РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015Справа №910/500/15-г
Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів Чебикіної С.О. (головуючий), Любченко М.О. та Босого В.П., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект - А" про стягнення 629 694,00 дол. США, що еквівалентно 9 923 977,44 грн., та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект - А" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про стягнення 3 586 617,87 грн., за участю представників позивача (за первісним позовом) - Кучерявого Д.В., довіреність №08.42-186/84-400 від 23.02.2015 року, відповідача (за первісним позовом) - Фрідмана О.О., довіреність № б/н від 13.02.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 629 694,00 дол. США, що еквівалентно 9 923 977,44 грн. упущеної вигоди.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.01.2015 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 28.01.2015 року.

16.03.2015 року представником позивача через канцелярію суду надано клопотання про залучення до участі в справі в якості третіх осіб на стороні позивача: ТОВ «Астеліт», ПАТ «Платинум Банк», ТОВ «ІБМ Україна», ТОВ «ЗМ Україна», ТОВ «Групем», ТОВ «Ферреро Україна», ТОВ «МСД Україна», Підприємство з 100 % Іноземними інвестиціями «Квінтайлс Україна» та ТОВ «Сандоз Україна», в задоволенні якого судом відмовлено зважаючи на те, що суду не надано жодного належного доказу на підтвердження того факту, що рішення по даній справі якимось чином вплине на права та обов'язки вказаних осіб.

16.03.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 20.03.2015 року.

25.03.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про зміну предмету та доповнення позову новими обставинами.

26.03.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про доповнення позову новими обставинами

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2015 року призначено колегіальний розгляд справи.

Розпорядженням голови господарського суду міста Києва від 27.03.2015 року розгляд справи № 910/500/15 доручено здійснювати колегії суддів Чебикіній С.О. (головуюча), Любченко М.О. та Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2015 року прийнято до провадження колегії суддів справу №910/500/15 та призначено до розгляду на 22.04.2015 року.

10.04.2015 року позивачем надано суду заяву про відкликання заяви про зміну предмету позову.

21.04.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд про стягнення 10 217 034,42 грн. (доходів) одержаних відповідачем у зв'язку з безпідставним володінням нерухомим майном, власником якого є позивач, а саме приміщеннями нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12 в період з квітня по липень 2013 року, які відповідачем були отримані від здавання в їх оренду, яка прийнята судом до розгляду.

22.04.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Босого В.П. у відпустці розгляд справи не відбувся.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року розгляд справи призначено на 20.05.2015 року.

20.05.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на заяву позивача про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог.

20.05.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 26.05.2015 року.

26.05.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 29.05.2015 року.

26.05.2015 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект - А" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про стягнення 18 656 103,44 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015 року зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Проект - А" без розгляду.

29.05.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 02.06.2015 року.

02.06.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 03.06.2015 року.

03.06.2015 року через канцелярію суду надано зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект - А" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про стягнення 3 586 617,87 грн. витрат які позивач за зустрічним позовом здійснив на утримання будівлі адміністративного-побутового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2015 року зустрічну позовну заяву прийнято до провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2015 року провадження у справі зупинено до розгляду апеляційної скарги ТОВ «Проект А» на ухвалу від 26.05.2015 року та повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року ухвалу господарського суду м. Києва від 26.05.2015 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.09.2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року та ухвалу господарського суду м. Києва від 26.05.2015 року залишено без змін.

17.09.2015 року матеріали справи №910/500/15-г повернулись до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2015 року поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.10.2015 року.

04.11.2015 року через канцелярію суду представником відповідача за первісним позовом надано письмові пояснення у справі.

04.11.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 11.11.2015 року.

11.11.2015 року представником позивача через канцелярію суду надано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи №825/3127/15-а за позовом ТОВ «Проект-А» до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними та скасування рішень, що розглядається Київським апеляційним адміністративним судом.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, про що виносить ухвалу.

У п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 3 і 4 ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи викладене, вирішення спору у справі №825/3127/15-а, що розглядається Київським апеляційним адміністративним судом не є перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України. В той же час необґрунтоване зупинення провадження у справі порушує право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку. За таких обставин, в задоволенні вищевказаного клопотання позивача про зупинення провадження у справі судом відмовлено за безпідставністю.

11.11.2015 року представником позивача в судовому засіданні надано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи №826/23219/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бордюк Ірини Юріївни, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішення від 07.10.2015 року та зобов'язання вчинити певні дії, що розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва.

11.11.2015 року в судовому засіданні розглянуто вищевказане клопотання, в задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю, оскільки вирішення спору у справі №826/23219/15, що розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва не є перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню та зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк") в якості позикодавця та Акціонерним товариством закритого типу "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн" (у зв'язку із зміною організаційно-правової форми юридичної особи - Приватне акціонерне товариство "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн") - позичальником, 13.06.2007 року було укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №18/062-КН.

У подальшому в кредитний договір були внесені зміни та доповнення згідно з додатковою угодою №і8/062-КН/1 від 24.01.2008, додатковою угодою №18/062-КН/2 від 18.03.2008, додатковою угодою №18/062-КН/З від 27.06.2008 та додатковою угодою № 18/062-КН/4 від 23.04.2010.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Приватним акціонерним товариством "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн" було укладено іпотечні договори:

- іпотечний договір від 13.06.2007,, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за № 1423, згідно з умовами якого в іпотеку банку було передано - адміністративно-побутову будівлю загальною площею 860,70 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ., вул. Амосова Миколи 12 (Літера А);

- іпотечний договір від 24.01.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за № 17, згідно з умовами якого в іпотеку банку передано - право оренди земельної ділянки площею 1,8374 га, кадастровий номер :72:214:0008, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (нині вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва з цільовим призначенням: для експлуатації та обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничої бази з подальшою реконструкцією, та адміністративно-побутовий комплекс, що стане власністю іпотекодавця в майбутньому.

Будівництво адміністративно-побутового комплексу на земельній ділянці площею 1,8374 га, кадастровий номер :72:214:0008, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (нині вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва відбувалось в 2 черги.

Відповідно до Свідоцтва від 29.12.2009 № про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, виданого на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 08.12.2009, загальна площа будівлі становить 18 405,0 кв.м. (1 черга будівництва)

Відповідно до Сертифіката від 01.06.2011 серії КВ №7, виданого на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 10.06.2011№ 2, загальна площа корпусу № 2 становить 20 372,9 кв.м., загальна площа корпусу № 3 - 3 388,4 кв.м. (2 черга будівництва).

26.09.2008 року, незважаючи на наявність обмежень щодо обтяження зобов'язаннями предмету іпотеки, в т.ч. щодо залучення до будівництва третіх осіб (інвесторів) згідно з умовами раніше укладених договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 18/062-КН від 13.06.2007 та іпотечного договору від 24.01.2008, в порушення власних зобов'язань за вказаними договорами перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" і без відома останнього, Публічним акціонерним товариством "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн" укладено інвестиційно-підрядний договір із Закрити акціонерним товариством "Проект-А".

Відповідно до п. 1.1. ст. 1 вказаного інвестиційно-підрядного договору Публічне акціонерне товариство "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн" зобов'язувалось здійснити реконструкцію об'єкту, а саме: частини комплексу нежитлових будівель із знесенням ветхого ангару та будівництво адміністративно-побутового комплексу (І-а черга) за адресою вул. Грінченка, 4 (нинішня назва -вул.. М.Амосова, 12) у Солом'янському районі міста Києва, ввести об'єкт в експлуатацію та передати у власність Закритому акціонерному товариству "Проект-А", тобто інвестору, а інвестор, в свою чергу зобов'язувався інвестувати грошові кошти для здійснення реконструкції об'єкту, та отримати об'єкт у власність.

14.12.2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект-А" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило суд визнати за ним право власності на збудований адміністративно-побутовий комплекс.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2009 у справі № 2/349 позовні вимоги задоволено повністю, визнано право власності на адміністративно-побутовий комплекс (літера С) загальною площею 18 405 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, 12 та зобов'язано припинити дії, що порушують законні права власника адміністративно-побутового комплексу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2011 у справі № 2/349, залишеною без змін Постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2012, рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2009 у справі № 2/349 скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Поряд з цим, 24.02.2010 Товариство з обмеженою відповідальністю "Проет-А" отримало свідоцтво про право власності на адміністративно-побутовий комплекс (літера С) загальною площею 18 405 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12.

17.02.2012 Публічним акціонерним товариством "Фінексбанк" в якості іпотекодержателя та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проет-А" в якості іпотекодавця було укладено іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окреме ОСОБА_8, за яким було обтяжено адміністративно-побутовий комплекс (літера С) загальною площею 18 405 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12.

У зв'язку з порушенням позичальником грошових зобов'язань за договором про надання невідновлюваної кредитної лінії від 13.06.2007 № 18/062-КН у червні 2012 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за позикодавцем відповідно до іпотечних договорів від 24.01.2008 № 17 та від 13.06.2007 № 1423.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.09.2012 у справі № 5011-66/7999-2012 за позовом до Приватного акціонерного товариства "Спільне підприємство "Ен Ес Ай Констракшн" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" за участю Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача позовні вимоги було задоволено, а саме: в рахунок часткового погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Спільне підприємство "Ен Ес Ай Констракшн" перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" розмірі 458 796 000,00 грн. за договором про надання невідновлюваної кредитної лінії № 18/062-КН від 13.06.2007 звернуто стягнення на предмети іпотеки згідно з іпотечним договором від 24.01.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованим в реєстрі за № 17, та іпотечним договором від 13.06.2007, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1423 - адміністративно-побутову будівлю загальною площею 860,70 кв.м.. розташовану за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12 (Літера А); нежитловий будинок загальною площею 18 405,0 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова, 12 (Літера С); нежитловий будинок загальною площею 20 372,9 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова, 12; нежитловий будинок загальною площею 3 388,4 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова, 12 шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" права власності на адміністративно-побутову будівлю загальною площею 860,70 кв.м.. розташовану за адресою: м. Київ., вул. Амосова, 12 (Літера А), нежитловий будинок загальною площею 18 405,0 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова, 12 (Літера С); нежитловий будинок загальною площею 20 372,9 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова, 12; нежитловий будинок загальною площею 3 388,4 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова, 12.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 рішення місцевого господарського суду у справі № 5011-66/7999-2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 26.02.2013 вказані судові рішення судів першої та другої інстанції у справі № 5011-66/7999-2012 залишено без змін.

01.04.2013 право власності на описане вище нерухоме майно згідно з рішеннями судів було зареєстроване за позивачем в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстровими номерами 996480000 та 0, проте після реєстрації права власності позивача відповідач продовжував здавати в оренду приміщення нежитлового будинку загальною площею 18 405,0 кв.м. та нежитлового будинку загальною площею 20 372,9 кв.м. по вул. Амосова, 12 у місті Києві та отримувати грошові кошти від здачі їх в оренду, що порушує конституційні права Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на власність та відповідні недоторкані права власника, втому числі на отримання доходу від свого майна.

В обґрунтування первісного позову позивач посилається на ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 4 та ч. 3 ст. 3 та ч. 12 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст. 316, 1212, 1214 Цивільного кодексу України та робить висновок про те, що виходячи з диспозиції ст. 1214 Цивільного кодексу України у відповідача існує зобов'язання сплатити позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від здавання в оренду приміщень нежитлового будинку загальною площею 18 405,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12 (Літера С) та приміщень нежитлового будинку загальною площею 20 372,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12 з моменту реєстрації за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" права власності на вказане майно.

Розраховуючи суму позову, позивач за первісним позовом виходив з розміру орендованого орендарями приміщення, розміру орендної плати за місяць за квітень, травень і червень 2013 року виходячи з того, що орендні правовідносини щодо даного майна у відповідача мали місце з ТОВ "Астеліт", ПАТ "Платинум Банк", ТОВ «ІБМ Україна», ТОВ «ЗМ Україна», ТОВ «Групем», ТОВ «Ферреро Україна», ТОВ «Нікон», ТОВ «ЛЕГО Україна», ТОВ «МСД Україна», ТОВ «Сандоз Україна», Підприємством з 100% іноземними інвестиціями «Квінтайлс Україна».

Сторонами у справі було надано суду копії договорів оренди з ТОВ "Астеліт", ПАТ "Платинум Банк", ТОВ «ІБМ Україна», ТОВ «ЗМ Україна», ТОВ «Групем», ТОВ «Ферреро Україна», ТОВ «Нікон», ТОВ «ЛЕГО Україна», ТОВ «МСД Україна», Підприємством з 100% іноземними інвестиціями «Квінтайлс Україна».

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

У ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказується, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

При цьому, датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви (ч. 12 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Розглядаючи даний спір, суд враховує, що чинне українське законодавство пов'язує виникнення права власності на нерухоме майно з моменту його державної реєстрації, проте не вбачає у цій нормі підстав для задоволення первісних позовних вимог, оскільки матеріалами справи підтверджується, що правомірність наявності у відповідача права власності на адміністративно-побутовий комплекс (літера С) загальною площею 18 405,0 кв.м. у місті Києві по вул. Амосова, 12 був предметом дослідження господарського суду міста Києва у справі № 5011-33/8037-2012 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А", Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" за участю третіх осіб - Приватного акціонерного товариства "Спільне підприємство "Ен Ес Ай Констракшн", приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договору іпотеки недійсним.

Рішенням від 17.09.2012 такий позов задоволено частково, зокрема, визнано недійсним іпотечний договір від 17.02.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект - А" та Публічним акціонерним товариством "Фінексбанк".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2012 рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 у справі № 5011-33/8037-2012 залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.02.2013 р. постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2012 у справі № 5011-33/8037-2012 залишена без змін.

Крім того, у квітні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект-А" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило про скасування рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на будівлю адміністративно-побутового комплексу (літера С), загальною площею 18 405,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12 за третьою особою - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру прав відповідний запис про реєстрацію права власності на будівлю адміністративно-побутового комплексу (літера С), загальною площею 18 405,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вулиця Амосова, 12 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект-А" на підставі заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень (реєстраційний номер: 16730, дата і час реєстрації заяви: 11.01.2013 14:39:51) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 47738 від 16.01.2013 р. 14:12:31).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2013 у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Проект-А" було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2013 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.03.2015 залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013.

Можливість оскарження в апеляційному порядку судового рішення, з яким не погоджується одна зі сторін судового процесу є таким же невід'ємним і непорушним правом особи, як і право власності, а тому, на думку суду, наявність тривалих судових тяганин між сторонами щодо спірного нерухомого майна і оскарження відповідачем всіх судових рішень, що пов'язані з переходом права власності на таке майно до позивача у даній справі свідчить про відсутність в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" умислу на привласнення доходів позивача за первісним позовом від здачу в оренду такого майна, адже орендні правовідносини у відповідача за первісним позовом з його контрагентами виникли правомірно, як у належного власника і орендодавця.

У зв'язку з цим, отримані в період з квітня по червень 2013 року суми орендної плати за договорами з ТОВ "Астеліт", ПАТ "Платинум Банк", ТОВ «ІБМ Україна», ТОВ «ЗМ Україна», ТОВ «Групем», ТОВ «Ферреро Україна», ТОВ «Нікон», ТОВ «ЛЕГО Україна», ТОВ «МСД Україна», ТОВ «Сандоз Україна», Підприємством з 100% іноземними інвестиціями «Квінтайлс Україна» не можна вважати доходами, отриманими Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект-А" без достатньої правової підстави.

А тому, зобов'язання відповідача за первісним позовом передати позивачу спірні кошти, які є предметом спору у даній справі, видається діями, спрямованими на ущемлення процесуальних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" на встановлення істини у питанні правомірності переходу до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" права власності на нерухоме майно (приміщення нежитлового будинку загальною площею 18 405,0 кв.м. та нежитлового будинку загальною площею 20 372,9 кв.м. по вул. Амосова, 12 у місті Києві), незалежно від наслідків вирішення спору між сторонами.

У ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України вказується, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

З аналізу законодавчих норм, що регулюють правовідносини із зобов'язань щодо набуття або збереження майна без достатньої правової підстави, слідує, що такі зобов'язання мають місце за наявності таких умов: по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння; по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; по-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи як-то через помилку, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

У межах спірних правовідносин у даній справі відповідач за первісним позовом мав правові підстави для володіння, користування і розпорядження цим майном до певного часу, що не заперечується позивачем за первісним позовом і, при цьому він не набував майна позивача, а лише продовжував реалізовувати правомочності орендодавця за договорами зі своїми контрагентами до того часу, поки такі правомочності не прийняв на себе позивач за первісним позовом, між сторонами спору не мав місце обман, випадковість чи певна помилка, а тому стягнення з відповідача за первісним позовом спірних коштів не є правомірним і справедливим.

Окрім того, матеріали справи не містять фактичних даних, які свідчать про вчинення банком у період з квітня по червень 2013 року дій, спрямованих на оформлення переходу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" правомочностей орендодавця, адже в матеріалах справи відсутнє відповідне листування, договори, пов'язані з обслуговуванням нерухомого майна та його експлуатацією, що укладені з позивачем за первісним позовом саме у спірний період.

За таких обставин, підстави для задоволення первісних позовних вимог відсутні і тому в первісному позові слід відмовити.

Предметом зустрічного позову є вимога про стягнення 3 586 617,87 грн. витрат, як-то утримання майна, сплата комунальних послуг, забезпечення охорони об'єкту, вивезення побутових відходів, опалення, водопостачання, які позивач за зустрічним позовом здійснив на утримання будівлі адміністративного-побутового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12 у період коли власником даного нерухомого майна був відповідач за зустрічним позовом.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 1, 2 статті 1214 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Стаття 1214 Цивільного кодексу України передбачає важливі правила щодо повернення набувачем доходів від використання майна та відшкодування йому витрат, зроблених для збереження та підтримки стану майна.

За змістом вищезазначеної статті Цивільного кодексу України безпідставний набувач має право вимагати від власника майна відшкодування йому витрат, зроблених на майно. Слід зазначити про те, що мова йде саме про необхідні витрати, тобто витрати, без проведення яких майно не могло бути збережено взагалі або значно погіршилася би його вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначає про те, що доказами понесення витрат на збереження майна у сумі 3 586 617,87 грн. є договори: про надання послуг з управління та адміністративного керівництва офісною будівлею, з постачання природного газу, електричної енергії, про надання транспортних послуг та платіжні доручення по даним договорам.

Проте, позивачем за зустрічним позовом не доведені обставини, що останній поніс саме необхідні витрати, без проведення яких майно не могло бути збережено взагалі або значно погіршилася би його вартість, а тому вимоги останнього є недоведеними, необґрунтованими, не підтвердженими належними засобами доказування та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, підстави для задоволення зустрічних позовних вимог відсутні і тому в зустрічному позові також слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача за первісним позовом. Судові витрати за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В первісному позові відмовити.

В зустрічному позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 13.11.2015р.

Судді С.О. Чебикіна (головуючий)

М.О. Любченко

В.П. Босий