ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р. Справа № 914/2838/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Гнатюк Г. М.

суддів: Кравчук Н.М.

Мирутенка О.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея Лізинг", м. Львів б/д

на ухвалу господарського суду Львівської області від 05.10.2015р.

у справі № 914/2838/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея Лізинг", м. Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вічар Аптека", м. Київ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гарант плюс", м. Львів

про стягнення заборгованості та повернення предмету лізингу,

за участю представників:

від позивача: Дзундза О.В. - представник,

від відповідачів-1,2: не з'явилися

27.10.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея Лізинг" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.10.2015р. про залишення позову без розгляду у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М. При цьому, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 29.10.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 12.11.2015р.

В судове засідання 12.11.2015р.з'явився представник позивача, якому роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України та який надав суду усні пояснення.

Враховуючи те, що у відповідності до п.2 ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, а також те, що відповідачі-1, 2 були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, колегія вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, у відповідності до ст.75 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.10.2015р. у справі №914/2838/15 (суддя Манюк П.Т.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея Лізинг" до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вічар Аптека" та відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гарант плюс" про стягнення заборгованості та повернення предмету лізингу - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ідея Лізинг" подало апеляційну скаргу, в якій ухвалу суду першої інстанції вважає безпідставною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняту з неповним з'ясуванням обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи. При цьому скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено причини невиконання ухвали суду від 20.08.2015р. Представник позивача в судове засідання 14.09.2015р. не з'явився, так як позивач не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, а тому був позбавлений можливості забезпечити явку представника для дачі пояснень та виконати вимоги ухвали суду від 20.08.2015р. Вказує, що 25.08.2015р. отримав ухвалу про порушення провадження у справі від 20.08.2015р., а ухвалу суду від 14.09.2015р. про відкладення розгляду справи на 05.10.2015р. позивачем не отримано і станом на дату подання апеляційної скарги.

Відповідачі -1,2 не надали відзивів на апеляційну скаргу.

Розглянувши подану апеляційну скаргу та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвалу господарського суду Львівської області від 05.10.2015р. у справі №914/2838/15 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25.02.2013 року між ТзОВ "Ідея Лізинг" (лізингодавець) та ТзОВ "Вічар Аптека" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № ФЛ/8-2013згідно п. 1.1 якого лізингодавець зобов'язується передати у користування на строк та на умовах, визначених даним договором, визначений лізингоодержувачем та придбаний для цього у продавця транспортний засіб, а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу у користування, сплачувати лізингові платежі в розмірі та на умовах, визначених договором лізингу та після сплати всіх лізингових платежів придбати предмет лізингу за ціною продажу (а.с.26-29).

На виконання своїх зобов'язань за договором, позивач надав відповідачу транспортний засіб, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.03.2013 р. транспортного засобу марки FIAT, модель DOBLO, 2013 року виписку, шасі № ZFA 6617, реєстраційний номер АА 7769 КК.

Відповідно до п. 2.1 договору лізингу, лізингоодержувач зобов'язаний сплачувати лізингодавцю лізингові платежі щомісяця згідно графіку платежів, наведеного в додатку №1 до договору лізингу.

Як вказує позивач, відповідач порушував терміни сплати лізингових платежів, внаслідок чого у нього за період з 12.03.2014 р. по 01.08.2015 р. виникла заборгованість в розмірі 202341,75 грн.

03.08.2015 р. між ТзОВ "Ідея Лізинг" та ТзОВ "Фінансова компанія "Гарант Плюс" (надалі відповідач-2) був укладений договір поруки № 15/587, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ТОВ "Вічар Аптека" зобов'язань перед позивачем за вказаним договором в межах 100,00 грн. (а.с.38)

Позивач у позовній заяві просив стягнути з ТзОВ "Вічар Аптека" заборгованість в розмірі 202341,75 грн., стягнути солідарно з ТзОВ "Вічар Аптека" та ТзОВ "Гарант Плюс" грошові кошти в сумі 100,00 грн. (згідно з договором поруки № 15/587) та вилучити і передати позивачу предмет лізингу - транспортний засіб марки FIAT, модель DOBLO, 2013 року виписку, шасі № ZFA 6617, реєстраційний номер АА 7769 КК.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.08.2015р. призначено розгляд справи на 14.09.2015р. та від позивача витребувано: оригінали додатків до позовної заяви для огляду судом; деталізований акт звірки розрахунків з відповідачем згідно договору фінансового лізингу від 25.02.2013 р. № ФЛ/8-2013 станом на час розгляду справи судом; деталізований розрахунок основного боргу, комісії, пені; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про державну реєстрацію відповідача-1 станом на час розгляду справи судом; докази, що обґрунтовують заяву про забезпечення позову. Дана ухвала була отримана позивачем 25.08.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.08.2015р. (а.с.6)

14.09.2015р. позивач не забезпечив явку в судове засідання уповноваженого представника, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, вимоги ухвали господарського суду Львівської області від 20.08.2015 р. не виконав.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.09.2015р. розгляд справи відкладено на 05.10.2015р. та від позивача повторно витребувано докази, що вказані в ухвалі господарського суду Львівської області від 20.08.2015р.

Скаржник зазначає, що у зв'язку з неявкою представника позивача в судове засідання 14.09.2015р. позивач не був належним чином повідомлений про дату та час на який відкладено розгляд справи, а тому був позбавлений можливості забезпечити явку представника для дачі пояснень та виконати вимоги ухвали суду від 20.08.2015р.

Як вбачається зі списку згрупованих внутрішніх поштових відправлень, рекомендованих листів господарського суду Львівської області від 17.09.2015р., ухвала господарського суду Львівської області від 14.09.2015р. була надіслана на адресу позивача 17.09.2015р. (а.с.72)

Згідно п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судам першої інстанції" за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Таким чином, доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним вище аналізом обставин справи та чинного законодавства, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 4.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судам першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК України.

За таких обставин справи апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач на вимогу суду не з'явився в судові засідання, не повідомив суд про поважність причин такої неявки та не надав суду витребувані докази, що в свою чергу перешкоджає вирішенню спору по суті.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що згідно ст. 81 після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку ГПК України.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 05.10.2015р. у справі №914/2838/15 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея Лізинг" залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 05.10.2015р. у справі №914/2838/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея Лізинг" залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 13.11.2015р.