ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 листопада 2015 року Справа № 915/1776/15

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, особисто;

від відповідача:представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1776/15

За позовом: ОСОБА_1, 54001, АДРЕСА_1,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНТРИ", 54002, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, оф. 200Б,

Засновник: ОСОБА_2, АДРЕСА_2,

про: зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНТРИ" про визнання позивача, ОСОБА_1, такою, що вийшла з учасників ТОВ "ГРИНТРИ", а саме з посади директора товариства.

Заявлений позов позивач обгрунтовує тим, що починаючи з дня створення товариства від 30.05.2013 року і по теперішній час ніяких дій, ніякої діяльності товариство не здійснювало, про що свідчать звіти товариства за 2013 та 2014 роки. На підставі вищевикладеного, та у зв'язку з відсутністю засновника товариства з обмеженою відповідальністю «ГРИНТРИ» ОСОБА_2, керуючись статтями 116, 148 ЦК України, ст.. 88 ГК України, ст.. 10, 62 ЗУ «Про господарські товариства», ст.. 1, 2, 12, 54, 61 ГПК України, а також враховуючи положення п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24 жовтня 2008 року за № 13 та Рекомендацій Президій Вищого господарського суду України «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» від 28 грудня 2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень, частина з яких були вручені, частина - повернулись до суду з довідками пошти "із закінченням терміну зберігнання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомленого представника відповідача в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні позивача, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд дійшов до висновку про необхідність припинення провадження у справі на підставі приписів п.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Загальними збори учасників від 30.05.2013 було прийнято рішення у формі протоколу за № 1 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРИНТРИ»; затверджено Статут товариства та призначено на посаду директора ОСОБА_1 на підставі заяви від 30.05.2013 року з правом першого підпису.

У відповідності до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРИНТРИ», державна реєстрація якого проведена Виконавчим комітетом Миколаївської міської Ради за № 023508 від 30.05.2013 року, засновником товариства є громадянин Кореї ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_2, виданий 12.04.2013 року, Міністерством закордонних справ і торгівлі, зареєстрований: Республіка Корея, місто Сеул, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

ОСОБА_1, згідно протоколу загальних зборів № 1 від 30.05.2013 та наказу № 1 від 30.05І2013 року була призначена на посаду директора товариства з наданням права першого підпису.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права;2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Нормами ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Позивач у справі, ОСОБА_1, згідно протоколу загальних зборів № 1 від 30.05.2013 та наказу № 1 від 30.05.2013 року є директором товариства, тобто найманим працівником.

За таких обставин, та оскільки ОСОБА_1 не є учасником корпоративних відносин, спір не підлягає вирішенню в господарському суді Миколаївської області в порядку ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п.4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 44, п.1 ч.1 ст. 80, ст. ст. 821, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі припинити.

Ухвала підлягає оскарженню.

СуддяС.М. Коваль