ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р.Справа № 915/819/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: О.Л. Воронюка

Суддів: В.В. Лашина, М.А. Мирошниченко

при секретарі Кияшко Р.О.

Представники сторін по справі у судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 18.08.2015р.

по справі № 915/819/14

за скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

в порядку ст. 121-2 ГПК України

на дії Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз"

треті особи, які не заявляюсь самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. ОСОБА_4

4. ОСОБА_5

5. ОСОБА_6

6. ОСОБА_7

7. ОСОБА_8

8. ОСОБА_9

9. ОСОБА_10

10. ОСОБА_11

11. ОСОБА_12

12. Арбузинська селищна рада

про: зобов'язання відповідача за власний рахунок провести механічне від'єднання від належної позивачу газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області дворових відводів до будинків абонентів, -

Встановила:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.08.2015р. визнано недійсною постанову Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження з примусового виконанню наказу господарського суду Миколаївської області № 915/819/14 від 30.10.2014 про зобов'язання ПАТ по газопостачанню та газифікацій "Миколаївгаз" за власний рахунок провести механічне від'єднання від належної ФОП ОСОБА_1 газової мережі відводів до будинків абонентів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Визнано незаконною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції, яка виразилась у не проведенні виконання наказу господарського суду Миколаївської області № 915/819/14 від 30.10.2014 про зобов'язання ПАТ по газопостачанню та газифікацій "Миколаївгаз" за власний рахунок провести механічне від'єднання від належної ФОП ОСОБА_1 газової мережі відводів до будинків абонентів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Зазначене судове рішення обґрунтовано тим, що орган ДВС, приймаючи постанову від 08.06.2015р., порушив норми права, оскільки завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову (ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»), а рішення господарського суду Миколаївської області від 19.08.2014р. у справі №915/819/14 залишиться невиконаним.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.08.2015, до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернувся Відділ державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 18.08.2015 та прийняти нове рішення.

В обґрунтуванні своїх вимог скаржник послався на неповне з'ясування господарським судом Миколаївської області обставин справи.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином.

Згідно приписів частини першої статті 101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 19.08.2014р., залишеного без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014р. у справі №915/819/14, був виданий наказ від 30.10.2014р. про зобов'язання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» за власний рахунок провести механічне від'єднання від належної Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 газової мережі відводів до будинків абонентів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

За заявою стягувача №58 від 25.11.2014р. постановою Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції від 03.12.2014р. було відкрите виконавче провадження ВП №45694175 про зобов'язання боржника за власний рахунок від'єднати від належної стягувачу газової мережі - третіх осіб та надано строк на добровільне виконання протягом семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. ст. 3, 18 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, зокрема, як судові накази.

Частиною 2 ст. 24 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Проте, боржник доказів на виконання рішення господарського суду у встановлений до ВДВС не надав.

Органом ДВС на підставі ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» були винесені постанови від 16.01.2015р., від 30.01.2015р. про накладення на боржника штрафу в сумі 680 та 1360 грн. відповідно.

В подальшому боржнику направлена вимога від 13.03.2015р. №2190/2 про зобов'язання виконати рішення суду, а в разі невиконання - про необхідність керівнику боржника або відповідальній особі з'явитись до Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції та надати пояснення щодо причин невиконання рішення суду.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції від 20.03.2015р. стягнуто з боржника 1360 грн. виконавчого збору.

Листом від 25.03.2015р. боржник повідомив державного виконавця про те, що ним здійснено виїзд за адресами абонентів, яких необхідно від'єднати від газової мережі, але останні чинили опір та не допустили працівників боржника виконати рішення суду.

В подальшому боржнику направлена вимога від 10.04.2015р. №3283/2 про необхідність керівнику боржника особисто з'явитись 22.04.2015р. до органу ДВС для надання письмових пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

Листом від 21.04.2015р. боржник повідомив державного виконавця про те, що причини невиконання ним рішення суду вказані у попередньому листі від 25.03.2015р.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції від 06.05.2015р. постановлено здійснити примусовий привід голови правління боржника до органу ДВС на 19.05.2015р. на 11:00; направлено вказану постанову до Ленінського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області для виконання.

Примусовий привід керівника боржника здійснено не було із посиланням на участь його у нараді в Миколаївській обласній державній адміністрації 19.05.2015р. о 10:00.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції від 05.06.2015р. стягнуто з боржника витрати на проведення виконавчих дій у сумі 120 грн.

Актом державного виконавця від 05.06.2015р. встановлено, що посадовими особами боржника вчинені дії, які можливо кваліфікувати за ознаками злочину передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, невиконання рішення суду.

Органом ДВС у листі від 08.06.2015р. №5099/2 направлено до Ленінського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області заяву про злочин, передбачений ст. 382 Кримінального кодексу України.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції від 08.06.2015р. виконавче провадження з примусового виконання наказу №915/819/14 від 30.10.2014р. закінчено на підставі п.11 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду, тим, що виконати рішення без участі боржника неможливо.

Крім того, судовою колегією встановлено, що матеріали справи містять клопотання стягувача від 21.11.2014 з пропозицією щодо залучення останнього для перевірки виконання боржником рішення, яке органом ДВС не розглядалося.

За приписами ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний та має право вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі виконувати ряд виконавчих дій, у тому числі: здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Як зазначалось вище, виконавче провадження було відкрите 25.11.2014 р., а закінчене 08.06.15 р., при цьому, орган ДВС не виконав та не вжив всіх необхідних та можливих заходів примусового виконання рішення, передбачених ст. 11, ч.2 ст.75 ЗУ "Про виконавче провадження".

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що суду не подано будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення державним виконавцем дій, спрямованих саме на фактичне виконання рішення суду, в тому числі залучення до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання. Також з матеріалів справи не вбачається будь-яких доказів, які б підтверджували, що виконати рішення суду без участі боржника в спірному випадку є неможливим.

Крім іншого судовою колегією встановлено, що листом від 15.05.2015 року боржник ПАТ "Миколаївгаз" повідомив державного виконавця про необхідність державному виконавцю, в межах своїх повноважень, здійснити підготовку до проведення та організації виконавчих дій (забезпечити доступ для працівників боржника до ввідних кранів дворових відводів будинків абонентів) з метою виконання наказу спільно з працівниками товариства, на що орган ДВС листом від 05.06.2015 року повідомив боржника ПАТ "Миколаївгаз" про те, що наказ суду носить зобов'язальний характер та підлягає виконанню в порядку, передбаченому ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", тобто підлягає виконанню боржником самостійно.

Крім того ДВС в листі зазначив про те, що ,,..до повновноважень державного виконавця не входить забезпечення доступу працівників товариства до ввідних кранів дворових відводів будинків абонентів".

Проте, судова колегія вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення у тому числі і залучення працівникиів органів внутрішнвх справ.

Інструкцією ,,Про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб)" передбачено, що працівники органів внутрішніх справ у разі необхідності залучаються державними виконавцями для охорони громадського порядку до проведення виконавчих дій при виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб) у випадках: примусового входження до приміщень та сховищ боржників - юридичних осіб у разі відмови державному виконавцю у добровільному допуску до них; примусового входження до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи за рішенням суду, у разі відмови державному виконавцю у добровільному допуску до них; арешту й опису майна боржників, його вилучення; вселення та виселення; розшуку у виконавчому провадженні громадянина-боржника, дитини за ухвалою суду або транспортних засобів боржника за постановою державного виконавця; при проведенні інших виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, судова колегія вважає, що відділ ДВС проігнорував обґрунтоване клопотання ПАТ "Миколаївгаз" та самоусунувся від покладених на нього законом обов'язків щодо виконання судового рішення.

Отже посилання скаржника у своїй апеляційній скарзі на те що оскаржуваною ухвалою не вказано яких саме заходів примусового характеру не вжито державним виконавцем судовою колегією не приймається з підстав вищевикладених.

За приписами ст. 124 Конституції України, частин другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями. Аналогічне за змістом положення містить і частина перша статті 115 ГПК України.

Тому посилання скаржника у апеляційній скарзі на безпідставність та необґрунтованість висновку господарського суду Миколаївської області про те що державним виконавцем порушено вимоги ст. 124 Конституції України, вимоги ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 1 ст. 115 ГПК судовою колегією не приймається.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду Миколаївської області про те, що орган ДВС, приймаючи постанову від 08.06.15 р., порушив вищезазначені норми, оскільки завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову (ст.50 Закону), а рішення господарського суду Миколаївської області залишиться невиконаним.

Враховуючи вищевикладене, органом ДВС не виконано та не вжито по даному виконавчому провадженню всіх необхідних та можливих заходів примусового виконання рішення, передбачених ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим прийнято незаконну постанову про закінчення виконавчого провадження, яка порушує права стягувача, оскільки завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову (ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження"), а рішення суду залишиться невиконаним.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія доходить до висновку про те, що судом першої інстанції цілком вірно встановлені обставини справи, ним дана правильна юридична оцінка із застосуванням належних норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Враховуючи, що інші доводи апеляційної скарги Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції не спростовують правильних висновків місцевого господарського суду, підстави для скасування ухвалу господарського суду Миколаївської області від 18.08.2015р. по справі № 915/819/14 відсутні.

Керуючись ст.ст.85, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 18.08.2015р. по справі № 915/819/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції без задоволення.

Головуючий суддя О.Л. Воронюк

Суддя В.В. Лашин

Суддя М.А. Мирошниченко