РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015№910/23327/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23327/15

за позовом першого заступника прокурора Дніпровського району міста Києва, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ітерлевіс", м. Київ,

про стягнення 79 206,96 грн.,

за участю представників:

прокуратури - Колодчиної Р.В. (посвідчення від 12.11.2014)

позивача - Гармашова Б.С. (довіреність від 10.02.2015 №08);

відповідача - не з'явився.

Перший заступник прокурора Дніпровського району міста Києва, в інтересах держави (далі - Прокурор) в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі - Фонд) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ітерлевіс" (далі - ТОВ "Ітерлевіс"): 73 841,15 грн. основного боргу, який виник у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору нерухомого майна, що належить до державної власності, від 31.07.2014 №6869 (далі - Договір); 5 149,67 грн. пені; 216,15 грн. втрат від інфляції, а всього 79 206,96 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 порушено провадження у справі.

Позивач 12.10.2015 подав суду письмові пояснення, у яких зазначив таке: на виконання Договору позивачем передано, а відповідачем прийнято приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 31.07.2014; 30.07.2015 Фондом та ТОВ "Ітерлевіс" укладено договір №6869 про припинення Договору (далі - Договір від 30.07.2015); згідно з актом приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 30.06.2015 орендар повернув, а орендодавець прийняв орендоване майно; орендна плата була визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), далі - Методика розрахунку; на підтвердження неналежного виконання відповідачем умов Договору було надано розрахунок стосовно заборгованості (з травня по червень 2015 року).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2015 продовжено строк розгляду справи до 17.11.2015 включно; відкладено розгляд справи на 09.11.2015у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання.

У судовому засіданні 09.11.2015 представники Прокуратури та позивача надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяв не подав, вимоги ухвал суду не виконав.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, будинок 15, офіс 1014), що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті ухвал; до матеріалів справи долучено конверт повернення з адреси відповідача з відміткою поштового відділення «причини повернення: за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 09.11.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників Прокуратури та позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 Фонд (орендодавець) та ТОВ "Ітерлевіс" (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 309,6 кв.м. на сьомому та восьмому поверхах будівлі, реєстрований №00209131.1.АААДКК687, розміщеної за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 15 (майно), що перебуває на балансі державного підприємства «Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень», ідентифікаційний (балансоутримувач), вартість якого визначено згідно з висновком про вартість станом на 31.01.2014 і становить 2 946 700 грн. (пункт 1.1 Договору);

- майно передається в оренду з метою розміщення офісу (пункт 1.2 Договору);

- орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - червень 2014 року 49 214,73 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - липень 2014 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за липень 2014 року (пункт 3.1 Договору);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (пункт 3.3 Договору);

- орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (пункт 3.6 Договору);

- орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 Договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (пункт 3.7 Договору);

- у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 (три) місяця, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості (пункт 3.8 Договору);

- у разі розірвання за згодою сторін Договору орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов'язку сплати заборгованості за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (пункт 3.11 Договору);

- орендар зобов'язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар,вказується «призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні Договору) (пункт 5.3 Договору);

- Договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 31.07.2014 до 31.07.2015 включно (пункт 10.1 Договору);

- чинність Договору припиняється достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду (підпункт 10.6.3 пункту 10.6 Договору).

За актом приймання-передачі орендованого майна від 31.07.2014 Фонд передав, а ТОВ "Ітерлевіс" прийняло в строкове платне користування майно: нежитлові приміщення загальною площею 309,6 на сьомому та восьмому поверхах будівлі, реєстрований №00209131.1.АААДКК687, розміщеної за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 15.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що об'єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 291 Господарського кодексу України (далі - ГК України) одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

30.07.2015 Фондом (орендодавець) та ТОВ "Ітерлевіс" (орендар) укладено Договір від 30.07.2015, за умовами якого:

- чинність Договору достроково припинено за взаємною згодою сторін (пункт 1 Договору від 30.07.2015);

- Договір вважається припиненим 30.06.2015 (пункт 2 Договору від 30.07.2015);

- Договір від 30.07.2015 є невід'ємною частиною Договору і вступає в дію з моменту підписання його сторонами (пункт 3 Договору від 30.07.2015).

Відповідно до акта приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 30.06.2015 ТОВ "Ітерлевіс" повернув, а Фонд прийняв із користування нерухоме майно загальною площею 309,6 кв.м. на сьомому та восьмому поверхах будівлі, розміщеної за адресою: м. Київ, вул. .М. Раскової, 15, що перебуває на балансі державного підприємства «Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень».

На підставі умов Договору у відповідача виникла зобов'язання з оплати орендної плати до державного бюджету на загальну суму 473 746,73 грн., а саме: за липень 2014 року - 1 115,74 грн.; за серпень 2014 року - 34 864,82 грн.; за вересень 2014 року - 35 875,90 грн.; за жовтень 2014 року - 36 736,92 грн.; за листопад 2014 року - 37 434,92 грн.; за грудень 2014 року - 38 557,96 грн.; за січень 2015 року - 39 753,26 грн.; за лютий 2015 року - 41 860,18 грн.; за березень 2015 року - 46 381,08 грн.; за квітень 2015 року - 52 874,44 грн.; за травень 2015 року - 54 037,68 грн.; за червень 2015 року - 54 253,83 грн.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами частини четвертої статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як передбачено Договором, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (червень 2014 року) 49 214,73 грн.

За приписами частини першої та другої статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Судом встановлено, що ТОВ "Ітерлевіс" було сплачено до державного бюджету лише 399 905,59 грн. (за період з липня 2014 року по квітень 2015 року).

Так, відповідач не сплатив орендну плату за Договором за травень 2015 року у сумі 54 037,68 грн. та за червень 2015 року у сумі 19 803,51 грн., тобто 73 841,14 грн.

Отже, заборгованість відповідача з орендної плати за Договором станом як на 04.08.2015 (за розрахунком позивача), так і станом на дату прийняття рішення (09.11.2015) становить 73 841,14 грн. (473 746,73 грн. - 399 905,59 грн.).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Фонд листом від 30.07.2015 №30-05/7853 звернувся до ТОВ "Ітерлевіс" з вимогою про сплату основної заборгованості за Договором у сумі 73 841,14 грн. та пені у сумі 4 663,62 грн. (яка була нарахована позивачем станом на 31.07.2015) протягом 10 (десяти) днів.

Однак, відповідач на вказану вимогу не відреагував, суму заборгованості за Договором позивачу не перерахував.

Отже, оскільки ТОВ "Ітерлевіс" свої договірні зобов'язання щодо сплати орендної плати за травень 2015 року у сумі 54 037,68 грн. та за червень 2015 року у сумі 19 803,51 грн. належним чином не виконало, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором у сумі 73 841,14 грн. є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 5 149,67 грн. пені та 216,15 грн. втрат від інфляції.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача 216,15 грн. втрат від інфляції за період з 16.06.2015 по 15.07.2015 (сума заборгованості 54 037,63 грн.).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми втрат від інфляції, суд дійшов висновку, що він не правильний; за перерахунком суду сума втрат від інфляції за період з 16.06.2015 по 15.07.2015 становить 0,00 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача 216,15 грн. втрат від інфляції не підлягає задоволенню.

Що ж до стягнення пені, то господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендна плата перерахована невчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 Договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Так, позивач просить суд стягнути 5 149,67 грн. пені за такі періоди:

з 16.06.2015 по 15.07.2015 (сума заборгованості 54 037,63 грн.) на суму 2 665,14 грн. (за розрахунком суду 2 664,87 грн.);

з 16.07.2015 по 16.07.2015 (сума заборгованості 108 291,46 грн.) на суму 178,03 грн. (за розрахунком суду 178,01 грн.);

з 17.07.2015 по 04.08.2015 (сума заборгованості 73 841,14 грн.) на суму 2 306,50 грн. (за розрахунком суду 2 306,27 грн.).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені, суд дійшов висновку, що він неправильний; за перерахунком суду сума пені становить 5 149,15 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь відповідача підлягає 5 149,15 грн. пені за розрахунком суду; у стягненні решти суми пені (0,52 грн.) слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається зі змісту частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач є особою, яка не звільнена від сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080 грн.).

Статтею 8 Закону України від 28.12.2014 № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01.01.2015 мінімальна заробітна плата становить 1 218 грн.

Отже, оскільки у поданні позовної заяви мало бути сплачено судовий збір у сумі 1 827 грн., то з ТОВ "Ітерлевіс" підлягає стягненню в доход державного бюджету України 1 822 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ітерлевіс» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, будинок 15, офіс 1014; ідентифікаційний код 35936566) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход загального фонду державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Шевченківському районі міста Києва; код одержувача: 37995466; банк-одержувача: ГУ ДКСУ в м. Києві; МФО: 820019; рахунок: 0011; КЕКД: 22080300: назва: плата за оренду іншого державного майна) 73 841 (сімдесят три тисячі вісімсот сорок одну) грн. 14 коп. основної заборгованості та 5 149 (п'ять тисяч сто сорок дев'ять) грн. 15 коп. пені.

3. Стягувачем за даним рішенням суду є Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50-г; ідентифікаційний код 19030825); боржником за даним рішенням суду є товариство з обмеженою відповідальністю «Ітерлевіс» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, будинок 15, офіс 1014; ідентифікаційний код 35936566).

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ітерлевіс» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, будинок 15, офіс 1014; ідентифікаційний код 35936566) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 1 822 (одну тисячу вісімсот двадцять дві) грн. судового збору.

5. Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.11.2015.

Суддя О. Марченко