РІШЕННЯ

"19" жовтня 2015 р.Справа № 921/855/15-г/16
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянувши справу

за позовом: Тернопільського національного економічного університету, вул. Львівська, 11, м.Тернопіль.

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1, вул. Львівська, 7/68, м.Тернопіль.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області вул. Танцорова, 11,Тернопіль.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2 - представник, довіреність №27 від 28.07.2015 р.

відповідача: Не з'явився.

третя особа: ОСОБА_3 - головний спеціаліст - юрисконсульт, довіреність №08 від 18.02.2015 р.

Суть справи.

Хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань, які знаходяться в матеріалах справи.

Тернопільський національний економічний університет вул. Львівська, 11, м.Тернопіль звернулось до суду з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1, вул. Львівська, 7/68, м.Тернопіль третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області вул. Танцорова, 11, м.Тернопіль про стягнення боргу в сумі 8246 грн. 63 коп., з яких: 7393 грн. 91 коп. - заборгованість з оренди індивідуально визначеного майна, 852 грн. 72 коп. - штрафні санкції (з врахуванням Заяви про зміну предмету позову № без номера від 18.09.2015 р.).

В судове засідання представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі (з врахуванням Заяви про зміну предмету позову № без номера від 18.09.2015 р.), надав усні пояснення по суті спору.

12.10.2015 року від позивача надійшов супровідний лист № без номера від 09.10.2015 року про долучення документів до матеріалів справи.

В судове засідання відповідач не з'явився, повноважного представника не направив.

Відповідач обґрунтований нормативно та документально підтверджений відзив на позов не подав, хоча судом було дотримано вимоги статті 64 Господарського процесуального кодексу України, своєчасно винесено і надіслано за вказаною в позовній заяві позивачем адресою відповідача: вул. Львівська, 7/68, м.Тернопіль ухвалу від 27.08.2015 року про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду 18.09.2015 року і необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду.

Повідомлення про вручення поштового відправлення, відправлене відповідачу 31.08.2015 року повернулось разом із конвертом з ухвалою від 27.08.2015 року про порушення провадження у справі до господарського суду Тернопільської області з довідкою відділення поштового зв'язку, в якій вказано причину повернення : "за закінченням терміну зберігання».

Як зазначається, зокрема, в п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" № 670-2010-р від 15.03.2010 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

У відповідності до п. 11 ОСОБА_4 господарського суду України № n0006645-06 від 15.03.2007 року "Про деякі питання практики застосування норм господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місце проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій; тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.09.2014 року місцем проживання відповідача є: Тернопільська область, м.Тернопіль, вул. Львівська, будинок 7, гуртожиток.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи № 921/855/15-г/16 господарським судом Тернопільської області.

Крім того, відповідач будь-яких додаткових документів суду не надав, а тому згідно ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання з'явився, надав усні пояснення по суті спору.

В ході розгляду справи представнику позивача та представнику третьої особи розяснено їх процесуальні права та обовязки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача та представника третьої особи.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, суд встановив наступне.

18 листопада 2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області, як "Орендодавцем", з однієї сторони, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як "Орендарем, з другої сторони, був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 695, у відповідності до п.1.1 р. 1 якого "Орендодавець" передає, а "Орендар" приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: нежитлове приміщення в корпусі № 11 ТНЕУ площею 221,0 кв. м, реєстровий ном. 33680120.2.ЮЧПШОГ006, за адресою: вул. Львівська, 11-А, м. Тернопіль (надалі- майно), що перебуває на балансі Тернопільського національного економічного університету, ідентифікаційний (надалі- Баласоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку майна станом на 30 червня 2010 року, становить 572060 грн. без ПДВ.

Згідно п. 1.2 р. 1 договору майно передається в оренду з метою: розміщення їдальні без права продажу товарів підакцизної групи у навчальному закладі.

У відповідності до п. 2.1 р. 2 договору "Орендар" вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання цього договору та акта приймання-передавання майна.

У п. 3.1 р. 3 договору вказується, що розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року за № 786 (зі змінами та доповненнями). З врахуванням протоколу № 3 засідання конкурсної комісії з підготовки та проведення конкурсу на право оренди державного майна від 10 листопада 2010 року та становить без ПДВ за перший (базовий) місяць (серпень 201о року) 1925 грн. 94 коп.

Орендна плата за перший місяць оренди (листопад 2010 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди (серпень 2010 року) та індекси інфляції за вересень-листопад 2010 року.

У відповідності до п. 3.3 р. 3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць.

Згідно п. 3.5 орендна плата перераховується до державного бюджету та "Балансоутримувачу" у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установленого Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Як визначається в п. 5.3 р. 5 договору "Орендар" зобов'язаний своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції (не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним).

У відповідності до п. 10.1 р. 10 договору оренди № 695 нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.11.2010 року, цей договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 18 листопада 2010 р. до 18 листопада 2011 року включно.

Згідно п. 10.4 р. 10 договору продовження дії цього договору на новий строк оформляється додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору, відповідно до вимог чинного на момент його закінчення законодавства, умови належного виконання орендарем всіх обов'язків за договором оренди.

Також між сторонами до договору оренди № 695 нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.11.2010 року було укладено:

-Додаткову угоду № 1 від 07.11.2011 року, у відповідності до п. 1 якого сторони погодились, зокрема. викласти п. 10.1 р. 10 договору у новій редакції: "цей договір продовжено строком на 2 (два) роки. З 19.11.2011 по 19.11.2013 включно";

- Додаткову угоду № 2 від 28.11.2013 року, у відповідності до якої сторони дійшли згоди, зокрема викласти п. 10.1 р. 10 договору у наступній редакції: "Цей договір продовжено строком на 2 (два) роки, що діє з 20.11.2013 по 20.11.2015 року включно";

- Додаткову угоду № 3 від 12.02.2014 року.

18 листопада 2010 року між Тернопільським національним економічним університетом, як "Орендодавцем", з однієї сторони, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як "Орендарем, з другої сторони, був укладений договір оренди індивідуально визначеного майна на підставі договору оренди нерухомого майна №695 від 18.11.2010 року.

У відповідності до п. 1.1 договору оренди індивідуально визначеного майна "Орендодавець" передає, а "Орендар" приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно матеріальні цінності згідно акту приймання-передачі, розміщене за адресою: 46020, м. Тернопіль, вул. Львівська, 11-а на 1-му поверсі в приміщенні їдальні корпусу №11, що знаходиться на балансі Тернопільського національного економічного університету, вартість якого становить за залишковою (балансовою) вартістю 85948 грн.

Майно передається в оренду з метою належного функціонування їдальні.

Згідно п. 2.1 даного договору "Орендар" вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Як визначається в п. 3.1 р. 3 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за перший (базовий) місяць розрахунку (жовтень 2010 року) 503 грн. 87 коп. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за перший місяць оренди листопад 2010 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць жовтень 2010 року на індекс інфляції за листопад 2010 року.

У відповідності до п. 3.2 р. 3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.3 р. 3 договору орендна плата в повному обсязі перераховується "Орендодавцеві" щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Як визначається в п. 5.2 договору "Орендар" зобов'язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

У відповідності до п. 10.1 р. 10 договору оренди індивідуально визначеного майна від 18.11.2010 року, цей договір набирає чинності з дня його укладення.

У п. 10.4 вказаного договору визначається, що чинність цього договору припиняється, зокрема, внаслідок: закінчення строку чинності договору оренди нерухомого майна №695 від 18.11.2010 року.

18.11.2010 року між сторонами було складено Акт приймання-передачі матеріальних цінностей у тимчасове користування.

Згідно Розрахунку плати за перший (базовий) місяць оренди окремого індивідуально визначеного майна, що знаходиться на балансі Тернопільського національного економічного університету сума орендної плати за перший (базовий) місяць оренди жовтень 2010 року склала 503 грн. 87 коп.

Як стверджує позивач, відповідачем неналежним чином виконувались обов'язки за договором оренди індивідуально визначеного майна від 18.11.2010 р. та у Заяві № без номера від 18.09.2015 року про зміну предмету позову позивач просить суд стягнути з відповідача 7393 грн. 91 коп. заборгованості за оренду індивідуально визначено майна.

18.09.2015 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області надійшли Письмові пояснення №10-12-03703 від 17.09.2015 р., в яких зазначається, що регіональне відділення вважає, що позовні вимоги Тернопільського національного економічного університету до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 8246 грн. 63 коп., з яких: 7393 грн. 91 коп. заборгованості за оренду індивідуально визначеного майна, 852 грн. 72 коп. штрафні санкції є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, з наступними змінами, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як визначається в ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як визначається в ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів, що підтверджують сплату відповідачем заборгованості по орендній платі за користування об'єктом нерухомості за період з 01 березня 2014 року по 30 червня 2015 року та відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора на момент розгляду спору судом, відповідачем суду не подано, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача: 7393 грн. 91 коп. заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна від 18.10.2010 року підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та неоспорені відповідачем. Жодних заперечень по сумах оплати від відповідача не поступило.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону „розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В п.3.5 р.3 договору оренди індивідуально визначеного майна від 18.11.2010 року сторони передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується "Орендодавцем" відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача 852 грн. 72 коп. пені за період з 16.03.2014 року по 30.06.2015 року (за кожен місяць окремо). Пеня нарахована на суму заборгованості за відповідні періоди з врахуванням проведених оплат та дат проплат (помісячний розрахунок пені доданий до матеріалів справи).

Перерахувавши суму пені (з врахуванням того, що період заборгованості за договором оренди виникає з 16 числа місяця), суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 813 грн. 63 коп. пені за період з 16.03.2014 року по 30.06.2015 року підлягають до задоволення, як обгрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та неоспорені відповідачем (розрахунок пені, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 39 грн. 09 коп. пені слід відмовити як безпідставно заявлених.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

18.09.2015 року позивач подав Заяву № без номера, без дати про зменшення позовних вимог та повернення судового збору (вх. № 20152 від 18.09.2015 року), в якій вказав, що керуючись ст. 22 ГПК України зменшує свої позовні вимоги в частині розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна від 18.10.2010 р. та просить суд повернути судовий збір в розмірі 1218 грн.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету України Тернопільському національному економічному університету, ідентифікаційний код 33680120 - 1218 грн. судового збору.

Оригінал платіжного доручення № 5238 від 15.07.2015 року про сплату 1218 грн. судового збору повернути Тернопільському національному економічному університету, вул. Львівська, 11, м.Тернопіль. Копію вказаного платіжного доручення залишити в справі.

Керуючись ст.ст. 43,49, 82,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1, вул. Львівська, 7/68, м.Тернопіль, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Тернопільського національного економічного університету, вул. Львівська, 11, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 33680120 :

- 7393 грн. 91 коп. заборгованості по орендній платі;

- 813 грн. 63 коп. пені,

-1818 грн 33 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3. В решті позову відмовити.

4. Повернути з державного бюджету України Тернопільському національному економічному університету, ідентифікаційний код 33680120 - 1218 грн. судового збору. Оригінал платіжного доручення № 5238 від 15.07.2015 року про сплату 1218 грн. судового збору повернути Тернопільському національному економічному університету, вул. Львівська, 11, м.Тернопіль. Копію вказаного платіжного доручення залишити в справі.

5.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 26 жовтня 2015 року.

Суддя С.О. Хома