ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.11.2015 Справа № 907/1002/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп", м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород

про: визнання недійсним рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015 (з урахуванням заяви позивача від 04.11.2015р. про зміну позовних вимог).

Головуючий суддя Івашкович І.В.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність від 03.11.15

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність №04-17/714 від 25.05.2015; ОСОБА_4, довіреність №03.2-17/1337 від 30.09.15

У судовому засіданні 30.10.2015 за участю представників: від позивача - ОСОБА_5, довіреність б/н від 28.09.2015, від відповідача - ОСОБА_3, довіреність №04-17/714 від 25.05.2015, ОСОБА_4, довіреність №03.2-17/1337 від 30.09.2015, оголошувалася перерва до 05.11.2015 до 14:30 год.

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп", м.Київ звернулось з позовом до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015 (з урахуванням заяви позивача від 04.11.2015р. про зміну позовних вимог).

Поданою в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України заявою, яка прийнята до розгляду судом, позивачем змінено предмет позовних вимог.

Позов мотивовано з посиланням на ті обставини, що відповідачем - ОСОБА_1 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було виставлено позивачу - товариству з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" вимогу №03.01.-20/74 від 22.01.2015 про надання інформації щодо діяльності ТОВ "Манго-Груп" на ринку роздрібної торгівлі нафтопродуктами в Закарпатській області. Встановлено строк для подання вказаної інформації - до 15.02.2015 р.

Позивачем у встановлений строк вказана інформація до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України подана не була, інформацію фактично було надано з порушенням строку. Адміністративною колегією ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015, згідно з яким визнано дії позивача щодо неподання у встановлений строк інформації на вимогу від 22.01.2015 №03.1-20/74 порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", на підставі ст. 52 Закону на позивача накладено штраф у розмірі 50 000,00 грн. та зобов'язано у десятиденний термін надати інформацію на вимогу №03.01.-20/74 від 22.01.2015.

Посилаючись на правові позиції, викладені в п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 №15, п. 5 ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" позивач вважає, що неподання на вимогу відповідача інформації не перешкоджало її отриманню відповідачем з інших джерел, та не могло ускладнити проведення дослідження регіональних ринків роздрібної торгівлі нафтопродуктами.

З урахуванням заяви від 05.11.2015 про уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну позовних вимог, просить суд визнати недійсним рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015.

Представником відповідача у судовому засіданні 05.10.2015 подано відзив, згідно якого заперечує позовні вимоги повністю з посиланням на недотримання позивачем строків оскарження рішення.

Зазначає, що спірне рішення було отримано позивачем 22.05.2015, про що свідчить долучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення №88 (032).

Посилаючись на ч.1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначає, що відповідач мав право оскаржити рішення органу Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Вказує, що цей строк не може бути відновлено.

З огляду на те, що відповідачем у встановлений строк рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015 оскаржено не було, вказане рішення є чинним, а строк для його оскарження сплив, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У даному судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті.

Уповноважений представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог. Посилається на підтвердження та обгрунтування підстав позовних вимог наведеними у позовній заяві обставини та доданими документальними доказами.

Додатково представник позивача згідно поданої заяви про уточнення позовних вимог стверджує, що встановлений законом строк для оскарження рішення не пропущено, оскільки позивач довідався про наявність рішення від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015 лише 19.07.2015 (при черговому наданні інформації до територіального відділення Антимонопольного комітету України). 20.07.2015 позивач звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом про скасування такого рішення, однак, вказана позовна заява згідно ухвали від 04.08.2015 по справі №907/854/15 була повернута без розгляду.

Повідомляє, що позивачем 22.05.2015 жодної кореспонденції від відповідача не отримано. Вважає, що повідомлення про вручення позивачу поштового відправлення, на яке посилається відповідач, не є належним і допустимим доказом отримання позивачем рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015, оскільки, особа, яка зазначена одержувачем кореспонденції - Скоб, не перебувала і не перебуває у трудових відносинах з позивачем, а повідомлення про вручення поштового відправлення не засвідчує факту відправлення позивачу саме спірного рішення.

Одночасно позивач заперечує порушення ним строків, встановлених у вимозі про надання інформації. Вважає, що на даний час строк виконання вказаної вимоги не настав, оскільки, в ній встановлено наступні дати виконання: - до 15.02.2015 (абз.2); - щоквартально (п. 12 абз.2); - щосереди протягом 2015 календарного року (п.13 абз.2). Вважає граничним терміном надання запитуваної інформації - 2015 рік.

Крім того позивач вважає, що запитувана інформація є загальнодоступною і могла бути отримана відповідачем з інших джерел, зокрема, ЄДРЮОФОП, з даних органів ДФС, органів статистики.

Одночасно вказує, що частка позивача на ринку світлих нафтопродуктів в Закарпатській області є незначною - 4 АЗС, яка не впливає на кількісні та цифрові показники в даній сфері, в зв'язку з чим, вважає, що неподання інформації не могло перешкодити реалізації відповідачем покладених на нього повноважень. Крім того, позивач вважає непомірно завищеним розмір 50 000,00 грн. встановленої відповідачем санкції.

Враховуючи наведене, просить визнати недійсним рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015.

Присутні у судовому засіданні представники відповідача заперечують проти задоволення позову з мотивів, викладених у поданому відзиві на позов.

Вивчивши та оцінивши матеріали справи в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України в межах повноважень згідно з п.12 ч.1 ст. 17, ст. ст. 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" було виставлено позивачу - товариству з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" вимогу №03.01.-20/74 від 22.01.2015 про надання інформації щодо діяльності ТОВ "Манго-Груп" на ринку роздрібної торгівлі нафтопродуктами в Закарпатській області. Встановлено строк для подання вказаної інформації - до 15.02.2015 р.

В зв'язку з тим, що позивачем у встановлений строк вказана інформація до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України подана не була, Адміністративною колегією ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015, згідно з яким визнано дії позивача щодо неподання у встановлений строк вказаної інформації порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції". На підставі ст. 52 Закону на позивача накладено штраф у розмірі 50 000,00 грн. та зобов'язано у десятиденний строк надати інформацію на вимогу №03.01.-20/74 від 22.01.2015.

Не погоджуючись з рішенням Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015, позивач звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом про визнання його недійсним (з урахуванням заяви позивача від 04.11.2015р. про зміну позовних вимог).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 року № 15, у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке. За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Суд констатує, що позовна заява вх.№02.5.1-17/1051/15 надійшла на адресу суду 14.09.2015 р.

Позивач посилається на ті обставини, що про існування вказаного рішення йому стало відомо лише 19.07.2015 під час чергового подання інформації до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Разом з тим, позивачем в порушення приписів ст.33 Господарського процесуального кодексу України не подано жодного належного та допустимого доказу у підтвердження обставин отримання ним оспорюваного рішення саме 19.07.15.

Доданими відповідачем до матеріалів справи документальними доказами, які позивач в установленому порядку не спростував, а саме: копією адресованого ТОВ "Манго Груп" листа №03.1.23/686 від 15.05.2015 "Про направлення копії рішення", копією повідомлення про вручення поштового відправлення №88 (032) підтверджено факт надіслання на адресу позивача ОСОБА_1 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України рішення від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015 та отримання вказаного поштового відправлення представником ТОВ "Манго Груп" 22.05.2015, про що свідчить відмітка про вручення.

Отже, враховуючи приписи ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", спірне рішення могло бути оскаржене позивачем у двомісячний строк, тобто до 23.07.2015 р. включно.

Однак, позивач у встановлений згідно зі ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк рішення ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14 травня 2015 року за № 17-р/к по справі №03.1-13/2015 до господарського суду не оскаржив. Пропущений строк не може бути відновлено, оскільки він є присічним.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 10.11.15.

Суддя Івашкович І.В.