ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" листопада 2015 р. Справа № 917/1092/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Івакіна В.О., суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників:

позивача - Бережний І.М. (довіреність №863/01-26 від 12.11.2015 року);

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №3993П/1-43) на рішення господарського суду Полтавської області від 05 серпня 2014 року у справі №917/1092/14

за позовом Полтавської спеціалізованої школи - інтернату № 1 І-ІІІ ступенів Полтавської обласної ради, 36026, м. Полтава,

до Фізичної особи - підприємця Маркаряна Сергія Григоровича, м. Полтава

про витребування майна

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року у справі №917/1092/14 направлено матеріали справи №917/1092/14 (завірені копії договору зберігання б/н від 12.11.2013 року та акта приймання-передачі б/н від 12.11.2013 року) до СВ Київського РВ Полтавського міського управління УМВС України в Полтавській області (36007, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 30), яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002088. Провадження у справі № 917/1092/14 зупинено. Зобов'язано СВ Київського РВ Полтавського міського управління УМВС України в Полтавській області направити на адресу Харківського апеляційного господарського суду копію висновку експерта стосовно підпису та печатки Фізичної особи - підприємця Маркаряна Сергія Григоровича в договорі зберігання б/н від 12.11.2013 року та акті приймання-передачі б/н від 12.11.2013 року.

18.05.2015 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх.7761) шляхом накладення арешту і розмірі 18072,00 грн. на майно та грошові кошти ФОП Маркаряна С.Г.

Листом від 20.05.2015 року (вих.№012571) позивача було повідомлено, що його заява про забезпечення позову буде розглянута після поновлення провадження у справі.

27.10.2015 року (вх.№14674) від слідчого Київського РВ Полтавського міського управління УМВС України в Полтавській області на виконання вимог ухвали суду від 17.12.2014 року на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження №0002088 від 04.11.2014 року по факту підробки договорів між Маркаряном С.Г. та Полтавською спеціалізованою школою - інтернатом №1, а саме копії висновків експертів №3160/6862/6863 від 16.07.2015 року та №64 від 16.02.2015 року.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 28.10.2015 року у зв'язку з закінченням повноважень судді Бондаренка В.П. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Івакіна В.О., суддя Россолов В.В.

Ухвалою суду від 28.10.2015 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду на 16.11.2015 року.

Від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№15400 від 13.11.2015 року та вх.№15424 від 16.11.2015 року), посилаючись на те, що кримінальне провадження №0002088, в рамках якого здійснюється оцінка доказів, що мають значення для вирішення даної справи, на даний момент не є закритим, оскільки триває досудове розслідування.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти апеляційної скарги відповідача та підтримує свою заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.55).

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, колегія суддів вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що між сторонами велись усні перемовини та відповідачем було відмовлено у поверненні спірних меблів за Договором зберігання б/н від 12.11.2013 року.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Стаття 67 Господарського процесуального кодексу України передбачає заходи забезпечення позову. А саме, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, тощо.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (з подальшими змінами та доповненнями), питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Заява позивача не містить жодних доказів на підтвердження того, що відповідач здійснює дії щодо відчуження спірного майна або імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є витребування майна.

Відповідно до пункту 7.2 вказаної Постанови Пленуму, за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.

Позивач в своїй заяві про забезпечення позову не визначив майно, на яке потрібно накласти арешт, натомість у прохальній частині заяви просить накласти арешт в розмірі 18072,00 грн. на майно та грошові кошти ФОП Маркаряна С.Г.

Таким чином, колегія суддів зазначає, позовні вимоги не знаходяться у співвідношенні з заходами до забезпечення цього позову, які просить вжити позивач.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент подання заяви) передбачено, що за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову ставка судового збору становить 1,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем не було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає, що воно є необґрунтованим, оскільки статтею 79 Господарського процесуального кодексу України не передбачено такої підстави для зупинення провадження, як проведення досудового розслідування, на що посилається відповідач у своєму клопотанні.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є витребування у ФОП Маркаряна С.Г. переданого на зберігання майна загальною вартістю 18072,00 грн., яке було передане на тимчасове зберігання згідно договору зберігання б/н від 12.11.2013 року та акта приймання-передачі б/н від 12.11.2013 року, так як стверджував відповідач у попередньому судовому засіданні, він не ставив свій підпис та свою печатку фізичної особи-підприємця на вказаному договорі зберігання б/н від 12.11.2013 року та акті приймання-передачі б/н від 12.11.2013 року та вважає, що зазначені документи є підробленими.

Як було раніше встановлено судом, що стосовно цієї обставини існує кримінальне провадження, в межах якого у позивача вилучені оригінали договору зберігання б/н від 12.11.2013 року та акту приймання-передачі б/н від 12.11.2013 року.

З доданого до клопотання про зупинення провадження листа слідчого поліції від 12.11.2015 року №10/М-597, вбачається, що на даний час досудове розслідування триває.

Таким чином, суд не може перевірити твердження відповідача щодо факту підробки документів, натомість це можливо в рамках кримінального провадження №0002088.

У відповідності до пункту 2 частини 2 статті 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема у випадку надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Керуючись статтями 66, 67, пунктом 2 частини 2 статті 79, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

УХВАЛИЛА:

1. В задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

2. Направити матеріали справи №917/1092/14 (завірені копії договору зберігання б/н від 12.11.2013 року та акта приймання-передачі б/н від 12.11.2013 року) до СВ відділення поліції у Київському районі Полтавської області (36007, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 30), яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002088.

3. Провадження у справі № 917/1092/14 зупинити.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Россолов В.В.