ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.11.2015 Справа № 907/1041/15

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Хуст

до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Тячів

про стягнення 16 362,00 грн.

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників сторін:

від позивача -

від відповідача - не з'явився

Суть спору: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою, якою просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 вартість переданого в оренду та суборенду майна у розмірі 15066,00 грн. та штраф за прострочення у розмірі 1296,00 грн.

Позивач заявою від 02.11.2015 року уточнив (зменшив) позовні вимоги та просить суд: стягнути з відповідача (ФОП ОСОБА_2.) 1 296,00 грн. штрафних санкцій за прострочення повернення майна, а саме: лайт - боксу та апарату по розливу пива за період прострочення з 23.08.2015 року по 15.09.2015 року та судовий збір у розмірі 1 218,00 грн., що і є предметом спору.

Заявою від 02.11.2015 року позивач просить суд розглянути спір за відсутності його представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, вдруге письмових пояснень по суті спору суду не надав, у судове засідання не з'явився. Про причин суд не повідомив.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, обґрунтував свої вимоги до відповідача тим, що передав останньому для забезпечення реалізації продукції АТ "Оболонь" та популяризації торгової марки "Оболонь" згідно Угод № 844 від 15.07.2008 року, від 29.07.2008 року, від 19.12.2012 року, від 25.06.2012 року в оренду та суборенду наступне майно: один лайт - бокс, дванадцять комплектів дерев'яних меблів "Оболонь", холодильник Інтер - 400/2, холодильник SUPER LANGE XШ В - 1200 Оболонь. Зазначене майно було прийнято відповідачем, що підтверджується Актами - прийому передачі в оренду майна від 15.07.208 року, від 29.07.2008 року, від 19.12.2012 року, від 25.06.2015 року, які долучені до матеріалів справи.

За умовами вищезазначеної Угоди № 844 від 15.07.2008 року та Угоди б/н від 29.07.2008 року (п. 1.1, 2., 3.4.11.) відповідач зобов'язана була продавати кегове пиво виробництва ПАТ "Оболонь" не менше, ніж 50,0 декалітрів на місяць та сплачувати орендну плату у розмірі 10 грн. за рік за користування майном, а також на вимогу орендодавця або власника, протягом трьох робочих днів з моменту отримання вимоги, повернути майно або відшкодувати його вартість.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надсилав відповідачеві 20.08.2015 року вимогу про повернення орендованого майна, яку відповідач задоволив частково, внаслідок чого виник даний спір.

Позаяк, орендоване майно за умовами Угод завжди залишається у власності ЗАТ "Оболонь" то орендар при неповерненні його орендодавцеві або Власнику, зобов"заний відшкодувати його вартість (п. 1.3;1.4 Угоди).

За розрахунками позивача, вартість переданого ФОП ОСОБА_2 в оренду та суборенду майна склала 15066 грн. Проте, враховуючи заяву позивача від 28.10.2015 вх. №242 (отриману канцелярією суду 02.11.2015) про уточнення позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про зменшення позовних вимог, спір розглядається в частині стягнення з відповідача 1296 грн. штрафної санкції на підставі п. 5.2 Угоди за прострочення повернення спірного майна, в розмірі 1296 грн. яка обрахована в розмірі 1% вартості майна за період прострочення з 23.08.2015 по 15.09.2015.

Розрахунок суми штрафних санкцій доданий позивачем до позовної заяви є обгрунтованим та судом перевірений.

Відповідно до п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами чи договором.

Згідно зі ст. 217 Господарського кодексу України штрафні санкції є одним з видів господарських санкцій. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 1296 грн. на підставі п. 5.2 Угоди є законною та обгрунтованою, не спростована відповідачем, а отже підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК суд, покладає на відповідача

Керуючись ст.22,33, 34, 44-49, 75, 82 - 85 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (90500, Закарпатська область, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (90400, Закарпатська область, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) 1296 грн. (одна тисяча двісті дев"яносто шість гривень) штрафу та 1218 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя Бобрик Г.Й.