УХВАЛА

09.11.2015Справа № 910/26343/15

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча

компанія»

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській

громадській організації «Союз інвесторів України» від 07.09.2015 року

у справі № 88/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай»

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Яцько Р.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2015 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» прийнято рішення, відповідно до якого стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія» на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» заборгованість у розмірі сплачених але не повернутих кредитних коштів та відсотків в сумі 23 135 150,72 долари, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією - 344 760,26 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 895 421,12 грн. та витрати по сплаті третейського збору в сумі 25 500,00 грн.

07.10.2015 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий урожай» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 07.09.2015 року у справі № 88/15.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Ухвалою суду від 12.10.2015 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий урожай» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 07.09.2015 року у справі № 88/15 прийнято судом до розгляду та призначено її розгляд на 30.10.2015 року.

26.10.2015 року, на виконання вимог ухвали суду від 12.10.2015 року, Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» надано до Господарського суду міста Києва справу № 88/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія» про стягнення заборгованості; свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду; регламент постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України».

У судовому засіданні 30.10.2015 року представник позивача надав усні пояснення у справі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 30.10.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 30.10.2015 року розгляд справи відкладено на 09.11.2015 року.

В судовому засіданні 09.11.2015 року представник позивача надав усні пояснення по справі відповідно до яких проти задоволення заяви про скасування рішення третейського суду заперечував.

Представник відповідача (заявника), третьої особи в судове засідання 09.11.2015 року не з'явились не з'явився, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що неявка в судове засідання представників відповідача (заявника) та третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали третейської справи, розглянувши подані відповідачем (заявником) документи, заслухавши пояснення представника відповідача (заявника), суд дійшов висновку, що заява про скасування рішення Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.09.2015 року у справі № 88/15 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.03.2012 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» (позичальник, боржник, третя особа) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО-КL, зі змінами та доповненнями, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті в межах ліміту, та надано банком кредитні кошти, що складає 20 000 000,00 доларів США, з процентною ставкою за користування кредитом, що визначалась залежно від кредитового обороту позичальника, в розмірі - 12, 95 % річних в доларах США.

Відповідно до п. 11.16 кредитного договору всі спори сторін, що не врегульовані мирним шляхом, вирішуються відповідним судом за місцезнаходженням відповідача.

21.06.2013 року між позивачем та третьою особою було укладено договір №3 про внесення змін до кредитного договору, яким було внесено зміни до п. 11.16 кредитного договору, та викладено його в новій редакції, відповідно до якої зазначено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, піддягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України». При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.

З метою забезпечення виконання третьою особою своїх зобов'язань за кредитним договором від 06.03.2012 року № 26-Н/12/24/ЮО-КL, 16.10.2013 року між позивачем (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія» (поручитель, відповідач) укладено договір поруки, відповідно до п 2.1. договору якого, поручитель бере на себе обов'язок виконання зобов'язань, які були невиконані боржником, та які передбачені кредитним договором.

Відповідно до п. 6.8 договору поруки усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, піддягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України». При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього Договору.

Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія», за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» про стягнення заборгованості за договором відкриття кредитної лінії від 06.03.2012 року № 26-Н/12/24/ЮО-КL.

07.09.2015 року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» було прийнято рішення у справі № 88/15, яким позов Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» задоволено частково, а саме, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія» на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» заборгованість у розмірі сплачених, але не повернутих кредитних коштів та відсотків в сумі 23 135 150,72 доларів США; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією - 344 760, 26 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - 895 421, 12 грн., а також третейський збір у розмірі 25 500,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено підвідомчість справ третейським судам. Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, було визначено, що усі спори, що виникають при виконанні цього договору, або у зв'язку з ним, або випивають з нього та становлять предмет спору, вирішуються Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України».

Крім того, в чинному законодавстві відсутня заборона щодо розгляду третейським судом спорів, що виникають з кредитних договорів.

Відповідно ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа № 88/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія», за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» про стягнення заборгованості за договором відкриття кредитної лінії від 06.03.2012 року № 26-Н/12/24/ЮО-КL, підвідомча третейському суду.

Крім того, судом встановлено, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, третейську угоду не було визнано недійсною компетентним судом, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам статей 16 - 19 Закону України «Про третейські суди», третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Щодо твердження заявника, про неналежне повідомлення останнього про розгляд справи третейським судом, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 15 Закону України «Про Третейські суди», обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку, погодженому сторонами, і за вказаними ними адресами.

У постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається регламентом третейського суду.

За приписами ст. 51 регламенту про Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», Третейський суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третейський суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання.

Повідомлення направляється за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, телеграмою, телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, у тому числі шляхом вручення.

Повідомлення вважаються такими, що отримані стороною в день їх доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Неотримання судом підтвердження про отримання стороною надісланого їй повідомлення не перешкоджає розгляду справи за відсутності такої сторони, якщо повідомлення було направлено судом з дотриманням порядку, визначеного цією статтею.

Отже, регламент третейського суду передбачає можливість повідомлення сторін про засідання не лише засобами поштового зв'язку, а й іншими наявними засобами.

Таким чином, для своєчасного отримання повідомлення про засідання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія» мало можливість повідомити Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» про свою фактичну адресу або інші засоби зв'язку (телефон, факс, електронну адресу і т.д.).

З матеріалів справи вбачається, що Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» було належним чином повідомлено заявника про дату, час та місце розгляду третейського спору шляхом надсилання відповідних ухвал, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи реєстрами відправки рекомендованої кореспонденції від 10.07.2015 року та від 17.08.2015 року.

Вищезазначені ухвали суду були направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія», а саме: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, проте повернулися до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Вказана адреса підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За таких обстави, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія» було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду третейської справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 6.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року за № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, у разі оскарження рішення третейського суду з інших підстав, ніж наведені в частині другій статті 122-5 ГПК, у прийнятті відповідної скарги слід відмовити з посиланням на частину четверту статті 122-1 і відповідний пункт частини другої статті 122-5 ГПК названого Кодексу. Якщо заява про скасування рішення третейського суду обґрунтована посиланням як на підставу (підстави), зазначені в Законі та в ГПК, так і на іншу підставу (підстави), які не передбачені цими законодавчими актами, то відповідна заява підлягає розглядові в тій частині, що підпадає під ознаки частини третьої статті 51 Закону та частини другої статті 122-5 ГПК, а в прийнятті її в іншій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-6 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 86, 122-4, 122-5, 122-6 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна агропродовольча компанія» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 07.09.2015 року у справі № 88/15 відмовити.

Суддя Спичак О.М.