ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 листопада 2015 року Справа № 5011-55/9439-2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіГончарука П.А.,
суддіКондратової І.Д. (доповідач),
суддіСтратієнко Л.В.,
розглянувши касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва
на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 року
за заявоюВідкритого акціонерного товариства "РЕСО-Гарантія"
прозміну способу та порядку виконання судового рішення
у справі № 5011-55/9439-2012 Господарського суду міста Києва
за позовомВідкритого акціонерного товариства "РЕСО-Гарантія"
до1. Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, 2. Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, 3. Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

Київської регіональної митниці
провизнання права власності, виключення майна з-під арешту, зобов'язання повернути автомобіль,
ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору визначається Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року.

З 01.09.2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року N 484-VIII, згідно з яким органи прокуратури виключено з платників, що звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу, виходячи з вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України.

Заступник прокурора міста Києва при поданні касаційної скарги судовий збір не сплатив, заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" не передбачено видатки на сплату прокурорами судового збору і відповідне фінансування з такою метою не здійснювалось.

Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року N 484-VIII передбачено, що Кабінет Міністрів України має забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року N 1697-VII фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Зважаючи на те, що Заступник прокурора міста Києва при поданні касаційної скарги не надав документальне підтвердження незабезпечення Кабінетом Міністрів України відповідного фінансування Прокуратури міста Києва та не підтвердив жодними доказами, що на відкритих в органі Казначейства рахунках відсутні необхідні кошти для сплати судового збору та виконання прокурором своїх функцій з представництва інтересів держави в суді, а також беручи до уваги те, що у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення судом сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, проте прокурор не довів, що прокуратурою (розпорядником бюджетних коштів) було надано органу Казначейства України доручення на здійснення відповідного платежу, оформлене відповідно до вимог законодавства, тобто, заявник не підтвердив, що до ухвалення судового рішення у справі (постанови суду касаційної інстанції) він взагалі має намір та можливість сплачувати судовий збір за подання касаційної скарги у справі, Вищий господарський суд України доходить до висновку, що підстави для відстрочення сплати судового збору за клопотанням прокурора в цьому випадку відсутні.

Неподання заявником касаційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, згідно з п. 4 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. 86, п. 4 ст. 1113 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про відстрочення сплати судового збору відхилити.

Касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 року та у справі № 5011-55/9439-2012 та додані до неї документи повернути.

Головуючий суддя Гончарук П.А.
Суддя Кондратова І.Д.
СуддяСтратієнко Л.В.