ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Справа № 911/4291/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптово-роздрібний ринок «Жуляни», м. Київ

до Приватного підприємства «Радуга буд», Київська обл., с. Требухів

про стягнення 450 000,00 гривень

за участю представників:

від позивача: Васільєва Н.В. (довіреність б/н від 15.10.2015)

від відповідача: Суліма Ю.О (доручення б/н від 09.11.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.09.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптово-роздрібний ринок «Жуляни» (далі-ТОВ «Оптово-роздрібний ринок «Жуляни»/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Радуга буд» (далі-ПП «Радуга буд»/відповідач) про стягнення 450 000,00 грн заборгованості за договором безпроцентної фінансової допомоги (позики) №3/14 від 07.02.2014.

Відповідач позов визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.09.2015 порушено провадження у справі №911/4291/15 та призначено справу до розгляду на 06.10.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2015, з огляду на неприбуття у судове засідання представників сторін, розгляд даної справи було відкладено на 10.11.2015.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.02.2014 між ТОВ «Оптово-роздрібний ринок «Жуляни» (далі-позикодавець) та ПП «Радуга буд» (далі-позичальник) було укладено договір договором безпроцентної фінансової допомоги (позики) №3/14 (далі-договір), відповідно до якого позикодавець надає позичальнику безпроцентну фінансову допомогу (позику), а саме грошові кошти у розмірі, встановленому договором, а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю.

Пунктами 2.1., 3.1., 3.2., 4.1. та 7.1. договору передбачено, що сума позики за договором становить 1 236 277, 83 грн.

Позикодавець перераховує частину позики або в повному розмірі в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника.

Днем надання позики вважається день зарахування суми позики на поточний рахунок позичальника.

Остаточною датою повернення позики є 17.02.2015.

Договір набуває чинності з моменту надання позикодавцем суми позик позичальнику та діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором.

Судом встановлено, що позивач свої договірні зобов'язання виконав належним чином, надавши відповідачу 17.02.2014 суму позики у розмірі 1 236 277,83 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку позивача.

Про належне виконання позивачем своїх договірних зобов'язань свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення першим умов договору.

Натомість, відповідач свої обов'язки за договором в частині своєчасного повернення суми фінансової допомоги належним чином не виконав, сплативши 26.02.2014 на рахунок позивача 12 200,00 грн, що підтверджується наданими суду копіями виписки по рахунку та акту звіряння взаємних розрахунків, скріпленого підписами та печатками сторін.

02.03.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією, відповідної до якої позикодавець повідомив позичальника про обов'язок останнього повернути суму позики.

04.05.2015 ТОВ «Оптово-роздрібний ринок «Жуляни» та ПП «Радуга буд» було підписано узгодження по розрахунках за договором безпроцентної фіна свої допомоги (позики) №3/14 від 17.02.2014, відповідно до якої сторони погодили строки повернення позичальником сум позики за договором, зокрема 450 000, 00 грн не пізніше 20.07.2015.

Однак, відповідач умови договору щодо строку та сум повернення позики не виконав, не повернувши позивачу, зокрема 450 000, 00 грн у строк 20.07.2015, що підтверджується наданими суду поясненнями представника відповідача у судовому засіданні 10.11.2015.

Посилаючись на те, що відповідач в погоджений сторонами термін 450 000,00 грн не повернув, позивач просить суд стягнути з відповідача 450 000,00 грн заборгованості по поверненню безпроцентної фінансової допомоги за договором.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 5.1 та 7.2. договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого п 4.1. цього договору.

Строк повернення позики, установлений п. 4.1., може бути продовжено за погодженням сторін, що оформлюється додатковою угодою до договору.

Приписами ст. 627, 629 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду наведеного, підписання відповідачем спірного договору та отримання відповідних грошових коштів, а також підписання узгодження по розрахунках за договором свідчить про погодження позичальника з умовами договору, зокрема в частині сум та строків повернення позики, що породжує для останнього обов'язок щодо належного виконання своїх договірних зобов'язань в частині повернення позивачу фінансової допомоги у розмірі 450 000, 00 грн до 20.07.2015.

Пунктами 1 та 7 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також те, що станом на день прийняття рішення відповідач погоджену сторонами частину наданої позивачем позики у відповідний строк не повернув, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 450 000,00 грн заборгованості по поверненню безпроцентної фінансової допомоги за договором підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними і допустимими доказами та визнана у встановленому порядку відповідачем.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 627, 629, 1046, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Радуга буд» (07454, Київська обл., Броварський р-н, с. Требухів, вул. Котовського, 1-Б, ідентифікаційний код 33086425) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптово-роздрібний ринок «Жуляни» (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 32, ідентифікаційний код 25410064) 450 000 (чотириста п'ятдесят тисяч) грн 00 коп. заборгованості та 6 750 (шість тисяч сімсот п'ятдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 13.11.2015

Суддя В.А. Ярема