ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 915/1567/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

представник позивача в судове засідання не зявився,

представник відповідача в судове засідання не зявився,

представник 3-ї особи в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк ОСОБА_2, адреса реєстрації: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т; адреса для листування: 02096, м. Київ, Харківське шосе, 49

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Південьбудмеханізація, 54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, 72

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача : Приватне підприємство ЦентрМет-плюс, 54001, м. Миколаїв, вул. Інженерна, б. 25, кв. 11

про: визнання права власності на предмет застави.

встановив:

Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк ОСОБА_2 звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просить суд:

- звернути стягнення на предмет застави за Договором застави

транспортних засобів, реєстровий номер № 548, в рахунок часткового погашення заборгованості по кредитному Договору № 10/КЛ від 24.03.2006;

- визнати за Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський

ОСОБА_1 право власності на предмет застави за Договором застави транспортних засобів, реєстраційний номер № 548;

- зазначити, що ціною придбання предмета застави у власність ПАТ

ВіЕйБі Банк є вартість предмета застави, яка буде визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна для реєстрації прав власності у відповідності до законодавства України та обліку даного майна на балансі Банку;

- зазначити, що загальний розмір вимог, що підлягають сплаті ПАТ

ВіЕйБі Банк з вартості предмета застави складає 335 390,79 грн.

21.10.2015 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд розглянути позовну заяву без участі в судовому засіданні представника позивача, оскільки не може прибути в судове засідання через відсутність часу та коштів на переїзд.

Відповідач в судове засідання 27.10.2015 не зявився, причини неявки не повідомив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав. Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 та від 29.09.2014 були направлені відповідачеві та повернулись до суду з зазначенням причин невручення. Враховуючи, що ухвали Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 та від 29.09.2014 направлені на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві, то суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа в судове засідання 27.10.2015 не зявилась, причини неявки не повідомила, пояснень по суті позовної заяви до суду не надала. Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 та від 29.09.2014 були направлені третій особі та повернулись до суду з зазначенням причин невручення. Враховуючи, що ухвали Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 та від 29.09.2014 направлені на адресу третьої особи, яка зазначена в позовній заяві, то суд вважає, що третя особа належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи.

У відповідності до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне

24.03.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1», назва якого внаслідок вступу в силу Закону України «Про акціонерні товариства» змінена на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» (кредитодавець) та Приватним підприємством ЦентрМет-плюс (позичальник) було укладено Кредитний договір № 10КЛ (далі Договір), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення ,строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, на умовах, визначених цим Договором та Додатковими угодами до нього, що складають невідємну частину Договору (п.1.1 Договору).

У відповідності до п.1.1.1 Договору, кредит надається у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 300 000,00 грн. Термін користування кредитом до 16-00 годин 23 березня 2007 року (п. 1.1.2 Договору). Процентна ставка за користування кредитом 19,5 відсотків річних (п. 1.1.3 Договору).

Згідно до п. 1.1.4 Договору, надання кредиту буде здійснюватися в гривнях в повному обсязі або окремими частинами. Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку суми кредиту, визначеної в п. 1.1.1 цього Договору. Надання кредиту здійснюється на підставі письмового повідомлення позичальника про свій намір отримати черговий транш кредиту із зазначенням його суми та терміну користування не пізніше, ніж за 2 банківських дня до бажаної дати отримання кредиту. (п. 1.1.5 Договору).

Пунктом 1.3 Кредитного договору визначено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій ,а також інших витрат виступає застава основних засобів ТОВ «Південьбудмеханізація» (скрепер самохідний МоАЗ, 1988 року випуску, - 3 одиниці, причіп трал ПТТ-20 -1 одиниця). В забезпечення виконання зобовязань за цим Договором позичальник зобовязується в триденний строк з моменту його підписання забезпечити укладання договору застави між кредитодавцем та майновим поручителем. Умови передачі майна в заставу і звернення стягнення на заставлене майно регулюються нормами чинного законодавства України і відповідним договором застави (п. 1.3.1, п. 1.3.2 Кредитного Договору).

Відповідно до п. 2.7 Договору, проценти та комісії за користування кредитом сплачується наступним чином, фактично розраховані проценти за поточний календарний місяць позичальник перераховує на рахунок № 014/980 в МФ АТ ВАБанк, МФО 326063 щомісячно, не пізніше 30 (31) числа поточного місяця, починаючи з березня 2006 року. (п. 2.7.4 Договору)

Згідно п. 4.3. Кредитного договору, у разі несвоечасного погашения кредиту, сплати процентів та комісії, визначених цим договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.3. цього договору, за кожний день прострочення виконання, за реквізитами, вказаними кредитодавцем.

Пунктом 4.6. Кредитного договору визначено, що у разі прострочення Позичальником виконання грошового зобов'язання за цим договором, він зобов'язується на вимогу Кредитодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого ідексу інфляції за весь час прострочення та подвійну процентну ставку за цим договором на суму боргу, за реквізитами, вказаними кредитодавцем. При розрахунку суми боргу, належної до сплати, з урахуванням встановленого індексу інфляції, який є меншим за одиницю, індекс інфляції приймається рівним одиниці.

У відповідності до п. 4.5 Договору, у разі невиконання позичальником зобовязань, визначених п. 3.3 цього Договору, протягом більш 15 банківських днів термін надання кредиту вважається таким, що закінчився та відповідно , позичальник зобовязаний не пізніше наступного банківського дня погасити кредит,сплатити проценти за фактичний час користування кредитом, комісії та штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим Договором дія договору припиняється.

24.03.2006 року між позивачем та 3-ю особою укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 10 КЛ, про видачу позичальнику транш кредиту в cyмi 50000,00 грн. на термін до 23 березня 2007 року з нарахуванням 19,5 % річних (а.с.37).

27.03.2006 року між позивачем та 3-ю особою укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 10 КЛ, про видачу позичальнику транш кредиту в cyмi 250000,00 грн. на термін до 23 березня 2007 року з нарахуванням 19,5 % річних.(а.с. 38).

11.04.2006 року між позивачем та 3-ю особою укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 10 КЛ, відповідно до умов якого сторони збільшили максимальний ліміт поновлювальної кредитної лінії та встановили на pівні 400000,00 грн., змінили графік повернення кредиту - п. 2.3 Договору, та погодили видачу Позичальнику Траншу Кредиту в cyмi 100 000,00 грн. на термні до 23 березня 2007 року з нарахуванням 19,5 % річних (а.с. 39).

03.05.2006 року між позивачем та 3-ю особою укладено Додаткову угоду №4 до Договору № 10 КЛ, про видачу позичальнику транш кредиту в cyмi 75000,00 грн. на термін до 23 березня 2007 року з нарахуванням 19,5 % річних (а.с. 40).

11.05.2006 року між позивачем та 3-ю особою укладено Додаткову угоду № 5 до Договору № 10 КЛ, про видачу позичальнику Транш Кредиту в cyмi 21000,00 грн. на термін до 23 березня 2007 року з нарахуванням 19,5 % річних (а.с.41).

22.05.2006 року між позивачем та 3-ю особою укладено Додаткову угоду № 6 до Договору № 10 КЛ, про видачу позичальнику транш кредиту в cyмi 4000,00 грн. на термін до 23 березня 2007 року з нарахуванням 19,5 % річних (а.с. 42).

23.03.2006 року між позивачем та 3-ю особою укладено Додаткову угоду №7 до Договору № 10 КЛ, про продовження строку користування кредитом до 16-00 години 24 вересня 2007 року.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що свої зобовязання згідно Кредитного Договору виконав надавши позичальнику кредитні кошти, при цьому в порушення ст. 32,33 ГПК України доказів в підтвердження виконання зобовязань за Кредитним договором не зазначає та до суду не надає. Вказує, що позичальник в порушення Кредитного Договору допустив прострочення щодо здійснення оплат за кредитом та процентами за користування кредитними коштами, у звязку з чим станом на 20 серпня 2015 року за ним виникла заборгованість в сумі 335 390,79 грн. з якої:

- строкова заборгованість за кредитом 0,00 грн.;

- прострочена до повернення сума Кредиту 56 000,00 грн.;

- заборгованість за процентами за користування Кредитом - 116 516,16 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 16 367,35 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 33 129,56 грн.

- заборгованість по 3% річних - 14 013,86 грн.;

- заборгованість за комісіями 0,00 грн.;

- інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту 33 848,03 грн.;

- інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів 65 515,83 грн.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника по Кредитному договору 27.03.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1», назва якого внаслідок вступу в силу Закону України «Про акціонерні товариства» змінена на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Південьбудмеханізація (заставодавець) було укладено Договір застави транспортних засобів № 548 (далі Договір застави), у відповідності до умов якого в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 10КЛ, укладеного 24 березня 2006 року між АТ «ВАБанк» (кредитор) і ПП ЦентрМет-плюс(позичальник), з усіма подальшими змінами до нього, в подальшому кредитний договір, згідно з яким позичальнику надано кредит на умовах поновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 300 000,00 гривень строком зі сплатою процентів за ставкою 19,5 % річних, строком повернення 23 березня 2007 року, а також в забезпечення всіх інших виплат та штрафних санкцій, визначених в кредитному договорі, заставодавець надає заставодержателю в заставу:

1. Скрепер самохідний МоАЗ:

рік випуску 1988

колір зелений

кузов №

двигун № НОМЕР_1

шасі № 40947

реєстраційний номер Т1231МК, який зареєстрований « 29» квітня 2004 року Миколаївським ЕТЦ, що передається в заставу належить заставодавцеві на підставі технічного талону технологічного транспортного засобу серії МК № Т1231МК, виданого та зареєстрованого « 29» квітня 2004 року Миколаївським ЕТЦ.

2. Скрепер самохідний МоАЗ:

рік випуску 1988

колір ОСОБА_3

кузов №

двигун №8817500

шасі №38198

реєстраційний номер Т1232МК, який зареєстрований « 29» квітня 2004 року Миколаївським ЕТЦ, що передається в заставу належить Заставодавцеві на підставі технічного талону технологічного транспортного засобу серії МК № Т1232МК, виданого та зареєстрованого « 29» квітня 2004 року Миколаївським ЕТЦ.

3. Скрепер самохідний МоАЗ

рік випуску 1988

колір ОСОБА_3

кузов №

двигун №6016/4361

шасі №15008

реєстраційний номер Т1233МК, який зареєстрований « 29» квітня 2004 року Миколаївським ЕТЦ, що передається в заставу належить Заставодавцеві на підставі технічного талону технологічного транспортного засобу серії МК № Т1233МК, виданого та зареєстрованого « 29» квітня 2004 року Миколаївським ЕТЦ.

4. Причіп:

марка (модель) трал ПТТ

рік випуску 1988

ОСОБА_3

зав.№ 20

Причіп, що передається в заставу належить Заставодавцеві на підставі технічного талону технологічного транспортного засобу серії МК № Т1230 МК, виданого та зареєстрованого « 29» квітня 2004 року Миколаївським ЕТЦ.(п. 1.1 Договору застави).

У відповідності до п. 1.2 Договору застави, вартість скрепера МоАЗ, 1988

року випуску, реєстраційний номер Т1231 МК, за згодою сторін становить 150000,00 гривень. Вартість скрепера МоАЗ, 1988 року випуску, реєстраційний номер Т1232МК, за згодою сторін становить 150 000,00 грн. Вартість скрепера МоАЗ, 1988 року випуску, реєстраційний номер Т1233 МК, за згодою сторін становить 150 000,00 грн.. Вартість причіпа марка трал ПТТ 20. 1988 року випуску, реєстраційний номер Т1230 МК, за згодою сторін становить 50 000,00 гривень. Сторони оцінили взагалі транспортні засоби та причеп, які є предметом застави по даному договору в сумі 500 000,00 грн. (п.1.3 Договору застави)

У звязку з укладенням договору застави транспортних засобів № 548 від 27.03.2006 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис щодо обєкту та підстав обтяження, що підтверджується відповідною копією витягу про реєстрацію, наявною в матеріалах справи (а.с.46).

Позивач посилаючись, зокрема, на статті 11, 16, Цивільного кодексу України, статті 19, 20 Закону України Про заставу, статті 24, 26, 29 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, просить суд звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на предмет забезпечувального обтяження, оскільки Приватне підприємство ЦентрМет-плюс свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором № 10 КЛ від 24.03.2006, забезпечених заставою не виконує.

Згідно п. 3.1. Договору застави, заставодавець набуває право звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем будь якої з вимог кредитного договору та/або цього Договору застави.

Відповідно до п. 3.2. Договору застави, звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно діючого законодавства. Реалізація предмета застави здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про заставу» на вибір заставодержателя, за ліквідною ціною, що реально буде складена на ринку на момент реалізації. (п. 3.3 Договору).

Пунктом 3.4 Договору застави визначено, що заставодавець погоджується з тим, що у разі якщо реалізація транспортних засобів чи причіпа за цінами, що складені на ринку, за будь-яких причин не здійсниться протягом 60 календарних днів, заставодержатель має право здійснити реалізацію предмета застави за цінами та на умовах, що дозволять провести якомога скорішу реалізацію предмету застави.

Відповідно до статті 20 Закону України Про заставу, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису

нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса

в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Отже, ця імперативна норма покладає на обтяжувача обовязок зареєструвати у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження до початку процедури звернення незалежно від способу звернення, чи то на підставі рішення суду чи в позасудовому порядку.

Позивачем не було виконано вказаної норми, звернення стягнення на предмет застави позивачем не реєструвалось, так в наданих додаткових поясненнях від 18.09.2015 № 11/2- 30479 позивач зазначив, що не зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження у звязку з відсутністю коштів.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет

забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобов'язаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону.

Наведеними нормами передбачено набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження шляхом передачі обтяжувачу права власності ( саме перехід права власності), а не визнання цього права.

Законом України «Про заставу» та Договором застави транспортних засобів № 548 від 27.03.2006 не передбачено такого способу звернення стягнення на заставлене майно як визнання права власності.

Згідно зі ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_1 не було виконано вимоги передбаченої ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а крім того, не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про вжиття ним дій щодо інформування боржника про намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження та в Договорі застави транспортних засобів № 548 від 27.03.2006 не передбачено такого способу звернення стягнення на заставлене майно як визнання права власності, то в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 02.11.2015 року

Суддя Н.О. Семенчук