РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015№910/23891/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні
справу № 910/23891/15
за позовом Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса,
до товариства з обмеженою відповідальністю ДНСК, м. Київ,
про стягнення 68 000 грн. штрафу та 68 000 грн. пені,

за участю представників:
позивача Новицького М.З. (довіреність від 11.02.2015 №08-13/304);
відповідача не з`явився.

Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі Відділення АМК) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю ДНСК (далі ТОВ ДНСК): 68 000 грн. штрафу, накладеного на відповідача рішенням адміністративної колегії Відділення АМК від 14.05.2015 №35-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №188-02/2014 (далі рішення №35-р/к), та 68 000 грн. пені, нарахованої за невиконання рішення №35-р/к.
Позовні вимоги мотивовано тим, що: Рішенням №35-р/к, яким визнано, що, зокрема, ТОВ «ДНСК» під час участі у процедурі державної закупівлі (паливо рідинне та газ; оливи мастильні), яка проводилася військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України у 2014 році, вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі Закон), у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів процедури закупівлі, не виконано в добровільному порядку, а тому штраф підлягає стягненню у судовому порядку; за прострочення сплати зазначеного штрафу з ТОВ «ДНСК» також слід стягнути нараховану Відділенням АМК суму пені.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2015 порушено провадження у справі.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2015 відкладено розгляд справи на 09.11.2015 у зв`язку з неявкою представника відповідача у судове засідання.
Позивач 20.10.2015 подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача 68 000 грн. штрафу та 68 000 грн. пені.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.
Суд, перевіривши дотримання позивачем припису названої статті ГПК України, прийняв до розгляду вказану заяву позивача.
У судовому засіданні 09.11.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав.
Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал; до матеріалів справи долучено конверт повернення з адреси відповідача з відміткою поштового відділення «причини повернення: за закінченням встановленого строку зберігання».
У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез`явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 09.11.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У частині першій статті 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням №35-р/к:
- визнано дії ТОВ «ДНСК» та товариства з обмеженою відповідальністю «Аметист Пром» під час участі у процедурі державної закупівлі по предмету: код - 19.20.2. «Паливо рідинне та газ; оливи мастильні», яка проводилася військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України у 2014 році, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів;
- за вчинене порушення накладено на ТОВ «ДНСК» штраф у сумі 68 000 грн.
Відповідно до частин другої і третьої статті 56 Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, Рішення №35-р/к було надіслано на адресу ТОВ «ДНСК» супровідним листом від 15.05.2015 №02-03/1317 та отримано відповідачем 21.05.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Отже, строк добровільної сплати ТОВ «ДНСК» суми штрафу закінчився 21.07.2015.
Судом встановлено, що відповідач не оскаржував вказане рішення до суду.
Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.
Як встановлено судом, ТОВ «ДНСК» станом на 07.09.2015 день подання позовної заяви (як і на даний час) не сплатило штраф у добровільному порядку.
За таких обставин господарський суд міста Києва дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 68 000 грн. штрафу.
Крім того, у частині п`ятій статті 56 Закону зазначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.
Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ТОВ «ДНСК» 68 000 грн. пені, Відділення АМК визначило період її нарахування (з урахуванням заяви від 12.10.2015 №08-13/3298 про збільшення розміру позовних вимог) з 23.07.2015 по 19.10.2015 (день судового засідання), тобто 88 днів.
Судом встановлено, що кількість днів прострочення сплати штрафу становить 89 днів; сума пені за один день прострочення сплати штрафу складає 1 020 грн., тому за 89 днів прострочення сплати штрафу з відповідача слід було б стягнути 90 780 грн. пені (1 020 грн. х 89 днів).
Проте за приписами частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу (68 000 грн.), накладеного на відповідача Рішенням №35-р/к, а тому стягненню з ТОВ «ДНСК» підлягає 68 000 грн. пені.
Згідно з частиною дев`ятою статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.
Відповідно до вимог статті 29 Бюджетного кодексу України та статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.
Згідно з Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Про деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету», контролюючими органами справляння надходжень бюджету по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», є органи Державної податкової служби України.
За приписами статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У підпункті 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання позовної заяви до суду) зазначено, що ставкою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру є 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.
Статтею 8 Закону України від 28.12.2014 № 80-VIII Про Державний бюджет України на 2015 рік з 01.01.2015 мінімальна заробітна плата становить 1 218 грн.
Таким чином, з ТОВ «ДНСК» підлягає стягненню в доход державного бюджету України 2 720 грн. судового збору.
Керуючись статтями 43, 49, 82 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ДНСК» (02121, м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 16, оф. 4; ідентифікаційний код 38527049) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, до Державного бюджету на рахунок УК в місті Одеса, Приморський район , МФО 828011, р/р 0008, код за бюджетним класифікатором 22030001, вид платежу «Адміністративні штрафи та інші санкції» (символ банку 106) 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. штрафу і 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. пені.
3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ДНСК» (02121, м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 16, оф. 4; ідентифікаційний код 38527049) в доход державного бюджету України 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. судового збору.
Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.11.2015.

Суддя О. Марченко