РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015Справа №910/21740/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Рем Побут Техніка»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_2
простягнення 75 235,00 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Маленко О.В.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Рем Побут Техніка» (надалі - «Товариство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - «Підприємець») про стягнення 75 235,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору суборенди №32/2 від 01.01.2015 р. орендодавець передав відповідачу у строкове платне користування нежиле приміщення, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по внесенню орендної плати не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 75 235,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.08.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 30.09.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2015 р. розгляд справи відкладено на 02.11.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

В судове засідання представник позивача з'явився, на виконання вимог ухвали суду надав документи та пояснення стосовно суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №868.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 р. між Товариством (орендар) та Підприємством (суборендар) був укладений договір суборенди нежитлового приміщення №32/2 (надалі - «Договір»), відповідно до умов п. 1.1 якого орендар надає, а суборендар отримує в тимчасове користування на правах оренди нежитлове приміщення на підставі цього договору загальною площею 140,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_2.

За змістом п. 3.1 Договору передача приміщень в суборенду, а також при згоді суборендаря майна, обладнання здійснюється за актом приймання-передачі (додаток 1), підписання якого свідчить про фактичну передачу в оренду.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що строк дії договору встановлюється з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р. Підставою для одностороннього розірвання договору є порушення сторонами виконання обов'язків, передбачених цим договором.

Згідно з п. 5.1 Договору орендна плата договірна (в грошовій формі) і складає 14 000,00 грн. з ПДВ при однозмінній роботі. Орендна плата сплачується суборендарем в строк до 10 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок орендаря. Розмір орендної плати змінюється орендарем з внесенням змін в договір або підписанням додаткової угоди (п. 5.2).

На виконання умов Договору позивачем було надано, а відповідачем прийнято в суборенду нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 від 01.01.2015 р.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості з орендної плати у розмірі 75 235,00 грн.

Договір є договором суборенди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Матеріалами справи (актом приймання-передачі нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 від 01.01.2015 р.) підтверджується факт передачі позивачем в оренду, прийняття відповідачем та користування ним спірним нежитловим приміщенням у період з січня по червень 2015 року. За вказаний період позивачем нараховано до сплати суборендну плату у розмірі 84 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п. 5.2 Договору орендна плата сплачується суборендарем в строк до 10 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок орендаря.

Відповідач частково сплатив на користь позивача орендну плату на загальну суму 8 765,00 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами за період з 09.01.2015 р. по 27.04.2015 р.

Отже, заборгованість відповідача з орендної плати перед позивачем становить 75 235,00 грн., а з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 5.2 Договору строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 75 235,00 грн. на підставі Договору. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Підприємцем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги Товариства про стягнення з Підприємця заборгованості з орендної плати у розмірі 75 235,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Рем Побут Техніка» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (04201, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Рем Побут Техніка» (04050, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код 03058715) заборгованість у розмірі 75 235 (сімдесят п'ять тисяч двісті тридцять п'ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.11.2015 р.

Суддя В.П. Босий