РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/24060/15
За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Мега-Поліс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ"

Комунальне підприємство "Київпастранс"

про стягнення 69 043,23 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Харабет О.І. (дов. № 11/15 від 05.05.2015)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Шандрук Д.В. (дов. № 06-5/913 від 04.11.2015)

В судовому засіданні 04.11.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

08.09.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява вих. 26659 від 04.092015 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди 5 594,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/24060/15, розгляд справи призначено на 07.10.2015.

21.09.2015 через канцелярію суду надійшли документи від представника позивача.

24.09.2015 через канцелярію суду надійшло повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України про страхове покриття.

В судове засідання, призначене на 07.10.2015, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 07.10.2015, представники відповідачів не з'явились, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомленні, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 4, згідно якого 18.09.201 представник відповідача -1отримав поштове відправлення Господарського суду м. Києва з ухвалою про порушення провадження у справі та повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 2 4, згідно якого 17.09.201 представник відповідача -2 отримав поштове відправлення Господарського суду м. Києва з ухвалою про порушення провадження у справі.

Ухвалою суду, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 21.10.2015.

В судове засідання, призначене на 21.10.2015, представники позивача та відповідача-1 з'явились та надали пояснення

В судове засідання, призначене на 21.10.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 7, згідно якого 15.10.2015 представник відповідача -2 отримав поштове відправлення Господарського суду м. Києва з ухвалою про порушення провадження у справі.

Ухвалою суду, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 28.10.2015.

В судове засідання, призначене на 28.10.2015, представники позивача та відповідача-1 з'явились та надали пояснення

Представник позивача заявив клопотання про залучення до участі спеціаліста.

Суд розглянувши вказане клопотання відмовив в його задоволенні.

В судове засідання, призначене на 28.10.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 04.11.2015.

В судове засідання, призначене на 04.11.2015, представники позивача та відповідача-2 з'явились та надали пояснення

В судове засідання, призначене на 04.11.2015, представник відповідача-1 не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2013 між позивачем (надалі - Страховик) та ПзІІ «Атек-95» (далі по тексту - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 10043-10 (належним чином засвідчена копія Договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір добровільного страхування або Договір).

Об'єктом Договору добровільного страхування визначено транспортний засіб "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

24.10.2014 у м. Києві відбулося зіткнення автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля "МАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_3.

В результаті ДТП автомобіль "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було пошкоджено, що підтверджується довідкою (копія довідки міститься в справі).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем на рахунок ремонтної організації страхове відшкодування в розмірі 105 448,06 грн. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 6189/10043-10 від 13.11.2014 (належним чином засвідчена копія акту міститься в матеріалах справи).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Подільського районного суду м. Києва 27.11.2014 у справі № 758/13333/14-п-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Як свідчать матеріали справи цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "МАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6245193 (належним чином засвідчена копія полісу містяться в матеріалах справи) застрахована відповідачем-1.

З постанови Подільського районного суду м. Києва 27.11.2014 у справі № 758/13333/14-п-п вбачається, що винна особа перебуває у трудових відносинах з відповідачем-2.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем-1 полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС/6245193, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля "МАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, а також у зв'язку з перебуванням винної особи у скоєнні ДТП, в трудових відносинах з відповідачем-2, останній має відшкодувати збитки внаслідок ДТП, яка відбулася за участю винуватої особи.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача-1, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації засобу автомобіля "МАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та відповідача-2 у зв'язку із перебуванням винної особи у трудових відносинах з останнім.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Отже, страховик, виплативши страхове відшкодування, набуває право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи (постанова Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14).

Відповідно до рахунку-фактури № 511 від 12.11.2014, вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля внаслідок ДТП, становить: 104 808,06 грн.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент скоєння ДТП) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АС/6245193 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 1 000 грн. (тобто два відсотки від суми страхового відшкодування). Таким чином на користь позивача з відповідача-1 підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 49 000 грн. Разом з тим відповідач-1 відшкодував позивачеві грошові кошти в сумі 36 404, 83 грн. Таким чином відповідач-1 має сплатити на користь позивача 12 595,17 грн. з розрахунку 50 000 грн. (ліміт відповідальності) - 1 000 грн. (франшиза) - 36 404,83 грн. (виплачена сума страхового платежу.

З відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню кошти в сумі 55 808,06 грн. з розрахунку 104 808,06 грн. (виплачене страхове відшкодування відповідно до рахунку фактури) - 36 404,83 грн. (виплачена сума страхового платежу відповідачем-1) - 12 595,17 грн. (сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача-1).

В частині стягнення 640 грн. за автотоварознавче дослідження позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" (04112, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48, офіс 708; ідентифікаційний код: 31113488) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Мега-Поліс" (03110, м. Київ, вулиця Івана Клименка, будинок 23, офіс 208; ідентифікаційний код: 30860173) грошові кошти: страхового відшкодування - 12 595 (дванадцять тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 17 коп. та судовий збір в сумі 333 (триста тридцять три ) грн. 21 коп.

3. Стягнути з Комунальне підприємство "Київпастранс" (04070, м. Київ, вулиця Набережне шоссе, будинок 2; ідентифікаційний код: 31725604) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Мега-Поліс" (03110, м. Київ, вулиця Івана Клименка, будинок 23, офіс 208; ідентифікаційний код: 30860173) грошові кошти: страхового відшкодування - 55 808 (п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот вісім) грн. 06 коп. та судовий збір в сумі 1 476 (одна тисяча чотириста сімдесят шість) грн. 78 коп.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Видати накази.

6. Копію рішення надіслати сторонам

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 11.11.2015

Суддя М.О. Лиськов