РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015Справа №910/26252/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1
простягнення 50000 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Бузінський А.В. - представник за довіреністю № 856/2014 від 24.12.2014;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення 50000 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов'язок щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Kia Sportage, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу BMW, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/3012175, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 порушено провадження у справі № 910/26252/15; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1; справу призначено до розгляду на 26.10.2015.

У судовому засіданні 26.10.2015 представник позивача подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 26.10.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 330.

Представник третьої особи у судове засідання 26.10.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 348.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 26.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11.02.2014 між ОСОБА_3 (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Просто-Страхування» (страховик) укладено Договір № 1400383 серії ПКД «Просто-Каско» (індивідуальні умови добровільного страхування), яким передбачено страхування майнових інтересів вигодонабувача (Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс-Банк»), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням страхувальником транспортним засобом Kia Sportage, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.15 Договору строк його дії встановлений з 15.02.2014 по 14.02.2015.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію рішення Апеляційного суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 761/23039/14-ц (апеляційне провадження № 22-ц-796/6395/2015) та судом роздруковано з Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим та загальнодоступним, копію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 у справі № 761/23039/14-ц (провадження № 2/761/510/2015), з яких вбачається, що у серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Просто-Страхування», відповідно до якого, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.01.2015, просила суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 140176,97 грн., витрати на нотаріальні послуги у розмірі 250 грн., витрати на послуги оцінювача 1000,00 грн., витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля 500 грн., витрати на проведення експертизи 1845 грн., витрати на оплату послуг парковки автомобіля 2562 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3600,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 у справі № 761/23039/14-ц (провадження № 2/761/510/2015) позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 112141 грн. 58 коп., витрати, пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 3600 грн. 00 коп., витрати, пов'язані із проведенням експертного дослідження та експертизи у розмірі 2845 грн. 00 коп., що разом становить 118586 грн. 58 коп.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 761/23039/14-ц (апеляційне провадження № 22-ц-796/6395/2015) рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» витрат на правову допомогу у розмірі 3600 грн. 00 коп. та 1000 грн. 00 коп. за складання звіту оцінювачем скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3600 грн. 00 коп. та 1000 грн. 00 коп. за складання звіту оцінювачем; рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» загальної суми змінено; зменшено загальну суму, присуджену до стягнення рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015, з 118586 грн. 58 коп. до 113986 грн. 58 коп.; рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 в частині стягнутої суми судового збору змінено та зменшено розмір судового збору з 1185 грн. 86 коп. до 1139 грн. 86 коп.; в іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 залишено без змін.

Відповідно до Відомостей № 9373654 про дорожньо-транспортну пригоду, сформованих АІПС ДТП станом на 24.04.2014, та рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 у справі № 761/23039/14-ц (провадження № 2/761/510/2015) встановлено, що 12.04.2014 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом BMW, державний номер НОМЕР_2, порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Kia Sportage, державний номер НОМЕР_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У рішенні Апеляційного суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 761/23039/14-ц (апеляційне провадження № 22-ц-796/6395/2015) встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_1

Частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. № 8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Таким чином, з огляду на те, що обставини, встановлені у рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 у справі № 761/23039/14-ц (провадження № 2/761/510/2015) та рішенні Апеляційного суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 761/23039/14-ц (апеляційне провадження № 22-ц-796/6395/2015), а саме: факт настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди 12.04.2014 за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_1, та факт визнання винною у ДТП особою - ОСОБА_1, встановлені щодо особи, яка є позивачем у даній справі - Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування», встановлені вказаними рішеннями обставини мають преюдиційне значення та не повинні доказуватися у даній справі.

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 12775/14-54 від 19.11.2014, складеного судовим експертом Матвеївим В.В. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sportage, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,0) становить 141076 грн. 97 коп.

Відповідно до п. 2.8.6.1 Договору № 1400383 серії ПКД «Просто-Каско» (індивідуальні умови добровільного страхування) від 11.02.2014 страхове відшкодування виплачується з вирахуванням безумовної франшизи, визначеної п. 1.13, п. 1.13.1 та з урахуванням умов п. 1.8.3, що становить 0,5% від страхової суми - 180000 х 0,5% = 900 грн.

Згідно п.2.8.4 Договору № 1400383 серії ПКД «Просто-Каско» (індивідуальні умови добровільного страхування) від 11.02.2014 виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо страхувальнику по ризику «Пошкодження» на умовах п. 2.8.9.1 цього договору розмір збитку визначається без врахування податку на додану вартість.

У рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2015 у справі № 761/23039/14-ц (провадження № 2/761/510/2015) встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Kia Sportage, державний номер НОМЕР_1, становить 141076 грн. 97 коп.; розмір належного до виплати страхового відшкодування за Договором № 1400383 серії ПКД «Просто-Каско» (індивідуальні умови добровільного страхування) від 11.02.2014 становить 112141 грн. 58 коп. (141076,97 грн. - 900 франшизи - 28035,39 грн. (20% ПДВ).

Згідно зі страховим актом № 96624 від 10.07.2015, складеним позивачем, розмір страхового відшкодування за Договором № 1400383 серії ПКД «Просто-Каско» (індивідуальні умови добровільного страхування) від 11.02.2014 становить 113986 грн. 58 коп., на підставі якого та заяви страхувальника на виплату/доплату страхового відшкодування від 02.07.2015 позивачем було виплачено 15.07.2015 готівкою через касу ВТБ-банку страхове відшкодування у розмірі 113986 грн. 58 коп., що підтверджується належним чином засвідченою копією банківської виписки з рахунку позивача станом на 15.07.2015.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу BMW, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/3012175 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 0 грн. 00 коп. (відповідно до витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, долученого позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування на суму 113986 грн. 58 коп. (вих. № 04-4066 від 12.08.2015), та листом ви. № 745-15 від 03.09.2015 відповідач повідомив позивача, що ним прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 50000 грн. 00 коп. протягом 3-з робочих днів. Однак, відповідач страхове відшкодування позивачу у розмірі 50000 грн. 00 коп. за Полісом АС/3012175 не виплатив, що не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів виплати страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу BMW, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/3012175, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу BMW, державний номер НОМЕР_2, власнику автотранспортного засобу Kia Sportage, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Згідно з п. п. 4.3. та 4.4. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу"оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством.

Як встановлено судом, відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 12775/14-54 від 19.11.2014, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sportage, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,0) становить 141076 грн. 97 коп.

Як встановлено судом, позивачем було виплачено 15.07.2015 готівкою через касу ВТБ-банку страхове відшкодування за Договором № 1400383 серії ПКД «Просто-Каско» (індивідуальні умови добровільного страхування) від 11.02.2014 у розмірі 113986 грн. 58 коп., що підтверджується належним чином засвідченою копією банківської виписки з рахунку позивача станом на 15.07.2015.

Як встановлено судом, Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/3012175 встановлено розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 0 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/3012175 у межах фактично здійснених ним витрат (113986 грн. 58 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Ез = 0,0 (141076 грн. 97 коп.) та франшизи за Полісом АС/3012175 у розмірі 0 грн. 00 коп. та ліміту відповідальності страховика за Полісом АС/3012175 у сумі 50000 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення 50000 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ. Вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код: 24745673) грошові кошти у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 02.11.2015

Суддя І.М. Отрош