ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" листопада 2015 р.Справа № 922/5332/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріцина В.Е.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" м.Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - Коваленко А.О.дов.№ 805 від 15.05.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідач) про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 3226,75 грн., які складаються з суми основного боргу 2757,14грн. інфляційних в сумі 435,62 грн. та 3% річних в сумі 33,99грн. та судових витрат.

Ухвалою від 17.09.2015 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 01.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2015року, розгляд справи відкладено до 20.10.2015року

Позивач у судове засідання 20.10.2015 року свого представника не направив , про час та місце розгляду справ був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.10.2015 року заперечував проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№39208 від 29.09.2015року), в яких, зокрема, посилався на те, що матеріали справи не містять доказів в обґрунтування майнової вимоги позивача, а саме розміру матеріальної шкоди, що була спричинена у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу (висновок, звіт оцінювача або експерта, рахунок з СТО), тому на думку відповідача, позовні вимоги позивача є недоведеними.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача вказував обопільну вину водіїв у скоєнні ДТП, у зв'язку із чим, на думку відповідача, розмір збитку підлягає поділу навпіл в сумі 1878,57грн., з врахуванням положень ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якого розмір страхового відшкодування зменшується на суму франшизи, таким чином, як вказує відповідач розмір страхового відшкодування складає 878,57грн., яка погашена відповідачем 22.09.2015року,що підтверджує платіжним дорученням №32.

Судом досліджено матеріали справи та вимоги позивача викладені в позовні заяві, на підставі викладеного суд вважає, що для повного, всебічного та обєктивного встановлення всіх фактичних обставин спору, необхідно витребувати докази, які мають суттєве значення, зокрема позивачу необхідно документально обґрунтувати заявлені позовні вимоги, та здійснити детальний розрахунок позовних вимог, з окремим визначення суми основного боргу, інфляції та 3% річних, крім того надати пояснення стосовно початку та кінцевого періоду нарахування інфляції та 3% річних, також суд вважає за необхідне зобов'язати позивача надати пояснення стосовно суми основного боргу з врахуванням постанови Київського районного суд від 26.11.2014року та відзиву відповідача.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2015року, розгляд справи відкладено до 11.11.2015року, з метою надання сторонами доказів витребуваних ухвалою суду

В судове засідання 11.11.2015року представник позивача не з'явився, через канцелярію господарського суду

Представник позивача, в судове засідання 11.11.2015року не з'явився, через канцелярію господарського суду (вх.№1658) звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначив про погашення відповідачем визнаної та оплаченої суми боргу в розмірі 878,57грн. після звернення позивача з позовом, просить суд припинити провадження у справі №922/5332/15припинити на підставі п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору, судові витрати стягнути з відповідача .

Представник відповідача в судовому засіданні 11.11.2015року підтримав заяву позивача про припинення провадження у справі по сумі 878,57грн., проти нарахованих позивачем інфляційних та 3% річних заперечував.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною ОСОБА_2 України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника відповідача (ТОВ "Міжнародна страхова компанія"), судом встановлено наступне.

16.10.2014 року на дорозі М-03 Київ - Харків - Довжанський відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "МАЗ" н.з АХ2967 СМ під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу "ЗАЗ" д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 цивільна відповідальність власника застрахована за полісом АС/5205222 у ТДВ «Міжнародна страхова компанія» (відповідач).

Майнові інтереси власника автомобіля транспортного засобу "МАЗ" н.з АХ2967СМ були застраховані ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія» (позивач) за договором добровільного страхування транспортного засобу № 28-2107-13-00604, у відповідності до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в межах страхової суми.

Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харква від 24.11.2014року ОСОБА_1В.І і ОСОБА_3 були визнані винними у скоєнні ДТП 16.10.2014року, тобто ДТП Сталася за обопільної вини її учасників.

Позивачем було перераховано ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3757,14грн., що підтверджується платіжним дорученням № 28378 від 24.11.2014 р., в графі "призначення платежу" якого зазначено :"страх. відшк. 28-2107-13-00604 від 02.12.2013 стр. акт ПССКА-4184 від 20.11.2014 р.

Судом встановлено, що відповідно до полісу № АС/5205222 цивільна відповідальність власника транспортного засобу "ЗАЗ" д.н. НОМЕР_1 на момент ДТП застрахована у ТДВ "Міжнародна страхова компанія", м. Харків.

Таким чином, позивач посилаючись на ст. ст. 1187, 1191, 1192 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" звернувся до відповідача з позовом про стягнення виплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 2 757,14 грн.

Однак, як вбачається з додатково наданих відповідачем до матеріалів справи документів відповідач, після звернення позивача з позовом сплатив визнану та оплаченої суму боргу в розмірі 878,57грн. враховуючи обопільну вину учасників ДТП, після звернення позивача з позовом, просить суд припинити провадження у справі №922/5332/15. За таких підстав, суд визнає за необхідне провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості, припинити на підставі п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, судом враховано п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предмет спору - це об'єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

Приймаючи до уваги, що предметом спору було зобов'язання відповідача щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, яке було погашено відповідачем після звернення позивача з позовом в розмірі 878,57грн. враховуючи обопільну вину учасників ДТП, після звернення позивача з позовом, в зв'язку з чим, між сторонами не залишилося не врегульованих питань, в зв'язку з чим, за таких обставин, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі, згідно п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивача договору просить стягнути з відповідача інфляційні в сумі 435,62 грн. та 3% річних в сумі 33,99грн. на підставі ст.625 ч.2 ЦК України.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 4-7 і ст. 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується ( п.1.12 Постанови № 14).

Суд вправі здійснити самостійно розрахунок, однак, суд не має права самостійно встановлювати періоди нарахування.

За приписами ст.54 ГПК України, позовна заява має містити, серед іншого, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Ухвалою від 20.10.15, суд зобов'язав позивача надати детальний розрахунок позовних вимог, з окремим визначенням суми основного боргу, інфляції та 3% річних, крім того надати пояснення стосовно початку та кінцевого періоду нарахування інфляції та 3% річних, однак позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до ст.81 ч.1 п.5 ГПК України, Господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Внаслідок відсутності докладних, обґрунтованих розрахунків заявлених до стягнення сум 3% річних не можливістю визначення періоду прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, суд визнав зазначені вимоги необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги інфляційні в сумі 435,62 грн. та 3% річних в сумі 33,99грн. позов слід залишити без розгляду.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити про те, що після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду у вказаній частині, позивач має право звернутися з відповідним позовом до господарського суду в загальному порядку.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною другою статті 49 ГПК України передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною (п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р.).

Разом з цим, з врахуванням того, що спір виник з вини відповідача, то на них належить покласти витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України .

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43 44, 49, п.1-1, ч.1 ст.80,п.5 ст.81, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі в частині стягнення 878,57грн.припинити .

В частині стягнення інфляційних в сумі 435,62 грн. та 3% річних в сумі 33,99грн. позов залишити без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України .

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, будинок 99, Літ. А-3, Код ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А, ) - 497,44грн. судового збору.

Видати наказ.

Суддя ОСОБА_4