ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Справа № 911/3830/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», м. Львів

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська область, м. Біла Церква

про стягнення 19937,52 грн.

секретар судового засідання Шніт О.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №7801 від 2 березня 2015 року);

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 19937,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання овердрафту за №121 від 30 липня 2014 року. В результаті неналежного виконання взятих на себе зобовязань Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 позивач звернувся з даними позовом до суду щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором, а саме, суми кредиту в розмірі 15544,11 грн., 3916,47 грн. прострочених відсотків, 290,16 грн. нарахованих відсотків та 186,78 грн. пені.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 31 серпня 2015 року та призначено справу до розгляду на 6 жовтня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 6 жовтня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 3 листопада 2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 31 серпня 2015 року та від 6 жовтня 2015 року в судові засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

3 листопада 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (за договором банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за договором позичальник) 30 липня 2014 року укладено договір про надання овердрафту за №121.

Відповідно до пункту 1 договору, банк зобовязується надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Згідно пункту 2.1 договору, максимальний ліміт заборгованості по овердрафту становить 20000,00 грн.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що процента ставка становить 28,0% річних.

Відповідно до пункту 2.4 договору, позичальник зобовязаний повернути овердрафт 29 липня 2015 року.

Згідно пункту 2.6 договору, в разі несвоєчасного виконання грошових зобовязань за договором, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,03% за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Судом встановлено, що взяті на себе зобовязання за договором позивач виконав належним чином, що підтверджується банківськими виписками з рахунку відповідача, копії яких наявні в матеріалах справи.

Проте, відповідач вимоги договору в частині обовязку погашення грошових зобовязань належним чином не виконав, а саме, у встановлені договором строки овердрафт не повернув, проценти не сплатив, в результаті чого, за ним утворилась заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 15544,11 грн., по простроченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 3916,47 грн. та 290,16 грн. нарахованих відсотків.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за договором, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 15544,11 грн., по простроченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 3916,47 грн. та 290,16 грн. нарахованих відсотків залишились непогашеними. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за генеральним договором та додатковим договором, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 15544,11 грн., по простроченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 3916,47 грн. та 290,16 грн. нарахованих відсотків підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Розмір пені, визначений позивачем, складає 186,78 грн. (за період з 30 липня 2014 року по 30 квітня 2015 року) є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, код 09807862) 15544 (п'ятнадцять тисяч пятсот сорок чотири) грн. 11 коп. заборгованості за кредитом, 3916 (три тисячі девятсот двадцять шість) грн. 47 коп. заборгованості за простроченими процентами, 290 (двісті девяносто) грн. 16 коп. заборгованості за процентами, 186 (сто вісімдесят шість) грн. 78 коп. пені та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 9 листопада 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць