номер провадження справи 34/24/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2015 Справа № 908/724/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача не зявився; від відповідача (заявника) ОСОБА_1, довіреність № юр/2483 від 30.12.2014 р.

Розглянувши заяву ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (вих. № юр/2319 від 30.10.2015 р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 р. у справі 908/724/15-г строком на шість місяців,

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, скорочено ПАТ «НАК «Нафтогаз»);

до відповідача: Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, скорочено ОКП «Донецьктеплокомуненерго»);

про стягнення суми 13497289,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

06.11.2015 р. до канцелярії господарського суду Запорізької області від Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго надійшла заява (вих. № юр/2319 від 30.10.2015 р.), в якій відповідач по справі просить відстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 р. у справі 908/724/15-г строком на шість місяців.

В обґрунтування заяви ОКП «Донецьктеплокомуненерго» посилається на наступні обставини. Основним видом діяльності відповідача, з якого він отримує дохід, є постачання теплової енергії. ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є єдиним постачальником теплової енергії в Донецькій області. Відповідач просить суд прийняти до уваги проведення антитерористичної операції у Південно-східному регіоні України, що суттєво відобразилось на економічному стані та загальному рівні життєдіяльності в регіоні, у тому числі і на рівні платежів населення та підприємств Донецької області за спожиту теплову енергію, які є основним джерелом доходів ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Так, станом на 01.10.2015 р. населення Донецької області має заборгованість перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у сумі 275,02 млн. грн., споживачі юридичні особи та фізичні особи-підприємці мають заборгованість за послуги з теплопостачання станом на 01.10.2015 р. у розмірі 21,77 млн. грн. Також, відповідач звертає увагу суду на факт захоплення невідомими озброєними особами у вересні-жовтні 2014 року рухомого та нерухомого майна, а також фінансової та технічної документації відповідача, внаслідок чого співробітники підприємства не мали доступу до своїх робочих місць та не мали змоги виконувати свої професійні обов'язки. З цього приводу відповідач неодноразово звертався до правоохоронних органів. За результатами звернень порушено кримінальне провадження (ЄРДР № 0001594; № 0000849 та № 0000111) за ознаками складу злочину передбаченого ст. 341 КК України. Через захоплення та припинення діяльності банківських установ на окупованій території, підприємство не отримує від населення та юридичних осіб плату за теплопостачання у неконтрольовану територію, що стало причиною різкого падіння доходів підприємства. Сама господарська діяльність ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є збитковою, основним видом діяльності ОКП є виробництво та постачання теплової енергії за встановленими державою тарифами. Ці тарифи не покривають всі витрати підприємства, що веде до його збитковості. Ускладнює економічне становище підприємства наявність заборгованості споживачів теплової енергії. Підприємство на протязі тривалого часу проводить активну претензійно-позовну роботу по стягненню заборгованості за теплову енергію з фізичних та юридичних осіб. Так, станом на 01.10.2015 р. на виконанні у відділах державної виконавчої служби перебуває 50011 виконавчих документа на загальну суму 183,7 млн. грн., але реально отримано за 2015 рік лише 4,5 млн. грн., що складає лише 2,4 % від виконавчих проваджень. Значна кількість відкритих виконавчих проваджень по примусовому стягненню заборгованості за поставлене тепло не може бути виконана в зв'язку з тим, що боржники знаходяться на території непідконтрольній українській владі. Таким чином примусове виконання рішення суду відкладається на невизначений термін та буде можливе лише після закінчення АТО. Відповідачем підписано протокол засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу № 90 від 16.09.2015 р., відповідно до якого через дефіцит коштів державного бюджету не погашена заборгованість перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з різниці в тарифах на теплову енергію, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам у розмірі 119,7 млн. грн. У випадку отримання зазначених грошових коштів, останні будуть спрямовані на погашення заборгованості перед постачальником природного газу, у тому числі і по даній справі, але передбачити конкретний термін виконання державою зазначеного протоколу не уявляється можливим. Більш того, прогнозована різниця в тарифах по населенню на 2016 рік складає 76011,9 тис. грн. (довідка № 04/1924 від 30.09.2015 р.). Про незадовільний фінансовий стан відповідача свідчать також і дані балансу та звіту про фінансові результати підприємства. ОКП «Донецьктеплокомуненерго» станом на 30.09.2015 р. має: збитків на загальну суму 1068416 тис. грн.; дебіторську заборгованість у сумі 246945 тис. грн.; кредиторську заборгованість у сумі 1379413 тис. грн. Згідно звіту про фінансові результати за 9 місяців 2015 року ОКП «Донецьктенлокомуненерго» має збитків на суму 55966 тис. грн. Кредиторська заборгованість підприємства ОКП «Донецьктеплокомуненерго» насамперед в значному розмірі складається із заборгованості за спожитий природний газ. Сума заборгованості (основний борг) перед постачальником природного газу станом на 01.09.2015 р. складає 746,2 млн. грн. (підконтрольні Україні території - 417,6 млн. грн., тимчасово не підконтрольні - 328,6 млн. грн.). Крім того, загальна сума штрафних санкцій, стягнутих за рішеннями господарських суді складає 209,8 млн. грн. При цьому, на сьогоднішній день на законодавчому рівні відсутні джерела для погашення заборгованості за природний газ у розмірі 328,6 млн. грн. (тобто щодо тих виробничих одиниць відповідача, які до початку воєнних дій спожили природний газ та у теперішній час перебувають на не підконтрольній Україні території). Відповідач також має податкову заборгованість (без урахування штрафних санкцій та пені, що буде нарахована по факту сплати) у розмірі 72945,0 тис. грн., та заборгованість зі сплати по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 638,8 тис. грн.

За клопотанням представника відповідача (заявника) сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні підтримав заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 р. у справі 908/724/15-г строком на шість місяців, висловив пояснення в обгрунтування своєї позиції та просив задовольнити заяву.

Представник позивача в судовое засідання не зявився, однак 13.11.2015 р. електронною поштою надіслав до суду заперечення, в яких позивач із заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (вих. № юр/2319 від 30.10.2015 р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 р. у справі 908/724/15-г строком на шість місяців не погоджується, вважає її необгрунтованою та безпідставною, виходячи з наступного. Позивач не має фінансової можливості відстрочувати та/або розстрочувати виконання зобов'язань своїх контрагентів, оскільки його фінансовий стан є досить тяжким. На підтвердження позивач надає: звіт про фінансові результати та балансу за 2014 рік, з якого вбачається, що чистий збиток позивача на 31.12.2014 р. складав 85044810 тис.грн.; проміжний звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 6 місяців 2015 р. та проміжного балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30.06.2015 р., відповідно до яких чистий збиток позивача на 30.06.2015 р. склав 4468389 тис.грн. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, перед позивачем станом: на 31.12.2014 р. становила 30124651 тис.грн., на 30.06.2015 р. - 34358548 тис.грн., тобто збільшилась. Крім вищезазначеного, внаслідок зовнішньополітичних чинників, у зв'язку із втратою контролю над ПАТ «Чорноморнафтогаз» та інших підприємств, що знаходяться на території АР Крим, позивач відобразив в своїй звітності знецінення інвестицій у вказаних підприємствах в сумі 899806,00 тис.грн., знецінення запасів природного газу, розташованого у підземних сховищах АР Крим у сумі 1903484 тис.грн. та іншої дебіторської заборгованості у сумі 15079009 тис.грн. станом на 31.12.2014 р. Стосовно Луганської та Донецької областей - позивач провів знецінення інвестицій у частці підприємств в сумі 61179 тис.грн. та запасів природного газу в сумі 1371221 тис.грн. Також, позивач звертає увагу, що, історія невиконання відповідачем свого зобов'язання за договором про закупівлю природного газу № 2БО-2012 від 20.01.2012 р. становить більше 3 років. Позивач зазначає, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» як державне підприємство є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Позивач для безперервного постачання газу споживачам, повинен постійно проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу, що нерозривно пов'язано з оплатою вартості газу вітчизняними споживачами на її користь. Несплата боргів перед іноземними постачальниками газу може потягнути за собою взагалі зупинення постачання природного газу на територію України, що майже і сталося 1 січня 2006 року, відбулось 1 січня 2009 року та 16 червня 2014 року. Внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ Позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних. Згідно балансу (звіту про фінансовий стан) на 31.12.2014 р. розмір довгострокових кредитів банків позивача складає 26188307 тис.грн., а згідно балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.06.2015 р. - розмір довгострокових кредитів банків збільшився до 43387681 тис.грн. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених позивачем втрат є стягнення з боржників передбачених законами України та умовами договорів всіх можливих штрафних санкцій, а також 3% річних та інфляційних втрат. Позивач наголошує, що Бюджетом України та фінансовим планом Позивача, який затверджений Кабінетом міністрів України, не передбачені фінансові можливості для кредитування своїх контрагентів. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд відмовити в задоволенні заяви відповідача в повному обсязі.

Розглянувши заяву, вислухавши пояснення представника відповідача (заявника) та оцінивши представлені в обґрунтування заяви докази, суд приходить до висновку, що заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (вих. № юр/2319 від 30.10.2015 р.) про відстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 р. у справі 908/724/15-г строком на шість місяців не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 р. у справі № 908/724/15-г позов задоволено частково, стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» суму 3310688,06 грн. 3% річних, 10186601,16 грн., 73080 грн. судового збору.

16.04.2015 р. судом видано відповідний наказ про примусове стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - постанова) передбачено, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Пунктами 7.1.2., 7.2. постанови, встановлено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приймаючи до уваги той факт, що невиконання зобовязаннь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з оплати товару за договором про закупівлю природного газу № 2БО-2012 від 20.01.2012 р. носить систематичних характер та триває понад три роки, відстрочення судового рішення ще на 6 (шість) місяців призведе до невиправданого затягування виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Таким чином, при розгляді заяви відповідача про відстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 р. у справі 908/724/15-г строком на шість місяців, судом враховуються можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але суд також враховує такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення. Тяжкий фінансовий стан боржника не звільняє його від належного виконання зобовязань перед кредитором, не робить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до норм ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявник не надав суду ніяких документальних доказів які б підтверджували обставини згідно з вимогами ст. 121 ГПК України та належних доказів того, як відстрочка виконання рішення сприятиме його виконанню.

Керуючись ст. ст. 33, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (вих. № юр/2319 від 30.10.2015 р.) про відстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 р. у справі 908/724/15-г строком на шість місяців залишити без задоволення.

Суддя Науменко А.О.