ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.15 Справа № 904/8790/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", м. Дніпропетровськ

Відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВІС", смт. Клевань, Рівн

про стягнення 119 509,19 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Прокопенко А.В.

Представники:

від позивача: Єрмолов Є.М., довіреність №3438-К-О від 14.08.2015

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" (далі-Відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВІС" (далі-Відповідач-2) про стягнення 119 509,19 грн. за договором банківського обслуговування б/н від 14.10.2011, договором поруки №11014ROHK03H від 11.11.2013.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2015 порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем-1 та Відповідачем-2 вимог діючого законодавства та умов договору банківського обслуговування б/н від 14.10.2011 та договору поруки №11014ROHK03H від 11.11.2013. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач долучив до позовної заяви наступні документи: заяву про відкриття поточного рахунку б/н від 14.10.2011, договір поруки №11014ROHK03H від 11.11.2013, витяг з "Умов і правил надання банківських послуг", витяг з "Тарифів Банку", довідку про розмір встановленого кредитного ліміту вих. №08.7.0.0.0/09 від 24.06.2015, претензію вих. №11014ROHKS03H від 16.02.2015, банківські виписки по рахунку, вимогу вих. №11014ROHKS03H від 16.02.2015.

Позивач керуючись Умовами і правилами надання банківських послуг, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 заборгованість в сумі 119 509,19 грн., з якої: 56 013,67 грн. - заборгованості за кредитом, 30 207,42 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 27 742,78 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 5 545,32 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

В судовому засіданні 27.10.2015 розгляд справи був відкладений на 10.11.2015, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач-1 в судові засідання, призначені на 27.10.2015, 10.11.2015, не з'явився, відзив на позов та докази в його обґрунтування не надав; 27.10.2015 подав до господарського суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач-2 у призначені на 27.10.2015, 10.11.2015 судові засідання не з'явився; відзив на позов та докази в його обґрунтування не надав; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за адресою, зазначеною в позовній заяві та підтвердженій спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №21278098 станом на 01.10.2015, а саме: 35311, Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул. Залізнична, 2Г.

Оскільки неможливість присутності в судових засіданнях представника Відповідача-2 документально підтверджена не була, враховуючи клопотання Відповідача-1 про розгляд справи за відсутності його представника, надані Позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників Відповідача-1 та Відповідача-2 за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 10.11.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2011 між публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" (далі-Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВІС" (далі-Клієнт), було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитка печатки.

Згідно вказаної заяви Відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі-Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 14.10.2011 (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №2338 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови).

Згідно з пунктом 3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) (п. 3.2.1.1.8 Умов).

На виконання умов договору №б/н банківського обслуговування від 14.10.2011 публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" надано товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВІС" кредитні кошти у межах ліміту з 14.10.2011 в розмірі 56 013,67 грн., які використовувалися Клієнтом, що підтверджується банківською випискою по рахунку №2338.

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.1 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.1.2 Умов, у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (п. 3.2.1.4.1.3 Умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Згідно пункту 3.2.1.4.9 Умов, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВІС" належним чином умови договору №б/н банківського обслуговування від 14.10.2011 не виконало, у зв'язку з чим Позивачем нарахована та заявлена до стягнення станом на 22.06.2015: 56 013,67 грн. - заборгованість за кредитом, 30 207,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 545,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання Відповідачем-2 умов договору №б/н банківського обслуговування від 14.11.2011 в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

З огляду на приписи умов договору №б/н банківського обслуговування від 14.10.2011 та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у сумі 56 013,67 грн. - заборгованість за кредитом, 30 207,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 545,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом є таким, що настав.

Доказів сплати кредиту у сумі 56 013,67 грн. - заборгованість за кредитом, 30 207,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 545,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом Відповідач-2 суду не надав, доводи Позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 56 013,67 грн. - заборгованість за кредитом, 30 207,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 545,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3.2.1.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. У випадку реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

За розрахунком Позивач розмір пені за прострочення виконання зобов'язання становить 27 742,78 грн. (за загальний період прострочення з 14.10.2011 по 22.06.2015).

Здійснений Позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи та приписам діючого законодавства, тому вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 27 742,78 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 11.11.2013 між публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" (далі-Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" (далі-Поручитель) був підписаний Договір поруки №11014ROHK03H (далі-Договір поруки), відповідно до умов якого предметом договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВІС" всіх своїх обов'язків за договором №б/н від 14.10.2011 (п.1 Договору поруки).

Пунктом 2 Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обов'язків за Договором банківського обслуговування у тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених у Договорі банківського обслуговування.

Пунктами 4, 5, 6 Договору поруки передбачено, що за кредитним договором Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання Боржником будь-якого обов'язку, передбаченого п. 1 цього Договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі Кредитора впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

За пунктом 8 Договору поруки, він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років (п. 9 Договору поруки).

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

27.02.2015 Позивач звернувся до Відповідача-1 з вимогою вих. №11014ROHKS03H від 16.02.2015 про стягнення заборгованості, яка залишена останнім без відповіді. Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором Відповідач-1 не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов Договору поруки Позивач набув право вимоги до Поручителя як солідарного Відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про солідарне стягнення з Відповідача-1 та Відповідача-2 на користь Позивача заборгованості в сумі 119 509,19 грн., з якої: 56 013,67 грн. - заборгованості за кредитом, 30 207,42 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 27 742,78 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 5 545,32 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, те що, як Відповідач-1, так і Відповідач-2 не виконали своїх обов'язків за договорами по сплаті боргу, вимоги Позивача відносно Відповідача-1 та Відповідача-2 задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з Відповідача-1 та Відповідача-2 на користь Позивача в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВІС" (35311, Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул. Залізнична, 2Г, ) та товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. 3/181, ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 56 013,67 грн. - заборгованості за кредитом, 30 207,42 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 27 742,78 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 5 545,32 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВІС" (35311, Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул. Залізнична, 2Г, ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 896,32 грн. - судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. 3/181, ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 896,32 грн. судового збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 12.11.2015.

Суддя А.Є. Соловйова