РІШЕННЯ

"25" вересня 2015 р.Справа № 921/766/15-г/5

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом Тернопільського національного економічного університету вул. Львівська, 11, м.Тернопіль, 46020

до відповідача ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2 вул. Львівська, 7/68, м.Тернопіль, Тернопільська область,46009

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль, 46008

про стягнення 68 282,27 грн.

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 27 від 28.07.2015р.)

Відповідача: не з'явився.

Третя особа: не зявився.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача розяснено права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Тернопільський національний економічний університет звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовною заявою, з врахуванням заяви про часткову зміну предмету спору, яка прийнята до розгляду ухвалою суду від 16.09.2015р, до відповідача ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2, про стягнення 68 282,27 грн. з яких: 60 859,22 грн. заборгованість по відшкодуванню витрат на надані комунальні послуги; 7 423,05 грн. штрафні санкції.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між ними 18.11.2010 року, на виконання п.5.11 Договору оренди №695 нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.11.2010 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, Договору про відшкодування витрат за надані послуги в частині сплати вартості наданих комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 60 859,22 грн., в звязку з чим відповідачу за несвоєчасно проведені розрахунки нарахована пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідач відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив. Надіслані на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві та за якою згідно поданого позивачем витягу з ЄДРЮОФОП ОСОБА_1 підприємець ОСОБА_2 внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: вул.. Львівська будинок,7, м. Тернопіль, поштові відправлення: ухвали про порушення провадження по справі, повернута поштовим відділенням із відміткою за закінченням терміну зберігання, ухвали про відкладення розгляду справи від 02.09.2015р.та від 16.09.2015р. станом на 25.09.15р. до суду не повернулись.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 1 ст. 64 ГПК України, п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року N 18, п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/140 від 15.03.2010р. "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами в господарському судочинстві" господарський суд вважає, що процесуальні документи вручені відповідачу належним чином і відповідно про час та місце розгляду спору він повідомлений у встановленому чинним законодавством порядку.

Третя особа у своїх письмових поясненнях (лист №10-12-03659 від 15.09.2015року) вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, посилаючись при цьому на те, що, згідно укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2П Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.11.2010 року №695 остання зобов"язувалася здійснювати витрати, пов"язані з утриманням орендованого майна та протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на надання комунальних послуг Орендарю і відповідно такий договір 18.11.2010 року був укладений між сторонами у справі, а оскільки відповідачка не виконує своїх зобов"язань за даним договором щодо оплати наданих їй комунальних послуг, то в силу вимог ст..ст.509, 525, 526 ЦК України, ст..193 ГК України позовні вимоги про стягнення з відповідачки боргу за спожиті комунальні послуги та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань підлягають задоволенню. Разом з тим третя сторона звернулася до суду з клопотанням (лист №10-12-03768 від 22.09.2015р. вхідний № 20385 від 25.09.2015р.), в якому просить розглянути справу у відсутності його представника, у звязку з тим, що уповноважений представник приймає участь у розгляді цивільної справи № 603/404/15-ц у Монастириському районному суді, тому Регіональне відділення не може забезпечити явку представника в судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

18 листопада 2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області (надалі Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (надалі Орендар) укладено договір оренди №695 нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі договір оренди), згідно якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: нежитлове приміщення в корпусі №11 ТНЕУ площею 221,0кв.м, реєстраційний номер 33680120.2.ЮЧПШОГ006, за адресою: вул.. Львівська, 11-А, м.Тернопіль (надалі Майно), що перебуває на балансі Тернопільського національного економічного університету (надалі Балансоутримувач) (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 5.11.договору оренди, орендар зобовязується здійснювати витрати, повязані з утриманням орендованого Майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з Балансоутримувачем орендованого Майна договір на відшкодування витрат Балансоутримувача на надання комунальних послуг Орендарю.

Відповідно до п. 10.1 договору оренди, договір укладається строком на 1(один) рік, що діє з 18 листопада 2010 року до 18 листопада 2011 року включно.

Продовження дії цього договору на новий строк оформляється додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору, відповідно до вимог чинного на момент його закінчення законодавства, умови належного виконання орендарем всіх обовязків за договором оренди ( п.10.4 договору оренди).

В подальшому між Орендодавцем та Орендарем було укладено:

07.11.2011р. додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору оренди від 18 листопада 2010 року №695 нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно якої сторони погодились внести зміни та доповнення, зокрема до п.10.1. Розділу 10, виклавши його в наступній редакції: " Цей договір продовжено на 2 (два) роки, з 19.11.2011 по 19.11.2013 включно";

28.11.2013р. додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору оренди від 18 листопада 2010 року №695 нерухомого майна, що належить до державної власності ( зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 07.11.2011), згідно якої сторони погодились внести зміни та доповнення, зокрема до п.10.1. Розділу 10, виклавши його в такій редакції: " Цей договір продовжено на 2 (два) роки, з 20.11.2013 по 20.11.2015 року включно".

На виконання умов п.5.11. договору оренди 18 листопада 2010 року між Тернопільським національним економічним університетом ( надалі - Балансоутримувач/позивач) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 ( надалі Орендар/відповідач) укладено договір на відшкодування витрат за надані послуги ( надалі - договір), згідно якого Балансоутримувач зобовязується надавати, а Орендар відшкодовувати витрати Балансоутримувача на утримання орендованого майна, вартість отриманих послуг з водо-, енерго, терлопостачання, витрати на проведення дератизації і вивіз сміття та оплачувати суму річного земельного податку ( п.п. 1.1 п.1 договору).

Відповідно до п.п 2.1п.2 договору за надані послуги орендар зобовязується сплачувати готівковим або безготівковим шляхом загальну суму згідно з виставленим рахунком щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Згідно вимог статті 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Як зазначено в частині першій статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі із договорів.

Згідно вимог статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання і інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, відповідно до договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як передбачено чинним законодавством, зокрема, статтями 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина перша статті 530 Цивільного кодексу України визначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як слідує з матеріалів справи, позивач свої зобов"язання за договором щодо надання відповідачу послуг з водопостачання, теплопостачання та електропостачання (енергопостачання) виконував належним чином, надавши відповідачу зазначені послуги, що підтверджується наданими позивачем: доказами (актами здачі прийняття наданих послуг по водопостачанню, рахунками за активну електроенергію, розрахунками за теплопостачання) отримання таких послуг позивачем від спеціалізованих організацій: КП "Водоканал", Тернопільського міського РЕМ, КП "Тернопільміськтеплокомуненерго" за період з березня 2014 року по липень 2015 року та доказами (показники водомірів холодної води орендарів ТНЕУ за період з лютого 2014р. по червень 2015р., витягом із журналу реєстрації показників електролічильників субспоживачів(орендарів), актами зняття показів електролічильника, показниками використання теплової енергії для орендарів ТНЕУ за період з березня 2014 року по червень 2015 року (належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи)) надання таких послуг відповідачу. Для оплати наданих послуг у відповідності до умов п.2.1 договору, відповідачу виставлялись рахунки-фактури, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Доказами одержання відповідачем рахунків про оплату наданих послуг, свідчить часткова оплата останнім наданих послуг, що підтверджується виписками по рахунках (належним чином засвідчені копії, яких знаходяться в матеріалах справи).

Позивач стверджує, що відповідач свої зобов'язання згідно договору щодо оплати отриманих послуг з водо- тепло-, електропостачання за період з березня 2014 року по червень 2015 року включно, виконував несвоєчасно та не належним чином, у зв"язку з чим утворилась заборгованість в сумі 60859,22грн.

Відповідач на день розгляду справи будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне, в тому числі і щодо оплати отриманих від позивача за період з березня 2014 року по червень 2015 року включно послуг з водо-, тепло-, електропостачання суду не надав, а тому згідно вимог ст.ст.33,34 ГПК України слід вважати, що за ним рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на надані комунальні послуги в сумі 60859грн.22коп.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено що, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до. 4. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до п.п..3.1.п.3 договору, за порушення строків оплати, передбачених Договором п. 2 орендар сплачує Балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення виконання умов п. 2. з розрахунку від суми заборгованості.

Згідно ст. 526, ст.530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачем строк відшкодування витрат на надані комунальні послуги порушений, в зв'язку з чим він повинен нести відповідальність, передбачену п.п.3.1.п.3 договору, у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить 7423,05грн.

При таких обставинах та відповідно до вимог ст.ст.509, 525, 526, Цивільного кодексу України, ст.ст.173,193 ГК України та ст.ст.33,34 ГПК України позов підлягає задоволенню як обґрунтовано заявлений та не спростований відповідачем належними і допустимими доказами.

Судовий збір, згідно ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача, відповідно до задоволених позовних вимог.

Разом з тим, при зверненні з даним позовом до суду позивач згідно пл..доручення №5239 від 15 липня 2015 року сплатив судовий збір в сумі 1218 грн.00коп. за позовну вимогу, яка судом не розглядалася, а саме, вимога: про розірвання договору про відшкодування витрат за надані послуги, так як останнім до початку розгляду справи по суті заявлено заяву про часткову зміну предмету спору, яка прийнята судом ухвалою суду від 16.09.2015р., а відтак приймаючи до уваги клопотання позивача про повернення судового збору, подане 15.09.2015р., зайво сплачений судовий збір в розмірі 1218грн. 00коп. підлягає поверненню позивачу у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", згідно яких сплачена сума судового збору повертається за клопотанням сторони, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2, вул. Львівська 7/68, м.Тернопіль, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Тернопільського національного економічного університету, вул. Львівська, 11, м. Тернопіль, 60859грн.22коп. боргу по відшкодуванню витрат на надані комунальні послуги, 7423грн.05коп. пені та 1827грн.00коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

4. Повернути Тернопільському національному економічному університету, вул. Львівська, 11, м.Тернопіль, зайво сплачений судовий збір в розмірі 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять)грн.. 00коп. згідно платіжного доручення №5239 від 15 липня 2015р.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2015року.

Суддя Г.З. Андрушків