ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2015 р.Справа № 916/2811/15

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Волкова Р.В.,

судді Желєзної С.П. та Д'яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Приватного підприємства „Асоль"

до відповідачів:

1. Громадська організація „Захист прав інвесторів новобудов та власників житла „Праве діло";

2. ОСОБА_1 ;

про: визнання інформації недостовірної, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 59000,00 грн.

За участю:

представника позивача: Хоменко Я.І. (за довіреністю);

представник відповідача 1: ОСОБА_1 (керівник), Ходак О.В. (за довіреністю);

представник відповідача 2: ОСОБА_1 (паспорт).

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство „Асоль", звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів, Громадської організації „Захист прав інвесторів новобудов та власників житла „Праве діло" та ОСОБА_1, про визнання інформації недостовірної, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення солідарно 59000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на виявлення на сайті http://prav-delo.org/ інформації яка порочить ділову репутацію позивача та не відповідає дійсності, розміщення інформації на сайті відповідача-1, наявність в діях відповідачів юридичного складу правопорушення, зміну діями відповідачів ставлення невизначеного кола осіб (користувачів (веб-сайту) до позивача, тривалість перебування неправдивої інформації на сайті, понесення моральної шкоди у оцінюваному розмірі 59000,00 грн., втрату ділових партнерів та на інші зазначені у позовній заяві та поясненнях обставини.

Відповідач-1 проти позову заперечує, посилаючись на те, що не має відношення до вказаної публікації.

Відповідач-2 повідомив що він є керівником відповідача-1, проти позову заперечує, посилаючись на реєстрацію доменного імені сайту без його участі, здійснення реєстрації Інтернет-ресурсу невстановленими особами, відсутність можливості впливати на редакційну політику сайту, відсутність доступу для модерації та розміщення інформації на сайті, та на інші вказані у поясненнях обставини.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Позивач стверджує, що відповідачами на сайті http://prav-delo.org/ була розміщена інформація яка порочить ділову репутацію позивача та не відповідає дійсності.

У публікації йдеться про прийняття оплати в безготівковій формі в гривні та у доларах США, ненадання підтверджуючих документів за отримані готівкові кошти, вказівки на за відомо занижену ціну у договорі інвестування за квадратний метр порівняно з реальною продажною ціною, посилання на наявність судових рішень та їх невиконання позивачем внаслідок відсутності грошових коштів та т.і.

Вказана інформація є такою, що принижую ділову репутацію позивача.

Відповідно до п.13 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 р. № 01-8/184 „Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" у разі розміщення інформації в мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного ознайомлення, особа, чиї права та законні інтереси порушені її поширенням, може подавати відповідні позовні вимоги до власника веб-сайту, на якому розміщена ця інформація

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи„ належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Виходячи з цього, позивач повинен довести що він вірно визначив осіб, які завдали шкоди його діловій репутації та надати відповідні докази.

Статтею 33 Господарського Процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.32 Господарського Процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України ).

В матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач-1 власником веб-сайту або автором відповідного інформаційного матеріалу.

Посилання позивача на те, що інформація розміщена на сайті який належить саме Відповідачу-1, суд вважає недоведеними належними доказами та такими, що ґрунтуються на припущеннях. Схожість назви юридичної особи з адресою сайту не може розглядатися судом як безперечний доказ належності сайту саме цій особі.

Суд також критично ставиться до доводів позивача про те, що сайт з доменом „prav-delo.org" зареєстрований за одним із засновників та керівником Відповідача-1, а саме за ОСОБА_1, оскільки згідно з наданим скріншотом з сайту http://www.imena.ua прізвище реєстратора сайту відрізняється за написанням від прізвища у паспорті Відповідача-2. Також вказана інша адреса реєстратора аніж та, за якою знаходиться ОСОБА_1, - АДРЕСА_2, тоді як з матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 мешкає АДРЕСА_1, що підтверджується переліком засновників відповідача-1 у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд вважає надані позивачем докази недостатніми для ідентифікації з власниками сайту саме когось з відповідачів по справі, та покладання на них відповідальності за опубліковану інформацію.

Не надано також доказів стосовно того, що хтось з відповідачів є автором відповідного інформаційного матеріалу.

Недоведеність факту вчинення дій щодо розповсюдження недостовірної інформації саме відповідачами а також недоведеність факту належності їм сайту, на якому таке розповсюдження відбулось, тягне за собою неможливість покладання на них відповідальності за такі події, неможливість покладання на них обов'язку опублікувати спростування та відсутність підстав для стягнення з них солідарно 59000,00грн.

Відповідно, на підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 36, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства „Асоль" до відповідачів: Громадської організації „Захист прав інвесторів новобудов та власників житла „Праве діло" таОСОБА_1 про визнання інформації недостовірної, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 59000,00 грн. - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 02.11.2015 року.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2015 р.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя С.П. Желєзна

Суддя Т.Г. Д'яченко