ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2015 р. Справа № 922/3634/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

представників:

позивача - Ногіна О.М., посвідчення №032167 від 11.02.2015 року

відповідача - не з'явився

третьої особи - Макаров І.П., дов. б/н від 06.06.2015 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу третьої особи (вх. №4646 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 07.09.15 року у справі № 922/3634/15

за позовом Прокурора Барвінківського району Харківської області, м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області

до Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Фермерське господарство "Подолянка", м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області,

про визнання незаконними та скасування розпоряджень

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року прокурор Барвінківського району Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, відповідача, та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яку було прийнято господарським судом Харківської області до провадження, просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 635 від 27.12.2012 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.09.2015 року у справі № 922/3634/15 (суддя Лаврова Л.С.) позов було задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 635 від 27.12.2012 року.

Стягнуто з вдповідача на користь позивача 1218,00 грн. судового збору.

Третя особа не погодилася з рішенням місцевого господарського суду, подала до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу з урахуванням додаткових письмових пояснень до апеляційної скарги (вх.№14251 від 16.10.2015 року) обгрунтовує тим, що прокурором Барвінківського району Харківської області у справі №922/4230/13 заявлено вимогу про скасування розпорядження голови Барвінківської РДА №97 від 15.02.2012 року, законність якого оспорюєтьмся у справі №922/3634/15. Рішенням господарського суду Харківської обалсті від 21.05.2014 року у справі №922/4230/13, у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Однак, не зважаючи на вказану обставину, місцевий господарський суд не припинив провадження у справі №922/3634/15 на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 ГПК України, а продовжив розгляд справи по суті.

Також вказує на те, що засновник ФГ «Подолянка» виконав вимоги ст.8 Закону України "Про фермерське господарство" та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку та зареєстрував фермерське господарство у встановленому законодавством порядку .

Разом з цим, виходячи з вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року та змісту рішень Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від від 30 червня 2006 року та у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, наявність порушень з боку органу публічної влади при винесенні оспорюваного розпорядження про затвердження проекту землеустрою та наданні відповідачу спірної земельної ділянки в оренду, не може бути підставою для позбавлення Фермерського господарства "Подолянка", яке не вчинило порушень, майна (права користування спірною землею).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.09.2015 року апеляційну скаргу третьої особи було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 19.10.2015 року на 10:30 год., а також запропоновано сторонам надати відзив на апеляційну скаргу третьої особи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 року розгляд справи відкладено на 04.11.2015 року на 11:00 год.

Представник третьої особи в судових засіданнях 19.10.2015 року та 04.11.2015 року підтримав апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№вх.№14594 від 26.10.2015 року) з урахуванням додаткових письмових пояснень (вх.№15012 від 04.11.2015 року) та його представник у судових засіданнях 19.10.2015 року та 04.11.2015 року проти її доводів заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що , існування рішення від 21.05.2014 у справі № 922/4230/13 жодним чином не перешкоджало розгляду по суті позовних вимог щодо незаконності розпорядження голови Барвінківської РДА № 635 від 27.12.2012, так як рамках цих справ розглядаються вимоги щодо різних розпоряджень голови Барвінківської районної державної адміністрації. А тому, за висновком позивача, доводи ФГ «Подолянка» з приводу необхідності застосування у справі № 922/3634/15 п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України є необгрунтованими.

Також вказує на те, що передача ФГ «Подолянка» спірних земельних ділянок без проведення земельних торгів (аукціону) здійснено всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» та статей 123, 124, 134 Земельного кодексу України, норми яких виключають можливість надання юридичній особі - фермерському господарству земельної ділянки без проведення земельних торгів.

Окрім цього, звертає увагу на те, що створена Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод система захисту покладає саме на національні органи влади обов'язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості. Разом з цим, прокурор виходив саме з необхідності вирішення проблеми суспільного значення, існування якої виправдовує застосування механізму попередження незаконного надання землі у користування ФГ «Подолянка». Про наявність суспільної проблеми свідчить той факт, що земельні ділянки, які не можуть бути передані у користування без проведення земельних торгів, були надані відповідачеві всупереч цим вимогам.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, поясненнях на апеляційну скаргу, відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях доводи третьої особи та прокурора, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено місцевим господарським судом, що засновником - фізичною особою Миненко З.О. було створено Фермерське господарство "Подолянка", яке зареєстровано 18.11.2011 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №0000377, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та статутом фермерського господарства "Подолянка" ( а.с.60, 67-73).

15.02.2012 року на засіданні Грушуваської сільської ради Радою з питань надання в оренду земель сільськогосподарського призначення та водного фонду " була розглянута заява голови фермерського господарства "Подолянка " Миненко Зінаїди Олександрівни про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства в розмірі 101, 7 га контури № 1233-69,0 га рілля, № 1249-32,7 га із земель запасу та інших не наданих у власність чи користування (реформованого КСП "Грушуваський) на території Грушуваської сільської ради для ведення фермерського господарства ( за межами населених пунктів), віднесених до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення з метою оформлення права оренди терміном на 49 років.

Засідання Ради вирішило наступне: надати голові ФГ "Подолянка" Миненко З.О. дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства в розмірі 101,7 га контури № 122-69,0 га рілля, № 1249-32,7 га із земель запасу та інших не наданих у власність чи користування (реформованого КСП "Грушуваський" ) на території Грушуваської сільської ради для ведення фермерського господарства ( за межами населених пунктів), віднесених до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення з метою оформлення права оренди терміном на 49 років. ( а.с.23).

Розпорядженням голови відповідача від 27.12.2012р. № 635 затверджено проект землеустрою та зазначено про передачу в оренду третій особі ФГ "Подолянка" для ведення фермерського господарства земельну ділянку загальною площею 85,3423 га ріллі, контури № 1233 площею 53,2254 га, № 1249 площею 32, 1169 га терміном на 49 років. ( а.с.16).

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обгрунтування позову посилається на те, що при прийнятті оспорюваного розпорядження відповідачем було порушено вимоги земельного законодавства, а саме: ч.2 ст.124 Земельного кодексу України, якою встановлено, що земельні ділянки державної форми власності передаються в оренду за результатами проведення земельних торгів, які при наданні спірної земельної ділянки відповідачеві не проводились.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, погодився із доводами позовної заяви та виходив з того, що за приписами статей 124, 134 Земельного кодексу України, статей 7,8 Закону України "Про фермерське господарство" без конкурентних засад (земельних торгів) земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам, тоді як оспорюваним розпорядженням всупереч зазначеним нормам земля надавалася юридичній особі - ФГ "Подолянка".

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. З Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Порядок передачі у користування земельних ділянок державної та комунальної власності чітко врегульований чинним земельним законодавством.

Положеннями статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою зазначеної статті 134 наведеного Кодексу не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

За приписами частини 3 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Статтею 8 цього Закону визначено, що після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Таким чином, виходячи зі змісту вказаних норм, земельні ділянки державної та комунальної власності не на конкурентних засадах (земельних торгів) передаються в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам, передання ж таких земельних ділянок для ведення фермерського господарства в оренду юридичній особі, здійснюється за допомогою проведення земельних торгів.

Оскільки на момент прийняття розпорядження Барвінківської районної державної адміністрації № 635 від 27.12.2012 Фермерське господарство "Подолянка" вже набуло статусу юридичної особи, то отримання в подальшому земельних ділянок в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, що суперечить вимогам статей 123, 124, 134 Земельного кодексу України є підставою для визнання зазначеного розпорядження незаконним та його скасування в порядку статті 21 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду України від 04 листопада 2014 року у справі №3-157 ге 2/16/16.

Так, зокрема, у своїй постанові Верховний Суд України зазначив, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства.

Таким чином, місцевий господарський суд цілком правомірно задовольнив позовні вимоги.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання третьої особи в апеляційній скарзі на необхідність припинення провадження у справі №922/3634/15 у зв"язку із наявністю рішенням господарського суду Харківської обалсті від 21.05.2014 року у справі №922/4230/13, яким було відмовлено прокурору у задоволенні позову про скасування розпорядження голови Барвінківської РДА №97 від 15.02.2012 року.

При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 80 ГПКК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

При поданні позову у справі №922/3634/15 прокурор просив визнати незаконним та скасувати п.9 розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації №97 від 15.02.2012 року та розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 635 від 27.12.2012 року.

В подальшому, 13.08.2015 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог (том І, а.с 183-185), згідно з якою просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 635 від 27.12.2012 року. Господарським судом вказану заяву було прийнято до провадження.

Таким чином, після зменшення позивачем позовних вимог законність розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації №97 від 15.02.2012 року перестало бути предметом розгляду у справі №922/3634/15, у зв"язку з чим обставина прийняття господарським судом Харківської області рішення від 21.05.2014 року у справі №922/4230/13 не може слугувати підставою для припинення провадження у справі 922/3634/15 в порядку пункту 2 частини 1 статті 80 ГПК України.

Також колегія суддів вважає необгрунтованими і посилання заявника апеляційної скарги на положення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від від 30 червня 2006 року та у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, зважаючи на таке.

Виходячи з вимог Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року та відповідно до положень зазначених рішень Європейського суду з прав людини нявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цьої майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

Проте, задоволення позову у даній справі не тагне за собою позбавлення третьої особи майна, оскільки стосується лише визнання незаконним та скасування розпорядження, яким було затверджено проект землеустрою та вирішено надати спірну земельну ділянку ФГ "Подолянка" в оренду, що є лише проміжними стадіями у процедурі отримання права користування землею.

Крім того, стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак третя особа не надала жодних доказів передачі їй за актом приймання-передачі майна - спірної земельної ділянки, а також доказів укладення нею з відповідачем відповідного договору оренди землі, який би свідчив про виникнення у ФГ "Подолянка" права землекористування, та реєстрації такого договору у встановленому законодавством порядку.

Разом з цим, третя норма статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року визнає, що держави-учасниці Конвенції мають право контролювати використання власності відповідно до інтересів суспільства, приймаючи такі закони, які, на їхню думку, є для цього необхідними.

Також, втручання у право розпоряджатися майном з боку органів державної влади має здійснюватися в рамках певних критеріїв. Для визначення того, чи у конкретній ситуації втручання у право влас ності шляхом його обмеження чи позбавлення відповідало Конвенції, суд застосовує критерії пропорційності та ефективності.

Принцип пропорційності втручання вимагає дотримуватися справедливої рівноваги між загальними інтересами суспільства та норма ми, прийнятими для захисту основних прав. Таким чином, має існувати розумний зв'язок між вжитими заходами та їх метою.

З матеріалів справи вбачається, що, пред'являючи позов у вказаній справі, прокурор виходив саме з необхідності вирішення проблеми суспільного значення, існування якої виправдовує застосування механізму попередження незаконного надання землі у користування ФГ «Подолянка». Про наявність суспільної проблеми свідчить той факт, що земельні ділянки, які не можуть бути передані у користування без проведення земельних торгів, були надані всупереч цим вимогам.

До того ж, оспорюване розпорядження дозволяє отримати третій особі землю в користування на безоплатній основі, тоді як проведення земельних торгів є платною процедурою, тому позов прокурора відповідає інтересам суспільства в особі держави і щодо отримання справедливої плати за проведення процедури надання землі в користування.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.09.2015 року у справі № 922/3634/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 09.11.2015 року.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.