ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.2015 Справа № 920/1228/15

Господарський суд Сумської області, у складі головуючого судді Зайцевої І.В., суддів: Яковенка В.В., Сопяненко О.Ю. при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши матеріали справи №920/1228/15

за позовом: Приватного ремонтно-будівельного підприємства «Рембуд», м.Суми;

до відповідача: Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради;

про стягнення 75660 грн 23 коп;

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 6 від 05.01.2015 року)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 21 від 10.09.2015 року);

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача борг за договором підряду № 3 від 09.01.2015 у розмірі 70929 грн 19 коп, 3964 грн 26 коп пені, 198 грн 21 коп - 3% річних, 568 грн 57 коп інфляційних, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

14.09.2015 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача борг за договором підряду № 3 від 09.01.2015 у розмірі 70929 грн 19 коп, 8861 грн 29 коп пені, 443 грн 06 коп - 3% річних, 568 грн 57 коп інфляційних, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Враховуючи передбачене статтею 22 Господарського процесуального кодексу України право позивача до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, у судовому засіданні від 14.09.2015р.судом прийнято подану заяву до розгляду.

05.10.2015 року представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить суд призначити колегіальний розгляд справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.10.2015 року задоволено заяву відповідача про призначення колегіального розгляду справи та призначено розгляд справи № 920/1228/15 колегіально у складі трьох суддів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточненні позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти наявності боргових зобовязань перед позивачем та на виконання вимог ухвали суду подав додаткові документи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

09.01.2015 року між сторонами було укладено підряду № 3 від, відповідно до умов якого відповідач доручає і оплачує, а позивач приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчеризації на об'єктах замовника, визначених Додатком 1 та Додатком 2 до Договору, які є його невід'ємними частинами, крім робіт капітального характеру, передбачених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004р. № 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд".

Відповідно до п. 2.1. договору, розмір щомісячної оплати за обслуговування кожного ліфта визначений Додатком № 1 і становить 71465 грн. 57 коп., а за обслуговування системи диспетчеризації - Додатком № 2 до договору, відповідно до якого розмір оплати становить 41936 грн. 79 коп. Додатки 1 та 2 підписані повноважними представниками сторін та засвідчені печатками.

Згідно з п. 5.1 договору, до 29 числа поточного місяця підрядник зобов'язаний надавати попередній реєстр по нарахуванням за поточний місяць до планово-економічного відділу замовника, який перевіряє врахування підрядником днів простою ліфтів, та здійснює відповідні коригування відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Підрядник повинен надати замовнику акти виконаних робіт побудинково з зазначенням їх вартості, відкоригованої на дні простою ліфтів з врахуванням фактичного здійснення технічного обслуговування ліфтів, не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за звітним.

При цьому акти виконаних робіт на об'єктах (будинках), де створені будинкові комітети, ЖБК та ОСББ, подаються позивачем виключно за наявності їх погодження з головами (уповноваженими представниками) будинкових комітетів, ЖБК та ОСББ.

Відповідач шляхом листування постійно надає оновлені списки будинкових комітетів, ЖБК та ОСББ позивачу.

За умовами п. 5.2 договору, замовник до десятого числа місяця, наступного за звітним, направляє підряднику акт виконаних робіт, поданий з дотриманням вимог, встановлених п. 5.1 цього договору, оформлений належним чином (підписаний уповноваженою особою та засвідчений печаткою) або обґрунтовану відмову від приймання виконаних робіт. Якщо відмова в підписанні акту не надіслана замовником в обумовлений термін, виконані роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті.

Пунктом 5.3. договору визначено, що замовник здійснює повний розрахунок за виконані підрядником роботи згідно підписаного сторонами акту виконаних робіт до 30 числа місяця, наступного за звітним.

У разі несвоєчасного надання належним чином оформлених актів виконаних робіт, відповідач має право на додаткове відтермінування платежу за виконані роботи в 15 банківських днів (п. 5.4. договору).

З матеріалів справи вбачається, що листом № 412 від 03.06.2015року позивачем був надісланий відповідачу ОСОБА_3 актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів та обслуговування системи диспетчеризації за травень 2015 року разом з двома примірниками актів виконаних робіт №№ ОУ-0000491- ОУ-0000501 від 31.05.2015 у кількості 11 одиниць та рахунок-фактуру №СФ-0000120 від 31.05.2015 на загальну суму 17943 грн. 53 коп. та ОСОБА_3 актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів за травень 2015 року на ліфти, в яких відсутня лінія звязку диспетчера з кабіною ліфта разом з двома примірниками актів виконаних робіт №№ ОУ-0000502-ОУ-0000559 від 31.05.2015 року у кількості 58 одиниць та рахунок-фактуру № СФ-0000121 від 31.05.2015 року на загальну суму 52985 грн. 66 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не оплатив виконані роботи за травень 2015 року, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 70929 грн. 19 коп.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Матеріалами справи, а саме актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за травень 2015 року, підтверджується факт виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчеризації на загальну суму 70929 грн. 19 коп.

Відповідач не подав доказів того, що ним було заявлено про недоліки у виконаних позивачем роботах, обґрунтованих доказів неякісного чи не в повному обсязі виконання підрядних робіт.

Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за травень 2015 року підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками без будь-яких зауважень. Крім того, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за адресами, де відповідно до наданого відповідачем списку створені будинкові комітети, погоджені з головами відповідних БК.

Відсутність висловлених відповідачем зауважень до виконаних робіт свідчить, в свою чергу, про прийняття робіт та, відповідно, виникнення у відповідача обов'язку щодо їх оплати.

Судом встановлено, що факт виконання позивачем відповідно до договору підряду № 3 від 09.01.2015року робіт загальною вартістю 70929 грн. 19 коп. у травні 2015 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач не розрахувався за виконані роботи, доказів того, що ним було заявлено про недоліки у виконаних позивачем роботах не подав.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати виконаних робіт, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 70929 грн. 19 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 6.1. договору, у разі порушення строку оплати за виконані роботи відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату виконаних робіт відповідачеві нараховано пеню в загальній сумі 8861 грн. 29 коп. за період з 01.07.2015року по 14.09.2015року, виходячи з суми боргу 70929 грн. 19 коп.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення розрахунку пені, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати виконаних робіт, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в загальній сумі 8651 грн. 42 коп.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 209 грн. 87 коп. суд відмовляє за необґрунтованістю.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату наданих послуг відповідачеві нараховано 3 % річних в загальній сумі 443 грн. 06 коп. за період з 01.07.2015року по 14.09.2015року, інфляційні збитки в загальній сумі 568 грн. 57 коп. за період з 01.07.2015року по 03.08.2015року, виходячи з суми боргу 70 929 грн. 19 коп.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

З огляду на вимоги частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач зазначає період розрахунку інфляційних збитків з 01.07.2015 по 03.08.2015, а згідно поданого розрахунку, нарахування здійснює за червень-липень 2015 року, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру, розрахунок інфляційних збитків здійснений судом за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1 Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА: ЗАКОН», 2015., згідно з яким інфляційні збитки за період з 01.07.2015року по 03.08.2015року, виходячи з суми боргу 70 929 грн. 19 коп. складають « 709 грн. 29 коп.», враховуючи, що сукупний індекс інфляції за період липень-серпень становив 0,990. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 568 грн. 57 коп. інфляційних збитків за період з 01.07.2015 по 03.08.2015 не підлягають задоволенню, оскільки за такий період відсутнє інфляційне збільшення суми боргу.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати виконаних робіт, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України, перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення розрахунку нарахованих 3% річних та інфляційних збитків, суд вважає обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги лише щодо стягнення з відповідача 3% річних в загальній сумі 443 грн. 06 коп.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1809 грн. 40 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 44, 49, 81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради (вул. Горького, буд. 21, м. Суми, 40000, ) на користь Приватного ремонтно-будівельного підприємства "Рембуд" (вул. Черепіна, 50Б, м. Суми, 40034, ) 70929грн. 19 коп. заборгованості, 443 грн. 06 коп. 3 % річних, 8651 грн. 42 коп. пені, 1809 грн. 40 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 209 грн. 87 коп. пені та 568 грн. 57 коп. інфляційних збитків відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.11.2015 року.

Головуючий суддя І.В. Зайцева

Суддя О.Ю. Сопяненко

Суддя В.В. Яковенко