УХВАЛА

11.11.2015Справа № 910/6728/15-г

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цифрові радіосистеми"

на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління

юстиції у місті Києві

За позовом Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цифрові радіосистеми"

про стягнення 1 128 843, 06 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Гончаренко Є.В. за довіреністю № 15/15 від 04.11.2015 р.;

від відповідача (скаржника): не з'явився;

від ВДВС: Кузьмишин Е.М. за довіреністю № 000011 від

18.08.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.05.2015 р. у справі № 910/6728/15-г позовні вимоги задоволені повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цифрові радіосистеми" (01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" (01033, місто Київ, вулиця Микільсько-Ботанічна, будинок 6/8; ) 799 923 (сімсот дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять три) грн. 86 коп. заборгованості за кредитом, 209 169 (двісті дев'ять тисяч сто шістдесят дев'ять) грн. 64 коп. заборгованості за процентами, 44 839 (сорок чотири тисячі вісімсот тридцять дев'ять) грн. 57 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 22 230 (двадцять дві тисячі двісті тридцять) грн. 82 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, 39 996 (тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) грн. 19 коп. штрафу за несвоєчасне повернення кредитних коштів та 12 682 (дванадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 98 коп. штрафу за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цифрові радіосистеми" (01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63; ) на користь Державного бюджету України 22 576 (двадцять дві тисячі п'ятсот сімдесят шість) грн. 86 коп. судового збору.

05.06.2015 р. господарським судом міста Києва в порядку ст. 116 Господарського процесуального кодексу України видано накази про примусове виконання вищевказаного рішення.

23.09.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Цифрові радіосистеми" надійшла скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2015 р. розгляд вищевказаної скарги було призначено на 21.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд скарги відкладено на 04.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 11.11.2015 р.

06.11.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача (скаржника) подано заяву про відкликання поданої скарги на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

В судове засідання 11.11.2015 р. представник відповідача (заявника) не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представники позивача та ВДВС в судовому засіданні 11.11.2015 р. проти задоволення поданої відповідачем (заявником) заяви про відкликання скарги не заперечили.

Розглянувши в судовому засіданні 11.11.2015 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифрові радіосистеми» про відкликання скарги на дії Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, суд вирішив задовольнити її, виходячи з наступного.

Так, порядок розгляду, строки, підстави відмови і задоволення скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби врегульовано положеннями статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, положення вказаної статті не містять приписів, як має діяти суд, у випадку відкликання скаржником поданої скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби.

Разом з цим, суд не може обмежити скаржника, як сторону судового процесу, в його праві відкликати подану скаргу та не наполягати на її розгляді, оскільки таке обмеження порушить його права та буде суперечити вимогам статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Як на тому наголошено в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК , якими врегульовано аналогічні питання, зокрема: ст. 5 ЦПК - про порушення цивільної справи в загальному суді; статей 98, 99 і гл. 14 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статей 90, 93 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; гл. 20 ЦПК - про судовий розгляд; глав 40, 41 ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження рішень суду першої інстанції; статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Аналогічну правову позицію викладено у пункті 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», в якому зазначено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Враховуючи принцип універсальності волі законодавця, та зважаючи на те, що Вищий господарський суд України та Верховний Суд України неодноразово наголошував у своїх роз'ясненнях про те, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді справи, до відповідних процесуальних заяв, клопотань тощо учасників судового процесу мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання інших розділів Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифрові радіосистеми» про відкликання скарги на дії Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві застосувати приписи статті 80 Господарського процесуального України.

В даному випадку, подану відповідачем (скаржником) заяву про відкликання скарги на дії органу Державної виконавчої служби суд оцінює саме як заяву про відмову від вказаної скарги, оскільки вона засвідчує втрату відповідачем (скаржником) процесуального інтересу у провадженні з її розгляду.

Так, за загальним правилом, у разі відмови позивача від поданого ним позову після порушення провадження у справі суд припиняє провадження з його розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Приписами частини 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Зважаючи на п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Обставин того, що відмова від даної скарги суперечить законодавству або правам та законним інтересам скаржника, судом встановлено не було.

Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності судового процесу, який визначає право сторони на самостійне розпорядження своїми процесуальними правами, що в свою чергу включає як звернення до суду, так і право на відмову від поданих заяв, клопотань тощо, суд приймає до уваги мотиви відмови скаржника від вказаної скарги, визнає її такою, що не суперечить його правам та законним інтересам, внаслідок чого вважає за необхідне припинити провадження з її розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, п. 4 ч. 1 ст. 80, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифрові радіосистеми» на дії Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

2. Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя В.С. Ломака