ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.15р. Справа № 904/3253/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозв'язок", (м. Харків)

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", (м. Павлоград, Дніпропетровська область)

про стягнення 224 043,94 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - директор (протокол № 1 від 10.08.04р.; паспорт)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (дов. № ББУ/ПУ353/ББ/14 від 10.12.14р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврозв'язок" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі-відповідач) про стягнення 224 043,94 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 174 252,00 грн. - основний борг, 1 868,94 грн. - 3% річних, 8 712,60 грн. - 5% пені, 39 210,40 грн. - індекс інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 631-ПУ від 05.08.2014р., в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" 12.05.15р. надало до суду відзив на позовну заяву № 3/1458, в якому відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

25 травня 2015 року позивач надіслав до суду супровідний лист № 128 від 21.05.15р., яким приєднує до матеріалів справи заперечення на відзив позовної заяви.

В судовому засіданні, яке відбулось 26.05.15р., від представника відповідача надано клопотання № 3/1459 від 12.05.15р., в якому вказує на те, що 30 травня 2015 року ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" подано до господарського суду Харківської області позов до ТОВ "Еврозв'язок" про тлумачення п. 4.7 договору поставки відносно визначення дати поставки.

Відповідачем отримана ухвала господарського суду Харківської області від 06.05.2015р. про порушення провадження у справі № 922/2750/15 про тлумачення умов договору № 631-ПУ від 05.08.2014р.

Пов'язаність вищеназваних справ полягає у тому, що рішення іншого суду до якого подано позов про тлумачення договору поставки № 631-ПУ може встановити обставини, що впливають, чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у справі № 904/3253/15 про стягнення заборгованості за договором поставки № 631-ПУ від 05.08.2014р. в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Ухвалою господарського суду від 26.05.15р. зупинено провадження у справі № 904/3253/15 року до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили по справі № 922/2750/15, що перебуває у провадженні господарського суду Харківської області та зобов'язано сторін повідомити суд про результат розгляду справи № 922/2750/15 та про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі № 904/3253/15.

15 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврозв'язок" надіслало до суду клопотання про відновлення провадження № 159 від 13.07.2015р., в якому позивач просить суд відновити провадження у справі № 904/3253/15 господарського суду Дніпропетровської області, оскільки винесено рішення по справі № 922/2750/15 господарського суду Харківської області та яке набуло законної сили.

Господарський суд ухвалою від 20.07.15р. поновив провадження у справі та призначив справу до розгляду в засіданні.

В судовому засіданні, яке відбулось 04.08.15р., від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 904/3253/15, в якому вказано, що 30.04.2015р. ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" подано до господарського суду Харківської області позов до ТОВ "Еврозв'язок" про тлумачення п. 4.7 договору поставки відносно визначення дати поставки.

ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" отримало ухвала господарського суду Харківської області від 06.05.2015р. про порушення провадження у справі № 922/2750/15 про тлумачення умов договору № 631-ПУ від 05.08.2014р.

Згідно ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2015р. по справі № 922/2750/15 слухання справи за апеляційною скаргою ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" призначено на 04.08.2015р.

Відповідач посилається на те, що пов'язаність вищеназваних справ полягає утому, що рішення іншого суду до якого подано позов про тлумачення договору поставки № 631-ПУ може встановити обставини, що впливають, чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у справі № 904/3253/15 про стягнення заборгованості за договором поставки № 631-ПУ від 05.08.2014р. в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення, у зв'язку із чим, просить суд зупинити провадження у справі № 904/3253/15, що розглядається господарським судом Дніпропетровської області, до розгляду Харківським апеляційним господарським судом пов'язаної справи № 922/2750/15 за позовом ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" до ТОВ "Еврозв'язок" про тлумачення договору поставки № 631-ПУ від 05.08.2014р.

Ухвалою суду від 04.08.15р. зупинено провадження у справі № 904/3253/15 року до розгляду апеляційної скарги Харківським апеляційним господарським судом по справі № 922/2750/15 та зобов'язано сторін повідомити суд про результат розгляду справи № 922/2750/15 та про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі № 904/3253/15.

06 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврозв'язок" надіслало до суду клопотання про відновлення провадження № 199 від 29.09.2015р., в якому позивач просить суд поновити провадження у справі № 904/3253/15, оскільки 10.09.15р. Харківський апеляційний господарський суд виніс постанову по справі № 922/2750/15, якою апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград задовольнив частково, а рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2014р. у справі № 922/2750/15 скасував та прийняв нове рішення, яким розтлумачив частину 1 пункту 4.7 договору поставки від 05.08.2014р. № 631-ПУ наступним чином: «Датою поставки товару вважається дата прийняття товару покупцем, яка вказана уповноваженим представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником». Також позивач зазначає, що дана постанова набрала законної сили.

Господарський суд ухвалою від 07.10.15р. поновив провадження у справі № 904/3253/15, у зв'язку з тим, що підстави, що зумовили зупинення провадження у справі усунуті та справу призначив до розгляду в засіданні.

26 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврозв'язок" надіслало до суду заперечення на відзив позовної заяви (з доповненнями) № 209 від 25.10.15р., яким з відзивом відповідача не згодний повністю.

Представником відповідача 26.10.15р. подано клопотання, яким долучає документи до матеріалів справи.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", як покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврозв'язок", як постачальник, був укладений договір поставки № 631-ПУ.

Предметом цього договору згідно п. 1.1 договору, є поставка обладнання та виконання монтажних та пуско-налагоджувальних робіт відповідно специфікацій на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 5.1. договору, загальна сума договору встановлюється як сумарна вартість усіх специфікацій доданих до нього.

Відповідно до п. 5.4 договору встановлено, що сплата за поставлене обладнання буде проводитись протягом 5 (п'яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідного товару з усіма документами, які наведені у розділі 4 договору.

Пунктом 6 Специфікації № 1 до договору встановлено, що сплата за виконані роботи буде проводитись протягом 5 (п'яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 6 Специфікації № 2 до договору встановлено, що сплата за виконані роботи буде проводитись протягом 5 (п'яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідного товару.

У відповідності до Специфікації № 1 від 05.08.2014 року, що є додатком до вищезазначеного договору передбачена поставка автомобільних GPS/GSM терміналів ВІ 810 ТRЕК з монтажним комплектом у кількості 19 штук та автомобільних GPS/GSM терміналів ВІ 868 ТRЕК з монтажним комплектом у кількості 17 штук на загальну суму 60 636,00 грн. та виконання монтажних та пуско-налагоджувальних робіт на загальну суму 4 032,00 грн.

На підставі видаткової накладної № 1119 від 19.08.2014р. постачальником був переданий покупцю товар у відповідній кількості згідно Специфікації на загальну суму 60 636,00 грн.

Згідно з Актом надання послуг № 1120 від 19.08.2014р. постачальником були виконані роботи з встановлення поставленого обладнання на загальну суму 4 032,00 грн.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що датою поставки вважається дата, яка вказується представником покупця на відповідних товаросупровідних документах.

Таким чином, згідно з Актом прийому-передачі обладнання, дата отримання обладнання є 08.08.2014р.

Дата передачі обладнання у повну власність покупцю, згідно з видатковою накладною № 1119 є 19.08.2014р. Крім того, факт отримання обладнання підтверджується довіреністю № 219401/Д дата видачі 12.08.2014р., виданою відповідачем своєму представнику на отримання обладнання.

Пунктом 5.4 договору встановлюється, що сплата за поставлене обладнання буде проводитись протягом 5 (п'яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідного товару з усіма документами, які наведені у розділі 4 договору. Факт передачі документів, вказаних у розділі 4 договору підтверджується Актом прийому-передачі документів № 1 від 19.08.2014 року.

Пунктом 6 Специфікації № 1 до договору встановлюється, що сплата за виконані роботи буде проводитись протягом 5 (п'яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Позивач зазначає, що відповідач повинен був розрахуватись за поставлене обладнання і виконані роботи, починаючи з 20.10.2014р. до 24.10.2014р., але до цього часу оплату не провів. Заборгованість по Специфікації № 1 від 05.08.2014р. на підставі видаткової накладної № 1119 від 19.08.2014р. та Акту надання послуг № 1120 від 19.08.2014р. складає у сумі 64 668,00 грн.

У відповідності до Специфікації № 2 від 26.09.2014 року, що є додатком до вищезазначеного договору передбачена поставка автомобільних GPS/GSM терміналів ВІ ТRЕК з датчиком рівня палива ДУ-02 та монтажним комплектом у кількості 24 штуки на загальну суму 95 904,00 грн. та виконання монтажних та пуско-налагоджувальних робіт на загальну суму 13 680,00 грн.

На підставі видаткової накладної № 1477 від 24.10.2014р. постачальником був переданий покупцю товар у відповідній кількості згідно Специфікації на загальну суму 95 904,00 грн.

Згідно з Актом надання послуг № 1478 від 24.10.2014р. постачальником були виконані роботи з встановлення поставленого обладнання на загальну суму 13 680,00 грн.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що датою поставки вважається дата, яка вказується представником покупця на відповідних товаросупровідних документах.

Таким чином, згідно з Актом прийому-передачі обладнання № 2 та видатковою накладною, дата отримання обладнання є 24.10.2014р. Крім того, факт отримання обладнання підтверджується довіреністю № 483 дата видачі 08.10.2014р., виданою відповідачем своєму представнику на отримання обладнання.

Пунктом 5.4 договору та пунктом 6 Специфікації № 2 встановлюється, що сплата за поставлене обладнання буде проводитись протягом 5 (п'яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідного товару з усіма документами, які наведені у розділі 4 договору. Факт передачі документів, вказаних у розділі 4 договору підтверджується Актом прийому-передачі документів № 2 від 24.10.2014 року.

Позивач вказує на те, що відповідач повинен був розрахуватись за поставлене обладнання і виконані роботи, починаючи з 23.12.2014р. до 29.12.2014р., але до цього часу оплату не провів. Заборгованість по Специфікації № 2 від 26.09.2014р. на підставі видаткової накладної № 1477 від 24.10.2014р. та Акту надання послуг № 1478 від 24.10.2014р. складає у сумі 109 584,00 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає у загальному розмірі 174 252,00 грн.

26 березня 2015 року позивачем відповідачу був вручений лист-вимога за № 69 від 11.03.2015р., з вимогою про сплату заборгованості у термін 5 банківських днів, але після отримання вимоги відповідач розрахунків не провів, відповіді на листа не надав, заборгованість залишилась непогашеною.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи у загальному розмірі 174 252,00 грн.

Доказів виконання по оплаті на загальну суму 174 252,00 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до п. 2.4 договору поставки № 631-ПУ від 05.08.2014 року постачальник зобов'язується надати разом з продукцією покупцю технічну документацію на кожний вид постачаємої продукції, або вказати офіційні видання, в яких можна ознайомитись с цією документацією.

Покупцем за договором є ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Обладнання за договором (згідно Специфікацій) постачалось для філії Павлоградська автобаза ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", на автомобілі якої і проводились роботи з його монтажу та пуско-налогоджуванню.

Згідно з абзацем 1 п. 4.3. договору, постачальник зобов'язується надати покупцю по акту приймання-передачі, підписаним уповноваженими представниками сторін, подальші документи: (перелік документів). Акти прийому-передачі документів № 1 і № 2, підписані представниками сторін в один і той же день, що і видаткові накладні, засвідчують, що всі необхідні документи по договору в тому числі товаросупровідні та технічні, були в наявності, і в момент передачі товару у пункті призначення покупцю у власність, документація була з товаром, і покупець її отримав, оскільки, згідно з п. 2.12 договору, приймання товару у власність не можливе без надання всього комплекту документів, включаючи ті, які зазначені у п. 2.4 договору. Інакше обладнання підлягає поверненню.

Обладнання передавалось покупцю в індивідуальній упаковці, як того вимагає п. 4.12 договору. В індивідуальній коробці до кожного пристрою присутні керівництво по експлуатації (паспорт) та гарантійний талон надані виробником. На цих документах та на самій коробці є електронна адреса сайту виробника, на якому розміщена вся технічна і дозвільна інформація на поставлений товар. А згідно з п. 2.4. договору, постачальник зобов'язується разом з продукцією надати, або вказати офіціальне видання, в яких можна ознайомитися з даною документацією. Оскільки покупцем, згідно п. 4.12 договору, не було складено акту невідповідності або відсутності упаковки, то товар приймався разом з оригінальною тарою. Таким чином, офіційні джерела інформації до покупця були доведені.

Оскільки обладнання по Специфікаціях № 1 і № 2 було повністю прийнято покупцем у пункті призначення без зауважень, не повернуто постачальнику, то технічну документацію і всі інші документи на товар він отримав.

Пункт 4.2. договору регламентує поставку продукції, яка мала відбутися в місце, яке вказано в Специфікаціях до договору, а саме: м, Павлоград, вул. Терновська, 5, філія Павлоградське управління з матеріально-технічного забезпечення ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Згідно з вимогами п.п. 2.2, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.12, 4.4 договору, приймання товару по кількості, якості, асортименту та комплектності відбувається тільки за наявності всіх товаросупровідних документів, сертифікатів, паспортів, технічної документації та іншої документації, яка передбачена для даного виду продукції. Виходячи з наявності у позивача документів на отримання товару відповідачем (доручення та видаткові накладні), товар був поставлений в пункт призначення і покупець його прийняв в повному обсязі, без зауважень, разом з товаросупровідними документами.

Згідно п. 2.5 договору, поставка продукції, яка підлягає сертифікації, проводиться тільки за наявністю таких сертифікатів. У випадку відсутності сертифікатів, продукція підлягає поверненню. Акти прийому-передачі документів № 1 і № 2 свідчать, що поставлена продукція сертифікована. А факт прийняття товару покупцем свідчить, що всі необхідні сертифікати були вчасно надані постачальником.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що у випадку поставки продукції без товаросупровідної документації, що тягне неможливість здійснити приймання продукції за кількістю, якістю, асортименту, комплектності, покупець має право відмовитися від приймання наданої продукції. У такому випадку, повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому п. 2.5. даного договору.

Таким чином, оскільки покупець прийняв товар в повному обсязі, без зауважень, претензії відповідача щодо не надання постачальником повного комплекту документів в пункт призначення при прийманні товару у власність повністю безпідставні.

Зобов'язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в асортименті, кількості, в строк, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі, і специфікації до договору (п. 4.8. договору).

Відповідач посилається на дію п. 4.5 договору, покупець вправі затримати оплату за продукцію при ненадання та/або несвоєчасне надання оригіналів рахунків, податкових накладних, а також інших документів, надання або передача яких постачальником є обов'язковим в силу договору, при цьому покупець не несе відповідальності за таку затримку оплати. Але позивачем всі документи представникові покупця були надані своєчасно.

Згідно з п. 6.11 договору, спірні питання мають вирішуватись шляхом переговорів. Позивачем відповідачу 26.03.15 року був вручений лист-вимога за № 69 від 11.03.2015р., з вимогою про сплату заборгованості та пені. Але після отримання вимоги, Відповідач відповіді на листа з причини не сплати боргу не надав, ніяких вимог та претензій до позивача не надсилав.

У відповідності до п. 1.3. договору, постачальник повністю виконав умови поставки, які прописані у договорі - товар був наданий у розпорядження покупця, а покупець наданий товар прийняв, про що свідчать доручення та підписані видаткові накладні.

Оскільки покупець не надав жодних письмових вимог, щодо не наданих документів, не відмовився від прийняття продукції у власність, не повернув її постачальнику, отже, позивач свої обов'язки щодо постачання товару з наданням всіх необхідних документів виконав в повному обсязі.

Пунктом 4.7 договору, визначені конкретні товаросупровідні документи, на яких має бути вказана дата представником покупця. Це тільки якщо товар постачається автомобільним транспортом (видаткова накладна) та залізничним транспортом (залізнична накладна). Для всіх інших видів поставки конкретний тип товаросупровідного документу, в якому має бути відмітка з датою про прийняття товару стороною Покупця, не визначено.

Товаросупровідні документи - це документи, які містять необхідну та достатню інформацію для ідентифікації партій товарів на всьому шляху товаропросування. Оскільки Законом України не визначено повний перелік товаросупровідних документів, то до товаросупровідних документів можна віднести любий інший документ, який надсилається разом з товаром і містить данні про цей товар, відправника та одержувача.

Оскільки вага та фізичний об'єм кожної партії товару, поставленої за договором, є невеликими і достатніми для вільного перенесення людиною, цей товар був взятий фахівцями постачальника з собою у вигляді ручного вантажу у пасажирський вагон залізниці, і був довезений до м. Павлоград, куди ці фахівці були направлені для виконання монтажних робіт, і переданий представникові Покупця. Таким чином, товар був поставлений Покупцю без залучення вантажного відділення залізниці, без залучення власного автомобілю Постачальника і без спеціального залучення стороннього автомобільного транспорту та використання послуг вантажоперевізника автомобільним транспортом.

Таким чином, простановлення дати представником покупця у видатковій накладній є необов'язковим.

З матеріалів справи вбачається, що на дату, яка вказана в видаткових накладних і на момент їх підписання, обладнання, яке вказано у цих видаткових накладних, в повному обсязі вже знаходилось в м. Павлоград на територій Покупця і було передано стороні покупця згідно актів прийому-передачі обладнання № 1 і № 2, які належним чином оформлені обома сторонами. Дата передачі обладнання в актах зазначена саме представником покупця (08.08.2014 року і 24.10.2014 року відповідно).

По Специфікації від 05 серпня 2014 року обладнання було доставлено фахівцями постачальника у м. Павлоград і передано представникові покупця 08 серпня 2014 року згідно акту прийому-передачі обладнання № 1, який супроводжував товар, і в якому представник покупця проставив дату приймання товару. Відрядження були здійснені згідно наказу від 07 серпня 2014 року, про що свідчить посвідчення про відрядження № ЕС-0000061 від 08 серпня 2014 року, в якому дата прибуття фахівця постачальника на територію покупця засвідчена представником покупця.

По мірі надання автотранспорту покупцем, фахівцем постачальника проводились роботи з монтажу обладнання на цей автотранспорт. Роботи виконувались в термін з 08 серпня 2014 року по 19 серпня 2014 року і були прийняті представником покупця 19 серпня 2014 року згідно з актом № 1120. Само обладнання перейшло у власність покупцю, згідно з видатковою накладною № 1119, також 19 серпня 2014 року до моменту підписання акту здачі-приймання робіт.

Таким чином, до дати, яка зазначена на видатковій накладній обладнання вже 12 днів знаходилось у покупця на його території. Видаткова накладна не могла бути товаросупроводжувальним документом при доставці товару у м. Павлоград, оскільки на момент доставки обладнання на територію покупця її ще не існувало, а доручення на отримання товару було виписано тільки 12 серпня 2014 року.

По Специфікації № 2 від 26 вересня 2014 року обладнання було доставлено фахівцями постачальника у м. Павлоград 20 жовтня 2014 року. Відрядження були здійснені згідно наказу від 10 жовтня 2014 року, про що свідчать посвідчення про відрядження № ЕС-0000085 і № ЕС-0000086 від 20 жовтня 2014 року, в яких дата прибуття фахівців постачальника на територію покупця засвідчена представником покупця.

Обладнання знаходилось у фахівців постачальника у м. Павлограді і, по мірі надання автотранспорту покупцем, ними проводились роботи з його монтажу на цей автотранспорт. Роботи виконувались в термін з 20 жовтня 2014 року по 24 жовтня 2014 року і були прийняті представником покупця 24 жовтня 2014 року згідно з актом № 1478.

Таким чином, обладнання вже 5 днів знаходилось у м. Павлоград. Само обладнання було передано у власність покупцю, згідно з видатковою накладною № 1477, також 24 жовтня 2014 року до моменту підписання акту здачі-приймання робіт, а на акті прийому-передачі обладнання № 2 від 24 жовтня 2014 року, дата передачі обладнання зазначена саме представником покупця. Видаткова накладна не могла бути товаросупроводжувальним документом при доставці товару у м. Павлоград, оскільки на момент доставки обладнання у м. Павлоград і на територію покупця її ще не існувало.

Обладнання по обом специфікаціям до договору приймалось представником покупця у власність в день підписання акту здачі-приймання робіт, до моменту його підписання, оскільки, згідно з п. 1.1. договору встановлена послідовність дій сторін: постачальник передає у власність покупця обладнання і виконує монтажні та пуско-налагоджувальні роботи поставленої продукції.

Згідно з п. 7.3 специфікацій саме покупець зобов'язаний надати разом з транспортними засобами само обладнання у повному складі для виконання монтажних робіт.

Таким чином, до моменту здачі-приймання робіт поставлене обладнання має бути власністю покупця, а дата видаткової накладної, по якій обладнання переходить у повну власність покупця, не може бути пізнішою, ніж дата акту сдачі-приймання робіт. По специфікаціях № 1 і № 2 до договору дата на видаткових накладних є крайньою і співпадає з датою акту сдачі-приймання робіт (19.08.2014 року і 24.10.2014 року відповідно).

Представник покупця, який підписував видаткову накладну погодився з датою видаткової накладної, бо вона не могла бути пізнішою. Покупець не міг прийняти роботи без попереднього приймання у власність товару, відносно якого проводились ці роботи.

Згідно з п. 1 ст. 9 «Закону про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та згідно з п. 2.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затв. Наказом № 88 Мінфіну України від 24.05.1995 року, документи первинного бухгалтерського обліку складаються в день вчинення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. А отже, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом, є достатньою підставою для визначення дати приймання товару по договору.

Таким чином, згідно з тим, як проводилась доставка і передача у власність покупця обладнання, зазначення дати приймання товару представником покупця на видаткових накладних договором не передбачено. Відповідач проводячи доставку обладнання у м. Павлоград і передаючі його у власність позивача діяв виключно з вимогами договору і п. 4.7. договору не порушував. Дата, яка вказана на видаткових накладних є фактичною датою передачі-прийняття у повну власність товару, оскільки іншої дати на цьому первинному бухгалтерському документі законом не передбачено. Покупець, приймаючі товар у власність згідно з вимогами п.п. 2.2, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.12, 4.4 договору, погодився з датою видаткової накладної і жодних зауважень по кількості, якості, асортименту та комплектності обладнання і оформленню документів не надав, товар постачальнику не повернув.

Згідно зі Статтею 251 Цивільного кодексу України: «Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення». За Статтею 253 Цивільного кодексу України: «Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок».

У відзиву на позовну заяву відповідач не вірно вирахував строк поставки. Згідно зі специфікацією від 05.08.2014 року до договору термін поставки - 7 робочих днів від дати підписання Специфікації і надання покупцем транспорту. Оскільки специфікація була підписана 05.08.2014 року, то кінцевий термін мав бути 14.08.2014 року, при наданні покупцем транспорту, а не 12.08.2014 року, як вказав відповідач. Згідно з актом прийому-передачі обладнання, обладнання було передано представнику покупця 08.08.2014 року. Хоча доручення на отримання товару було виписано 12 серпня 2014 року, фактична передача покупцю товару у власність, згідно з видатковою накладною, була здійснена 19.08.2014 по факту надання транспорту, на який це обладнання було повністю встановлено 19.08.2014 року, згідно з актом надання послуг.

Згідно з п. 6 Специфікації від 05.08.2014 року до договору встановлюється, що покупець проводить сплату за виконані роботи у термін 5 (п'яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі виконаних робіт.

Таким чином, розрахунок строків поставки і виконання робіт проведений позивачем вірно.

У відзиву на позовну заяву відповідач не вірно вирахував строк поставки. Згідно зі специфікацією № 2 від 26.09.2014 року до договору термін поставки - 20 робочих днів від дати підписання специфікації і надання покупцем транспорту. Оскільки специфікація була підписана 26.09.2014 року, то кінцевий термін мав бути 24.10.2014 року, при наданні покупцем транспорту, а не 15.10.2014 року, як вказав відповідач. Фактична передача покупцю товару у власність, згідно з видатковою накладною, була здійснена 24.10.2014 по факту надання транспорту, на який це обладнання було повністю встановлено 24.10.2014 року, згідно з актом надання послуг. Отже, розрахунок строків поставки і виконання робіт проведений позивачем вірно.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення основного боргу у сумі 174 252,00 грн.

Відповідно до п. 6.2.1 договору у разі прострочення здійснення оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

Крім того, згідно з п. 6.7. Договору у разі порушення строку оплати обладнання, покупець виплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення оплати, але не більш 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції.

На підставі п. 6.2.1. та п. 6.7. договору позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у сумі 8 712,60 грн., згідно розрахунків, який вказаний у позовні заяві (а.с. 25).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу позивача щодо стягнення пені у сумі 8 712,60 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 1 868,94 грн. та інфляційні втрати у сумі 39 210,40 грн., згідно розрахунку (а.с. 24 - 25).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахуноки 3% річних та інфляційних втрат відповідають вимогам чинного законодавства, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а саме: 3% річних у сумі 1 868,94 грн. та інфляційні втрати у сумі 39 210,40 грн.

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, 76; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозв'язок" (юридична адреса: 61204, АДРЕСА_1; поштова адреса: 61166, м. Харків, пр. Леніна, 40, оф. 22; ) - 174 252 (сто сімдесят чотири тисячі двісті п'ятдесят дві) грн. 00 коп. основного боргу, 8 712 (вісім тисяч сімсот дванадцять) грн. 60 коп. пені, 39 210 (тридцять дев'ять тисяч двісті десять) грн. 40 коп. інфляційних втрат, 1 868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) грн. 94 коп. 3% річних, 4 480 (чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн. 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.11.15р.

Суддя ОСОБА_3