуту, надання дозволу на вилучення (відмову) земельних ділянок, які перебувають у власності/користуванні Товариства та/або його дочірніх підприємств філій, представництв та інших відокремлених підрозділів.

З огляду на зміст Статуту та акти Товариства, висновок суду першої інстанції, що Голова правління, укладаючи оскаржуваний правочин, не вийшов за межі прийнятого ОСОБА_5 радою Товариства рішення та за межі наданих повноважень, а відтак у суду відсутні правові підстави для визнання оскаржуваного правочину недійсним з підстав недодержання у момент вчинення правочину вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема щодо наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності є помилковим.

Місцевим господарським судом при прийняті рішення не було взято до уваги доводи про те, що Голова Правління Товариства ОСОБА_4 (батько). був заінтересованою особою в розумінні ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства", оскільки перебував у родинних зв'язках з Підприємцем (дочка), і що саме ОСОБА_4 ініціював зміни до договору, тому з цих підстав ОСОБА_5 рада Товариства при прийнятті Рішення щодо укладення Додаткової угоди, з метою здійснення перевірки викладених ОСОБА_4 відомостей та запобігання порушення чинного законодавства, пауповноважила на підписання угоди саме ОСОБА_6

Апеляційний господарський суд вважає, що Додаткова угода № 2 підписана іншою особою, ніж вказано в тексті угоди, із порушенням Статуту та нормативних актів Товариства, за відсутності повноважень на її підписання від імені Товариства, тому є недійсною.

Наведене є підставою скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про задоволення позову.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються порівну на Підприємця.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Вінницятурист" задоволити.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 26.08.2015 року у справі № 902/1102/15 скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

"1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 17.03.2015 року про внесення змін та доповнень до Договору № 57 оренди примішення окремої частини будівлі, укладеного 01.06.2013 року між Приватним Вінницьким обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях "Вінницятурист" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

3. Стягнути із Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (23227, вінницька область, Вінницький район, с. Агрономічне, вул. Ярослава Мудрого, будинок 39, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,, п/р 1835 в ПАТ "Укрсоцбанк" м Київ, МФО 300023) на користь Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Вінницятурист" (21050, м. Вінниця, вул. Пушкіна, 4, ідентифікаційний код 02657201, п/р 9874 в ПАТ "Укрсоцбанк" м. Київ, МФО 300023) витрати на сплату судового збору 1218,00 грн.

Видати наказ."

4. Стягнути із Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (23227, вінницька область, Вінницький район, с. Агрономічне, вул. Ярослава Мудрого, будинок 39, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,, п/р 1835 в ПАТ "Укрсоцбанк" м Київ, МФО 300023) на користь Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Вінницятурист" (21050, м. Вінниця, вул. Пушкіна, 4, ідентифікаційний код 02657201, п/р 9874 в ПАТ "Укрсоцбанк" м. Київ, МФО 300023) витрати на сплату судового збору 1339,80 грн. за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити господарському суду Вінницької області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.