КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р. Справа№ 927/714/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Бузина Н.В.

від відповідача 1: Роздобудько С.Г.

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Виробничої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2015р.

у справі №927/714/15 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до держави в особі Кабінету Міністрів України та Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області в особі Реєстраційної служби Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області

про визнання права власності, визнання нечинним рішення від 13.12.2012р. №618 та визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності

ВСТАНОВИВ:

Виконавча дирекція Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до держави в особі Кабінету Міністрів України, Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа реєстраційна служба Ніжинського міського управління юстиції про визнання права власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 3, за виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; визнання нечинним рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради №618 від 13.12.2012р. про оформлення права власності за державою в особі Кабінету Міністрів України в оперативному управлінні Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в цілому на житлове приміщення №3 зі спорудами по АДРЕСА_1; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.12.2012р. серія НОМЕР_1, видане виконавчим комітетом Ніжинської міської ради визнати недійсним та скасувати.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2015р. позовні матеріали Чернігівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до відповідачів держави в особі Кабінету Міністрів України та виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності, визнання нечинним рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради та визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності направлено за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2015р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до розгляду.

До прийняття рішення по суті позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, за якою він просив суд визнати право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 3, за дирекцією; визнати нечинним рішення в частині щодо оформлення права власності за державою в особі КМУ в оперативному управлінні дирекції в цілому на нежитлове приміщення №3 зі спорудами за адресою: АДРЕСА_1, викладеному в п. 2 рішення; визнати недійсним та скасувати свідоцтво, видане виконавчим комітетом Ніжинської міської ради.

Дана заява була прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2015р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Виконавча дирекція Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2015р. у справі №927/714/15 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Скаржник вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що ним, як окремою юридичною особою, правомірно був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, який є підставою для набуття права власності згідно ст. 328 Цивільного кодексу України. Тому, як вказує скаржник, докази та пояснення, надані ним щодо права власності на приміщення підтверджують невідповідність рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради №618 від 13.12.2012р. в частині щодо оформлення права власності за державою в особі Кабінету Міністрів України в оперативному управлінні виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в цілому на нежитлове приміщення №3 зі спорудами по АДРЕСА_1, викладеному в п. 2 рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради №618 від 13.12.2012р., вимогам законодавства, які не спростовуються відповідачами та є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідач 1 надав до матеріалів справи письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про її необґрунтованість та просить відмовити у задоволенні. При цьому відповідач 1 зазначає, що з 2004р. власником спірної будівлі є держава, а Чернігівське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності користується нею на праві господарського відання. 13.12.2012р. рішенням Ради (пункт 2) вирішено, у зв'язку з реконструкцією оформити право державної власності з послідуючою видачею свідоцтва на право власності за державою в особі Кабінету Міністрів України, в оперативному управління виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на нежитлове спірне приміщення.

Відповідач 2 не скористався правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, та не надав до матеріалів справи письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Третя особа не надала письмових пояснень щодо доводів апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2015р. колегія суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф. прийняла до свого провадження справу №927/714/15 та призначила її до розгляду на 21.09.2015р.

07.10.2015. розгляд справи не відбувся, у зв'язку перебуванням головуючого судді Шевченка Е.О. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2015р. розгляд справи призначено на 09.11.2015р.

Справа слухалась з оголошеною в судовому засіданні 21.09.2015р. перервою на підставі ст. 77 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

11.08.2004р. між ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та на підставі довіреності від імені ОСОБА_7, як продавцями, та Виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, як покупцем, був укладений Договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавці продали, а покупець купив квартиру за АДРЕСА_1.

Згідно з п. 3. Договору купівлі-продажу продаж квартири вчиняється за ціною 56 000,00 грн. Факт проведення повного розрахунку та виконання договору засвідчується заявою продавців, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально. Право власності на квартиру, що є предметом цього Договору, виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього Договору.

Даний Договір купівлі-продажу був посвідчений 11.08.2004р. приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кізуб Т.Є., зареєстрований в реєстрі за №2408.

Заявою покупців, підпис яких засвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кізубом Т.Є. 26.08.2004р., підтверджено факт отримання 26.08.2004р. від покупця грошових коштів в сумі 56 000,00 грн., як розрахунок за продану квартиру.

17.09.2004р. КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення про державну реєстрацію Договору купівлі-продажу квартири за адресою в АДРЕСА_1, з присвоєнням реєстраційного номером 6614733.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації від 20.09.2004р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за державою в особі Верховної ради України в господарському віданні Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі Договору купівлі-продажу №2408 від 11.08.2004р., дата прийняття рішення про реєстрацію права власності - 17.09.2004р., форма власності - загальнодержавна.

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 08.06.2006р. №323 «Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію реконструкцію квартири АДРЕСА_3, під офісні приміщення з прибудовою фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Ніжинської міжрайонної виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення» затверджено акт державної приймальної комісії від 23.05.2006р. про прийняття в експлуатацію реконструкцію квартири АДРЕСА_3, під офісні приміщення з прибудовою фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Ніжинської міжрайонної виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення; переведено з житлового фонду у нежитловий квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з реконструкцією під офісні приміщення з прибудовою фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Ніжинської міжрайонної виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення.

Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 13.12.2012р. №618 було вирішено питання про оформлення право державної власності з послідуючою видачею свідоцтва про право власності, у зв'язку з реконструкцією, за державою в особі Кабінету Міністрів України в оперативному управлінні Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в цілому на нежитлове приміщення №3 зі спорудами по АДРЕСА_1.

19.12.2012р. виконавчим комітетом Ніжинської міської ради було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, із зазначенням власника держави в особі Кабінету Міністрів України в оперативному управлінні виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

19.12.2012р. реєстратором КП «Ніжинське МБТІ» прийнято рішення про державну реєстрацію свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, з присвоєнням реєстраційного номера 6614733.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 19.12.2012р. нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1, належить державі в особі Кабінету Міністрів України в оперативному управлінні виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги про визнання право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 3, за Виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; визнання нечинним рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 13.12.2012р. №618 в частині щодо оформлення права власності за державою в особі КМУ в оперативному управлінні дирекції в цілому на нежитлове приміщення №3 зі спорудами за адресою: АДРЕСА_1, викладеному в п. 2 рішення; визнання недійсним та скасування свідоцтва, виданого Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як окрема юридична особа, на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна та ст. 328 Цивільного кодексу України набув право власності на нежитлове приміщення.

Так, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності створений відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" і є правонаступником Фонду соціального страхування України.

Управління Фондом здійснюють правління та виконавча дирекція Фонду.

У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України, Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", Кодексом законів про працю України, іншими законодавчими та нормативно-правовими актами, а також Статутом Фонду.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Дирекція є державною організацією, що здійснює некомерційну господарську діяльність.

У відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набутті права власності не встановлена судом.

Як встановлено вище, умовами Договору купівлі-продажу було передбачено, що право власності на квартиру, що є предметом цього Договору, виникає у покупця, яким по цьому Договору виступає Виконавча дирекція Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, з моменту державної реєстрації цього Договору.

Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно було визначено Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2022р. №7/5.

Пунктом 1.2 Положення визначено, що державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав; власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкті незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Пунктом 3.4 Положення передбачено, що за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній.

Як встановлено вище, державна реєстрація Договору купівлі-продажу відбулась 17.09.2004р., про що було винесене відповідне рішення реєстратором - КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації», та згідно витягу про реєстрацію права власності право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за державою в особі Верховної ради України в господарському віданні Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Пізніше, у зв'язку з реконструкцією та переведенням приміщення із житлового фонду у нежитловий право власності було зареєстроване КП «Ніжинське МБТІ» 19.12.2012р. за державою в особі Кабінету Міністрів України в оперативному управлінні виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Таким чином, оскільки на момент розгляду даної справи право власності зареєстроване за державою в особі Кабінету Міністрів України і рішення КП «Ніжинське МБТІ» про реєстрацію цього права є чинними та не скасоване в установленому законом порядку, підстав для визнання права власності за позивачем за немає.

При цьому суд відмічає про те, що позивачем, виходячи на наявність та чинність рішень БТІ від 17.09.2004р. та від 19.12.2012р., фактично обрано спосіб захисту, не спрямований на реальне відновлення права.

Стосовно визнання нечинним рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 13.12.2012р. №618 (п. 2) також слід зазначити наступне.

У відповідності до частини першої статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Як вказано в п. 2 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову (пункт 2).

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Позивачем не доведено належними засобами доказування невідповідність п. 2 рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 13.12.2012р. №618 вимогам чинного законодавства або порушення прав позивача, у зв'язку з прийняттям цього рішення. При цьому апеляційним судом враховується наявність та чинність рішень БТІ від 17.09.2004р. та від 19.12.2012р.

З огляду на це відсутні також підстави для визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2012р.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2015р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2015р. у справі №927/714/15 залишити без змін.

3. Справу №927/714/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Е.О. Шевченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця