ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" листопада 2015 р.Справа № 924/1563/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дунаївці

до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дунаєвецької районної державної адміністрації м. Дунаївці

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Халавчук О.М. за дорученням

від третьої особи - не з'явився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд внести зміни до укладеного між Дунаєвецькою районною держаною адміністрацією та позивачем договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007 року, зареєстрованого у Дунаєвецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 4 липня 2007 року № 79, шляхом викладення п. 8 у такій редакції:

"Договір укладено на 20 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що в силу рішення сесії Дунаєвецької районної ради від 06.09.2006 року № 33-4/2006 позивачу надано позитивний висновок щодо передачі йому в оренду земельної ділянки площею 34,50 га., терміном на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду на території Чаньківської сільської ради.

Розпорядженням Дунаєвецької РДА від 13 жовтня 2006 року № 894/2006 р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду терміном на 20 років позивачу.

02.07.2007 року між Дунаєвецькою РДА та позивачем укладено договір оренди землі, строком на 5 років. З моменту укладення договору по даний час позивач користується земельною ділянкою та своєчасно сплачує платежі за оренду. Як зі сторони адміністрації, так і зі сторони відповідача не надходило жодних заперечень щодо користування позивачем земельної ділянки.

У зв'язку з змінами до Земельного Кодексу, з 01.01.2013 року повноваження райдержадміністрації щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів перейшли до органів Держземагенства України, а в даний час до Держгеокадастру.

Виявивши невідповідність умов договору про строк оренди, а саме - зазначений у договорі строк 5 років не відповідає розпорядженню РДА № 894/2006 р, яким строк оренди встановлено 20 років, позивач звернувся до відповідача з пропозицією внести відповідні зміни до договору оренди. До звернення додано проект додаткової угоди. Однак, дана пропозиція залишена відповідачем без розгляду.

Як на законодавчі підстави внесення змін у договір позивач посилається на ст. 188 ГК України, ст. 651 ЦК України, ст. 30 ЗУ „Про оренду землі".

Представник позивача в судове засідання не з'явився. 29.10.2015 року позивач направив на адресу суду клопотання про залишення позову без розгляду. Дане клопотання ухвалою суду від 29.10.2015 року відхилено як безпідставне, оскільки серед передбачених ст. 81 ГПК України підстав залишення позову без розгляду відсутня підстава - подання заяви про залишення позову без розгляду. Відмова ж від позову позивачем не заявлена, в зв'язку з чим суд розглядає справу по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у письмовому відзиві проти позову заперечують, стверджують таке. В силу п. 8 укладеного між Дунаєвецькою РДА та позивачем договору оренди, строк договору дорівнює 5 років. Після закінчення даного терміну орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі останній має не пізніше ніж за 60 днів повідомити орендодавця про намір продовжити строк. Таким чином, маючи намір продовжити строк оренди. Позивач мав би звернутись до орендодавця не пізніше ніж 4 травня 2012 року. Проте, позивач звернувся до відповідача з заявою про внесення змін в договір 12 червня 2015 року, тобто фактично через три роки після закінчення строку договору.

Також, потрібно звернути увагу ще й на те, що відповідно до ЗУ „Про оренду землі" передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі, строк якого закінчився. Строк же дії договору в 5 років, який передбачений договором визначався сторонами за їх згодою

Дані обставини вказують на те, що доводи позивача про те, що відповідно до розпорядження РДА йому передано землю в оренду на 20 років є необґрунтованими, оскільки умови оренди визначені не розпорядженням а договором.

Також, за п. 2.2.3. Узагальненої судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаними із земельними відносинами ВСУ та ВГСУ дотримуються правової позиції за якою чинним законодавством не передбачено автоматичного поновлення договору оренди землі, а реалізація визначеного законом переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу та потребує додержання порядку, передбаченого законодавством для укладення договорів оренди.

Не відповідають дійсності і доводи позивача про те, що його пропозиції про внесення змін до договору, адресовані відповідачу були останнім проігноровані, оскільки за результатами таких звернень відповідач надав відповіді листами від 11.08.2015 року та 16.06.2015 року.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, надіслала письмовий відзив на позов, в якому заперечує обґрунтованість позову. Вказує, що у договорі від 02.07.2007 року зазначено строк договору 5 років. Тому, 4 липня 2012 року договір оренди припинено, у зв'язку з закінченням строку дії.

Отже, внесення змін до договору, який припинив дію є неможливим.

Також, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника РДА.

З доданих матеріалів вбачається.

5 січня 2006 року Дунаєвецькою районною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 9 / 2006 - р, яким надано позивачу дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 100 га (сад) в оренду терміном на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду за межами населеного пункту на території Чаньківської сільської ради.

6 вересня 2006 року Дунаєвецькою районною радою прийнято рішення № 33-4 / 2006, яким надано позивачу позитивний висновок щодо передачі в оренду терміном на 20 років земельної ділянки площею 34. 50 га (сад) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду за межами населеного пункту на території Чаньківської сільради.

13 жовтня 2006 року Дунаєвецькою РДА прийнято розпорядження № 894 / 2006 - р, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Чаньківська сільрада (за межами населеного пункту) позивачу. Надано позивачу земельну ділянку площею 34. 50 га (сад) в оренду терміном 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду за межами населеного пункту на території Чаньківської сільради.

2 липня 2007 року між позивачем та Дунаєвецькою РДА укладено договір, в силу якого орендодавець (РДА) надає, а орендар (позивач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку для садівництва, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Чаньківської сільради Дунаєвецького району Хмельницької області. В оренду передається земельна ділянка, площею 34,5 га, у тому числі 34,5 га багаторічних насаджень.

П. 8 договору передбачає, що договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Передача земельної ділянки в оренду, відповідно до п. 17 договору здійснюється з розробленням проекту її відведення. Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки є : розпорядження голови Дунаєвецької РДА.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п. 20).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється одразу після державної реєстрації договору за актом прийому - передачі (п. 19).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку (п.31).

Договір припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено (п. 32).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений печаткою адміністрації. Договір зареєстрований у Дунаєвецькому районному відділі ДЗК, про що у державному реєстрі земель здійснено запис від 4 липня 2007 року № 79. Вказане підтверджено підписом повноважної особи - реєстратора, скріпленого печаткою ДЗК.

За витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.12.2014 року земельна ділянка, що знаходиться на території Хмельницької області, Дунаєвецький район, Чаньківська сільська рада, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться в оренді позивача.

Разом з тим, у справі наявні:

- лист Чаньківської сільради від 28 січня 2015 року, адресований позивачу, де зазначено, що позивач орендує 34, 5 га (сад) на території Чаньківської сільської ради, орендна плата на протязі 2012 - 2014 років сплачена своєчасно;

- довідка про відсутність заборгованості з податків, платежів і зборів від 1 липня 2015 року, про те, що позивач станом на 1 липня 2015 року немає заборгованості із сплати податків, зборів, платежів;

- довідка про відсутність заборгованості з податків, платежів і зборів від 29 липня 2015 року, про те, що позивач станом на 29 липня 2015 року немає заборгованості із сплати податків, зборів, платежів;

- проект додаткової угоди (підписаний позивачем) від 15 липня 2015 року про внесення змін до договору оренди від 02.07.2007 року, де сторонами вказано - Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області (орендодавець), та позивач - орендар. Докази направлення угоди на адресу відповідача - фіскальний чек від 21.07.2015 року і опис кореспонденції з штампом пошти;

- лист відповідача від 11.08.2015 року, адресований позивачу № 9-22-7777 9-8917/23-15, де зазначено, що в зв'язку з тим, що строк дії договору оренди закінчився правові підстави для внесення змін до нього відсутні;

- лист відповідача від 16 . 06.2015 року з № 31-22-0 8 - 14483 / 2 -15, де зазначено, що в зв'язку з тим, що строк дії договору оренди закінчився правові підстави для внесення змін до нього відсутні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією

Згідно зі ст.2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

Із норм статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324 ЦК України, статті 148 ГК України вбачається, що земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Згідно з ч.3 ст.122 ЗК України (в редакції, чинній до 01.01.2013р.) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для сільськогосподарського використання.

Законом України від 06.09.2012р. №5245-VI внесено зміни та доповнення до ст.122 ЗК України.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України (в редакції, чинній з 01.01.2013р.) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено умови поновлення договору оренди землі.

Так, у частині 1 ст.33 вказаного Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків, передбачених ч.2-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", а саме: орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі; до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди; при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування частини 1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти, а саме: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Таким чином, за встановленою Законом процедурою, поновлення договору оренди землі відбувається шляхом укладення додаткової угоди, а не як просить позивач шляхом внесення змін до договору.

Можливість реалізації переважного права на поновлення оренди можливе при умові виконання всіх вищевказаних обставин. Відповідно до умов договору, останній укладено на 5 років, тобто до 4 липня 2012 року (з урахуванням дати реєстрації 04.07.2007 року). Як вбачається з матеріалів справи позивач продовжував користуватися землею після припинення дії договору, що підтверджується довідкою сільської ради № 02 - 20 / 35 про сплату позивачем оренди протягом 2012 - 2014 років та довідками про відсутність заборгованості від 1, 29 липня 2015 р.

Проте, дані вимоги закону щодо реалізації переважного права на поновлення договору оренди позивачем не дотримані. Так, згідно закону позивач повинен був повідомити орендодавця про намір поновлення дії договору до закінчення строку дії договору у строк, встановлений договором - за 60 днів (п. 8 договору) та не пізніше ніж за місяць до спливу строку (за законом). Однак, як вбачається з матеріалів справи, звернення позивача у встановлений строк з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі не було. Натомість 22 липня 2015 року (більш ніж за три роки після закінчення строку дії договору оренди від 2.07.2007р) позивач звернувся до відповідача з пропозицією внесення змін до договору шляхом продовження оренди до 20 років. Неподання відповідної заяви у зазначені строки виключає можливість узгодження сторонами істотних умов договору, що в свою чергу, відповідно до ст. 33 ЗУ „Про оренду землі" припиняє переважне право на укладення договору оренди. При цьому, враховуючи що характер звернення позивача до відповідача не відповідає Закону, неподання орендодавцем відповіді на таке звернення не має юридичного значення.

Судом враховується, що факт користування землею після закінчення строку оренди не свідчить про автоматичне поновлення дії договору, оскільки за ч. 8 ЗУ „Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди про поновлення його дії має бути укладена у місячний строк сторонами в обов'язковому порядку. Зазначений обов'язок укладення додаткової угоди стосується обох сторін, тому відсутність заперечень орендодавця щодо подальшого користування орендарем землею після закінчення строку договору та нездійснення ним дій щодо укладення додаткової угоди є порушенням встановленого порядку продовження договору оренди, що в силу ч. 9 ст. 33 ЗУ „Про оренду землі" могло б бути предметом судового оскарження, проте з вимогою укласти додатковий договір, а не внесення змін до договору оренди землі. Таке оскарження мало відбутися у місячний термін з дня закінчення строку договору. Відсутність такого оскарження свідчить про не вчинення всього комплексу дій, передбачених процедурою для поновлення договору.

Також судом враховується і те, що відповідно до ст.6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Згідно п. 2.1. постанови Пленуму ВГС України № 6 від 17.05.2011 року „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" після прийняття органом державної влади або місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки у власність або в користування, затвердження результатів аукціону, укладення відповідної цивільно-правової угоди, набуття права власності на житловий будинок, будівлю, споруду особа має право на одержання земельної ділянки у власність або в користування і право вимагати оформлення документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). З наявного у справі витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що за позивачем зареєстроване речове право щодо користування орендованою земельною ділянкою на п'ять років. Підставою ж для реєстрації права оренди на новий строк, при реалізації орендарем свого переважного права, може бути лише укладена за встановленою Законом процедурою додаткова угода про поновлення договору оренди землі.

Згідно з нормами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Оскільки позивач не реалізував своє переважне право на поновлення дії договору, підстави для внесення змін, а фактично про продовження строку договору у договір який припинив свою дію відсутні.

Отже позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст складений 13.11.2015р.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (32400, АДРЕСА_1).

3 - третій особі (32400, м. Дунаївці, вул. 1 Травня, 1).

4 - відповідачу