КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа№ 910/22529/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 11.11.2015 року,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славінського Валерія Івановича на ухвалу господарського суду міста Києва від 28.09.2015 року

у справі № 910/22529/15 (суддя - Мельник В.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славінського Валерія Івановича

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика»

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Біпродукт»

про стягнення 175 700 699,09 грн. та звернення стягнення на предмет застави.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.09.2015 року по справі № 910/22529/15 позов ПАТ «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славінського В.І. - залишено без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.81 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2015 року, ПАТ «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славінського В.І. звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 28.09.2015 року по справі № 910/22529/15 скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Біпродукт» просить апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Златобанк» та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції. ТОВ «Біпродукт» вважає, що ухвала суду першої інстанції від 28.09.2015 року є законно, обґрунтованою та такою, що винесена без порушення норм процесуального права. Крім того, відповідач-2 просив суд апеляційної інстанції розглядати дану справу за відсутності представника ТОВ «Біпродукт». При цьому у своєму відзиві відповідач-2 зазначив, що ТОВ «Біпродукт» не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не укладало жодного договору застави корпоративних прав з ПАТ «Златобанк». Тобто, відповідач-2 вважає, що на час розгляду даної справи у суді першої інстанції існували два позови з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

У судовому засіданні 28.10.2015 року та 11.11.2015 року представник скаржника надав суду свої пояснення по справі в яких, підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просив оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва скасувати, та направити матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду.

Представник ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» у судових засіданнях 28.10.2015 року та 11.11.2015 року також надав суду свої пояснення по справі в яких заперечив проти поданої апеляційної скарги. Представник відповідача-1 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою та такою, що винесена без порушення норм матеріального та процесуального права. Представник ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу господарського суду міста Києва від 28.09.2015 року без змін.

Представники ТОВ «Біпродукт» у судові засідання 28.10.2015 року та 11.11.2015 року не з'явились про день та час розгляду справи відповідач-2 повідомлявся належним чином. При цьому від ТОВ «Біпродукт» до суду надійшов відзив в якому відповідач-2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції справу розглядати за відсутності його представника.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідач-2 що не з'явився в судове засідання, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Участь у судовому засіданні 11.11.2015 року представників ТОВ «Біпродукт», судом обов'язковою не визнавалась. Клопотань про витребування письмових доказів та відкладення розгляду справи не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі. При цьому судом апеляційної інстанції прийнято до уваги пояснення відповідача викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Також, судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений п'ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду та у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України за клопотанням сторін, строк розгляду справи вже продовжувався.

Відповідно до статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про залишення позову без розгляду.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 28.09.2015 року є законною та обґрунтованою, виходячи із наступного.

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Торогово-логістичний комплекс «Арктика» та товариства з обмеженою відповідальністю «Біпродукт» про стягнення грошових коштів за кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010 року та звернення стягнення на предмет застави.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції місцевому господарському суду стало відомо, що такі ж позови розглядаються ще двома судами.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що на час розгляду даної справи господарським судом міста Києва, дійсно у провадженні господарського суду Київської області та Дарницького районного суду міста Києва знаходилися справи № 911/3958/15 та № 2/753/5249/15 відповідно.

По справі № 911/3958/15 що розглядається господарським судом Київської області публічним акціонерним товариством «Златобанк» заявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Торогово-логістичний комплекс «Арктика» про стягнення заборгованості за кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010 року та звернення стягнення на предмет застави - майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ «Торогово-логістичний комплекс «Арктика». Провадження у даній справі порушено ухвалою від 02.09.2015 року.

Крім того, по справі № 2/753/5249/15 що розглядалася Дарницьким районним судом міста Києва публічним акціонерним товариством «Златобанк» заявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Торогово-логістичний комплекс «Арктика» та Уварова Микола Єгорович про стягнення заборгованості за кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010 року та звернення стягнення на предмет застави. Провадження у справі відкрито та призначено до розгляду ухвалою від 11.06.2015 року.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та перевірено судом апеляційної інстанції що господарським судом Київської області розглядається справа за участю тих же сторін та з ти х же підстав, що і у справі № 910/22529/15, крім того, Дарницьким районним судом міста Києва також розглядається справа № 753/9872/15-ц за участю таких же сторін та про стягнення такої ж суми коштів за тим же договором, що і у даній справі.

Як правильно вказав суд першої інстанції у даному випадку, має місце існування в провадженні господарського суду Київської області та Дарницького районного суду міста Києва трьох ідентичних справ, що є підставою для застосування приписів пункту 2 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України до двох із них.

Імперативність вказаної норми полягає в обов'язку суду залишити без розгляду позов у випадку існування в провадженні аналогічного спору за яким вже порушено провадження.

Залишення позову без розгляду - це одна з форм закінчення провадження у справі без винесення судового рішення. Залишення позову без розгляду - це закінчення розгляду справи, викликане недотриманням позивачем установлених законом умов порушення і нормального розвитку судового процесу.

Як зазначено у п. 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Від припинення провадження у справі залишення позову без розгляду відрізняється підставами та наслідками. Після залишення позову без розгляду допускається повторне звернення до господарського суду.

За таких обставин, у зв'язку з тим, що в провадженні вказаних вище господарському суді Київської області та Дарницькому районному суді місті Києві існують спори між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що і спір у справі господарського суду міста Києва №910/22529/15, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд безпідставно залишив без розгляду позовну заяву щодо ТОВ «Біпродукт», оскільки останнє не було ні стороною у справі № 911/3958/15, ні стороною по справі № 2/753/5249/15, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки як зазначили ТОВ «Біпродукт», ТОВ «Торогово-логістичний комплекс «Арктика» та перевірено судом апеляційної інстанції ТОВ «Біпродукт» не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не укладало договору застави корпоративних прав з ПАТ «Златобанк». Зазначені обставини скаржником не спростовано ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, виходячи з вищевикладеного, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 28.09.2015 року, прийнята після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм процесуального права, є такою що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славінського Валерія Івановича на ухвалу суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славінського Валерія Івановича слід відмовити, а оскаржувану ухвалу господарського суду м. Києва від 28.09.2015 року залишити без змін.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України, господарський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славінського Валерія Івановича на ухвалу господарського суду міста Києва від 28.09.2015 року у справі № 910/22529/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду м. Києва від 28.09.2015 року у справі № 910/22529/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/22529/15 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя О.І. Лобань

Судді А.Г. Майданевич

Р.В. Федорчук

Дата підписання 16.11.2015 року