ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2015 р. Справа № 925/1443/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн"

до відкритого акціонерного товариства "Первомайський кар'єр "Граніт" про стягнення 174702 грн. 97 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 08.05.2015;

від відповідача: у судових засіданнях, які відбулися 17.09.2015, 13.10.2015, - ОСОБА_2 за довіреністю від 14.10.2014.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Первомайський кар'єр "Граніт" про стягнення 174702 грн. 97 коп., у тому числі 95834 грн. 32 коп. боргу за поставлений товар, 16616 грн. 93 коп. пені, 56688 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань, 3563 грн. 30 коп. три проценти річних.

Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача витрати на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки від 06.02.2014 №0602/14 щодо оплати поставленого позивачем відповідачу товару.

Ухвалою від 03.09.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" до розгляду, порушив провадження у цій справі, призначив її розгляд у судовому засіданні на 11 годину 30 хвилин 17.09.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Відповідач у відзиві на позов визнав наявність у нього боргу перед відповідачем за договором поставки від 06.02.2014 №0602/14 у сумі 95834 грн. 32 коп. і заперечив проти решти заявлених у позові вимог про стягнення пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, пославшись при цьому на введений ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.02.2011 у справі №10/5026/290/2011 мораторій на задоволення вимог кредиторів відкритого акціонерного товариства "Первомайський кар'єр "Граніт".

В судовому засіданні, яке відбулося 17.09.2015 за участю представників обох сторін, господарський суд Черкаської області за клопотанням представника позивача оголосив перерву до 10 години 13.10.2015.

Ухвалою суду від 13.10.2015 господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 11 годину 02.11.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.11.2015 за участю представника позивача, останній повідомив господарський суд про часткове погашення відповідачем основного боргу в сумі 93764 грн. 36 коп.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, призначеного ухвалою на 11 годину 02.11.2015, проте його повноважний представник у це судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 14.02.2011 господарський суд Черкаської області порушив провадження у справі №10/5026/290/2011 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Первомайський кар'єр "Граніт" і ввів мораторій на задоволення вимог його кредиторів. Ця ухвала наразі є чинною а введений нею мораторій є таким, що діє.

06 лютого 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" як постачальник і відкрите акціонерне товариство "Первомайський кар'єр "Граніт" як покупець уклали між собою договір поставки № 0602/14 (а. с. 15,16, далі договір № 0602/14).

Відповідно до п. 1.1 договору № 0602/14 постачальник зобовязався продати покупцю, а останній прийняти та оплатити запасні частини до тракторної та екскаваторної техніки в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними в підписаних сторонами видаткових накладних, що є невідємними частинами цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору № 0602/14 датою постачання вважається дата, зазначена у видатковій накладній на певну партію товару.

У п. 3.1. договору № 0602/14 його сторони передбачили, що розрахунок за товар здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в розмірі 100% оплати вартості товару протягом 30 календарних днів з моменту постачання товару.

Пунктом 5.2 договору № 0602/14 його сторони встановили, що у випадку несвоєчасної оплати товару, що постачається за цим договором, покупець сплачує штраф за кожен день прострочення в розмірі 0,3% від вартості не сплаченого в строк товару.

На виконання договору № 0602/14 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 144236 грн. 26 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними, довіреностями на уповноваженого представника відповідача, рахунками на оплату товару та податковими накладними (а. с. 17-80).

Відповідач свої зобовязання за договором № 0602/14 належним чином не виконав, перерахувавши позивачу на його рахунок в установі банку до подання позову лише 48401 грн. 94 коп., у тому числі: 5016 грн. за платіжним дорученням від 18.06.2014 № 8231, 18089 грн. 96 коп. за платіжним дорученням від 27.08.2014 № 8638, 10000 грн. за платіжним дорученням від 03.09.2014 № 8697, 10000 грн. за платіжним дорученням від 10.09.2014 № 8754, 10000 грн. за платіжним дорученням від 17.09.2014 № 8818, 5806 грн. 20 коп. за платіжним дорученням від 26.09.2014 № 8888, 2160 грн. за платіжним дорученням від 01.10.2014 № 8909 і 5249 грн. 70 коп. за платіжним дорученням від 22.10.2014 № 9012, а також 93764 грн. 36 коп. після подання позову, про що представник позивача заявив і визнав у судовому засіданні.

Таким чином, станом на день прийняття господарським судом Черкаської області цього рішення борг відповідача перед позивачем за поставлений за договором № 0602/14 товар становить 2069 грн. 96 коп. (144236 грн. 26 коп. - 48401 грн. 94 коп. 93764 грн. 36 коп.).

За порушення встановленого п. 3.1 договору № 0602/14 строку проведення розрахунку за поставлений товар позивач нарахував відповідачу до сплати 16616 грн. 93 коп. передбаченої п. 5.2. вказаного договору пені передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 56688 грн. 42 коп. інфляційні нарахування і 3563 грн. 30 коп. 3% річних. Відповідач ці суми пені інфляційних нарахувань та 3% річних позивачу не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обовязковим для виконання.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Другим абзацом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.03.2013, що регулює відносини у справі №10/5026/290/2011 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Первомайський кар'єр "Граніт", встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошові зобовязання за господарським договором № 0602/14 щодо своєчасної та повної оплати поставленого позивачем товару, заборгувавши позивачу 2069 грн. 96 коп. і тим самим порушивши його права на своєчасне одержання повної вартості поставленого товару.

Відтак позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобовязань за договором № 0602/14 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 2069 грн. 96 коп. основного боргу та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, на які дія введеного ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.02.2011 у справі №10/5026/290/2011 мораторію не поширюється.

Стягувані суми інфляційних нарахувань та 3% річних нараховані позивачем у відповідності з фактичними обставинами виконання відповідачем договору № 0602/14, умовами цього договору та вимогами чинного законодавства.

Передбачений п. 5.2 договору № 0602/14 штраф насправді є пенею, на нарахування якої поширюється дія введеного ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.02.2011 у справі №10/5026/290/2011 мораторію. Відтак стягувану суму пені позивач нарахував в супереч вказаного вище мораторію, тому вона не підлягає стягненню з відповідача.

Аналогічного висновку щодо застосування другого абзацу ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.03.2013, у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 12.03.2013 у справі № 3-71гс12.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення 2069 грн. 96 коп. основного боргу, 56688 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань та 3563 грн. 30 коп. 3% річних.

В частині вимоги про стягнення 16616 грн. 93 коп. пені у позові слід відмовити.

В частині вимоги про стягнення основного боргу у сумі 93764 грн. 36 коп., сплаченої відповідачем після подання позивачем позову до господарського суду Черкаської області, провадження у справі слід припинити на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 3121 грн. 72 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Первомайський кар'єр "Граніт" (вул. Маршала Красовського, 8, м. Черкаси, 18016, ідентифікаційний код 00292356) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" (вул. Б. Хмельницького, 3, м. Василівка, Запорізька область, 71600 ідентифікаційний код 36465159) 2069 грн. 96 коп. основного боргу, 56688 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань, 3563 грн. 30 коп. 3% річних та 3121 грн. 72 коп. витрат на сплату судового збору.

В частині вимоги про стягнення 93764 грн. 36 коп. основного боргу провадження у справі припинити.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 09.11.2015

СУДДЯ М.В. Дорошенко