ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" листопада 2015 р.Справа № 924/1674/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Дячук Т.В.,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро м.Миколаїв

до товариства з обмеженою відповідальністю „Зелена миля с.Підлісний Олексинець Городоцького району Хмельницької області

про стягнення 288583,60грн.

Представники:

від позивача: не брав участі

від відповідача: ОСОБА_1 по довіреності №41 від 27.10.2015р.

В судовому засіданні 29.10.2015р. оголошувалась перерва до 15год.00хв. 12.11.2015р.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 288583,60грн., в т.ч.: 136121,51грн. курсової різниці, 76078,87грн. річні 36%, 76383,22грн. пені.

Ухвалою суду від 13.10.2015р. порушено провадження у справі і за клопотанням позивача судове засідання було призначено в режимі відеоконференції на 12.год.00хв. 29.10.2015р.

Судове засідання проводилось за участю представників сторін - від позивача ОСОБА_2 по довіреності від 09.01.2015р. (в режимі відоконференції), від відповідача ОСОБА_1 по довіреності від 27.10.2015р. №41.

Повноваженим представником позивача підтримано позовні вимоги. Зазначено, що 04.06.2014р. господарським судом Хмельницької області винесено рішення у справі №924/489/14 відповідно до якого підлягало стягненню з ТОВ „Зелена миля на користь ТОВ„Імперія-Агро 156461,50грн. основного боргу 62584,60грн. дооцінки вартості неоплаченого товару, 59488,63грн. - 36% річних, 21482,01грн. пені, 31292,30грн. штрафу, 6232,86грн. інфляційних нарахувань, 6760,00грн. відшкодування судового збору. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.08.2015р. рішення залишено без змін і на дату подання позову рішення виконано повністю. Позивачем проведено донарахування 136121,51грн. курсової різниці, а також проведено нарахування за період, з 04.04.2014р. по 09.08.2015р., 76078,87грн. річних 36% та 76383,22грн. пені.

Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечує, зазначивши, що ТОВ „Зелена миля не погоджується із позовною заявою з наступних причин : Питання щодо стягнення коштів із боржника після прийняття судового рішення регламентується Цивільним кодексом України, а також постановою пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (із змінами, внесеними згідно з постановою пленуму Вищого господарського суду № 6 від 10.07.2014). Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, якою регламентується відповідальність за порушення грошового зобовязання, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення інфляційних нарахувань і відсотків річних після прийняття судового рішення більш детально регламентує постанова пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань", в п.7.1 якої вказано, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобовязальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 ЦК України сум. Тобто, законодавцем чітко встановлено, що якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, стягувач (кредитор) вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку лише інфляційних нарахувань та процентів річних, до повного виконання грошового зобовязання. Позивачем в позовній заяві ставиться вимога про стягнення, крім встановлених ст.625 ЦК України відсотків річних, пеню і курсову різницю, стягнення яких не передбачено законодавством України. В постанові пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р. зазначено, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у звязку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і на неї, в силу припису ч.2 ст.550 ЦК України, проценти не нараховуються, інфляційні ж нарахування та нарахування трьох процентів річних на цю заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до ч.2 ст. 625 цього Кодексу з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням. На думку відповідача, позивач безпідставно нарахував 36 % річних з 04.04.2014р. оскільки рішення суду набрало законної сили 26.08.2014р. Відповідно до положень викладених в постанові пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р. проценти річних необхідно нараховувати з наступного дня, тобто з 27.04.2014р., а не з 04.04.2014р.

Також відповідач звертає увагу на те, що застосування відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, у відносинах між резидентами України також регулюється в Розділі 8 постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р., в якому зазначено, що положення ч.2 ст.533 ЦК України та ч.2 ст.198 ГК України містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов'язання відповідної ліцензії Національного банку України відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Відтак вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). Отже, якщо Позивач не має відповідної ліцензії, то відповідальність за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги але позивач, без відповідної ліцензії, ставить вимогу про стягнення курсової різниці за курсом торгів на міжбанківській валютній біржі. Стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості неможливе оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні). Стягнути інфляційні на валютні нарахування можливо лише з підстав, наведених у п.8.2 постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р., де вказано, що якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов'язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобовязання. З огляду на викладене, відповідач просить повністю відмовити в заявлених позовних вимогах.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам і іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

02.11.2015р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд спору за наявними документами, без участі його представника та просить вимоги задовольнити у повному обсязі.

Для повного і обєктивного дослідження всіх обставин, господарський суд вважає необхідним відкласти розгляд справи на іншу дату, в межах строку, встановленого ч.1 ст.69 ГПК.

Керуючись ст.ст.77,.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Розгляд справи №924/1674/15 відкласти на 11:00 год. "02" грудня 2015 р.

Суддя Т.В. Дячук

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи;

2 позивачу ТОВ „Імперія-Агро (поштова адреса : 03038, м.Київ, вул.Ямська, 8) надіслати;

3 відповідачу ТОВ „Зелена миля (32026, с.Підлісний Олексинець Городоцького р-ну Хмельницької обл.) надіслати.