УХВАЛА

11.11.2015Справа № 5011-23/13193-2012
Суддя Головатюк Л.Д., розглянувши скаргу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо виконання наказу господарського суду м. Києва № 5011-23/13193-2012 від 06.02.2014:

У справі

За позовом приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд"

додержавного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
простягнення 15 539 022,62 грн.
Головуючий суддя Головатюк Л.Д.

Суддя Любченко М.О.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

Від позивача не прибув

Від відповідача Свириденко І.А.(дов. від 17.04.2014)

Від ВДВС не прибув

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Укратоменергобуд" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 15 539 022, 62 грн., у тому числі 5 028 829, 84 грн. інфляційних втрат, 4 360 923, 78 грн. трьох процентів річних та 6 149 269, 00 грн. збитків.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.09.2013 у справі № 5011-23/13193-2012 позов задоволено частково. Стягнуто з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь закритого акціонерного товариства "Укратоменергобуд" 5 028 829,84 грн. - інфляційних втрат та 3 451 684,45 грн. - 3 % річних.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2014 рішення Господарського суду м. Києва від 17.09.2013 у справі № 5011-23/13193-2012 залишено без змін.

06.02.2014 на виконання рішення господарського суду м. Києва від 17.09.2013 у справі № 5011-23/13193-2012 видано наказ господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2014 залишено без змін.

У березні 2014 до господарського суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство "Укратоменергобуд" із скаргою на бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві.

Ухвалою суду від 03.06.2014 прийнято відмову приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд" від скарги в частині: зобов'язання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві звернути стягнення на готівкові кошти, кошти на рахунках і вкладах державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та його відокремлених підрозділів у банках та інших фінансових установах, на їх рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів;

- в частині зобов'язання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винести постанову про арешт коштів та інших цінностей державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та його відокремлених підрозділів у банках та інших фінансових установах, на їх рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів; постанову про арешт коштів, що перебувають у касах державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та його відокремлених підрозділів, або надходять до них; постанову про арешт майна державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та його відокремлених підрозділів, та оголошення заборони на його відчуження; провести опис майна державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та його відокремлених підрозділів, накласти на нього арешт;

- в частині зобов'язання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" борг у сумі 8 548 674,63 грн. та перерахувати на користь ПрАТ "Укратоменергобуд".

Скаргу приватного акціонерного товариства "Укратоменергобуд" на бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві задоволено та визнано неправомірною бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженню ВП № 42136111 щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва від 06.02.2014 у справі № 5011-23/13193-2012.

12.10.2015 державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до господарського суду м. Києва зі скаргою на дії на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо виконання наказу господарського суду м. Києва № 5011-23/13193-2012 від 06.02.2014.

Згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи справи між суддями від 12.10.2015, у зв"язку з припиненням повноважень у судді Кирилюк Т.Ю. щодо здійснення правосуддя, справу № 5011-23/13193-2012 передано для розгляду колегії суддів у складі: Головуючий суддя Головатюк Л.Д., суддя Любченко М.О., суддя Грєхова О.А.

Ухвалою суду від 02.11.2015 прийнято справу № 5011-23/13193-2012 за позовом закритого акціонерного товариства "Укратоменергобуд" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 15 539 022, 62 грн., у тому числі 5 028 829,84 грн. інфляційних втрат, 4 360 923,78 грн. трьох процентів річних та 6 149 269,00 грн. збитків, для розгляду скарги державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо виконання наказу господарського суду м. Києва № 5011-23/13193-2012 від 06.02.2014, до свого провадження.

Розгляд скарги державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо виконання наказу господарського суду м. Києва № 5011-23/13193-2012 від 06.02.2014 призначено на 11.11.2015.

В судове засідання 11.11.2015 представник відповідача з'явився, дав пояснення по справі, свою скаргу на дії ДВС підтримав та просив задовольнити її.

Представники позивача та ВДВС не прибули в судове засідання 11.11.2015, позивач причин неявки суд не повідомив. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві через канцелярію суду подав письмові пояснення та клопотання про розгляд справи без його участі. Суд задовольнив дане клопотання.

Представник скаржника також просив суд поновити строк для оскарження постанови від 28.05.2014 ВП № 42136111 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві від 28.05.2014 ВП № 42136111 про стягнення з боржника виконавчого збору надійшла на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» 03.06.2014(підтверджується вхідним штампом канцелярії скаржника).

Керуючись постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», 12.06.2014 ДП «НАЕК «Енергоатом» подало до Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративний позов № 7672/10 про визнання протиправною та скасування постанови від 28.05.2014 ВП № 42136111 про стягнення виконавчого збору в розмірі 854 867,46 грн та визнання протиправними дій відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови від 28.05.2014 ВП № 42136111.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.01.2014 у справі № 826/8286/14 в задоволенні позову ДП «НАЕК «Енергоатом» відмовлено повністю.

Не погоджуючись із таким рішенням ДП «НАЕК «Енергоатом» 09.07.2014 подано до Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.

Постановою КААС від 29.09.2014 у справі № 826/8286/14 апеляційну скаргу Компанії задоволено частково: постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.07.2014 скасовано та ухвалено нову постанову, якою в позові відмовлено з тих підстав, що відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві не є органом державної виконавчої служби, а отже не може бути відповідачем у справі.

24.10.2014 ДП «НАЕК «Енергоатом» подано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на постанову КААС від 29.09.2014 № 826/8286/14.

Ухвалою ВАСУ від 12.03.2015 касаційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» задоволено частково, скасовано постанову КААС від 29.09.2014 та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.07.2014, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.05.2015 у справі № 826/8286/14 позов ДП «НАЕК «Енергоатом» задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. від 28.05.2014 ВП № 42136111 про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» виконавчого збору у розмірі 854 867,46 грн. У задоволенні решти позовних вимог ДГІ «НАЕК «Енергоатом» відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» судовий збір у розмірі 633,36 грн.

Не погодившись з вказаною постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2015 у справі № 826/8286/14 Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві подало відповідну апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2015 у справі № 826/8286/14 апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві задоволено частково, постанову ОАС міста Києва від 18.05.2015 у справі № 826/8286/14 скасовано. Провадження у справі за адмін. позовом ДП «НАЕК «Енергоатом» до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення - закрито на підставі того, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

ДП «НАЕК «Енергоатом» оскаржено зазначену ухвалу КААС від 16.07.2015 до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою ВАСУ від 22.09.2015, яка оскарженню не підлягає, касаційну скаргу Компанії відхилено, ухвалу КААС від 16.07.2015 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Ухвала Вищого адміністративного суду України від 22.09.2015 надійшла на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» 02.10.2015, що підтверджується вхідним штампом канцелярії Компанії.

ДП «НАЕК «Енергоатом» своєчасно подавало адміністративний позов у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства і Законом України «Про виконавче провадження», а також керуючись Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби». Однак адміністративні суди прийняли рішення, що такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим Компанія змушена подати аналогічну скаргу до господарського суду. При цьому ДП «НАЕК «Енергоатом» вважає, що строк оскарження підлягає поновленню, оскільки у 2014 році ДП НАЕК «Енергоатом» своєчасно та в передбаченому порядку засвідчило свій намір на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору шляхом подання позову до адміністративного суду. Однак з незалежних від ДП НАЕК «Енергоатом» обставин, провадження у цій справі було закрито.

Таким чином, десятиденний строк, встановлений частиною 1 статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження», має відраховуватись з наступного дня з моменту отримання ухвали ВАСУ від 22.09.2015, а саме з 03.10.2015.

У зв'язку з наведеним, суд поновлює строк для оскарження постанови від 28.05.2014 ВП № 42136111 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення скарги державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо виконання наказу господарського суду м. Києва № 5011-23/13193-2012 від 06.02.2014, у зв'язку з таким:

На примусове виконання наказу господарського суду м. Києва від 06.02.2014 у справі № 5011-23/13193-2012 про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») на користь Приватного акціонерного товариства «У кратоменергобу. (далі - ПАТ «Укратоменергобуд») боргу в розмірі 8 548 674,63 грн державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві Бялим М.Г. 26.02.2014 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42136111.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2014 у справі № 5011- 23 13193-2012 було затверджено мирову угоду від 18.04.2014, укладену між ПАТ У кратоменергобуд» (стягувач) та ДП «НАЕК «Енергоатом» (боржник).

29.05.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві Бялим М.Е. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42136111. Зазначена постанова мотивована тим, що ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2014 затверджено мирову угоду у справі № 5011-23/13193-2012.

03.06.2014 на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» надійшла постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 854 867,46 грн, яка 28.05.2014 винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві Бялим М.Е. на підставі статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд вважає постанову від 28.05.2014 ВП № 42136111 про стягнення з боржника виконавчого збору такою, що не ґрунтується на вимогах чинного в Україні законодавства, у зв'язку з наступним:

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ч. 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Постановою від 26.02.2014 ВП № 42136111 про відкриття виконавчого провадження ДП «НАЕК «Енергоатом» встановлено строк до 05.03.2014 для добровільного виконання рішення суду, при цьому вказано, що при невиконанні рішення у вказаний строк, останнє буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

З наведеного слідує, що виконавець після закінчення строку для добровільного виконання рішення має вчиняти певні дії для його примусового виконання.

Проте, на час укладання мирової угоди та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем у примусовому порядку не було здійснено жодної виконавчої дії та не було стягнуто будь-якої суми, що підлягала стягненню з боржника за рішенням суду.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання (підпункт 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

З огляну на вимоги положень ч. 2 статті 25, ч. З статті 27 та статті 28, 32 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення виконавчого збору можливе лише в тому випадку, коли було розпочато примусове виконання рішення майнового характеру.

Крім того, аналіз вищезазначених норм права дає підстави стверджувати, що виникнення підстав для стягнення виконавчого збору згідно Закону «Про виконавче провадження» залежить від фактичного здійснення державним виконавцем виконавчих дій щодо виконання рішення суду. Вказана правова позиція підтверджується постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2012 у справі №2а-8459/12/2670 та п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14.

Таким чином, виконавчий збір стягується в разі примусового виконання виконавчого документу.

Враховуючи, що у виконавчому провадженні (ВП № 42136111, закінчене 29.05.2014) примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2013 у справі № 5011-23/13193-2012 про стягнення з боржника на користь стягувача боргу в розмірі 8 548 674,63 грн. не розпочиналось та здійснене не було, а матеріали виконавчого провадження не містять доказів примусового виконання відповідачем рішення, стягнення виконавчого збору з позивача є таким, що не відповідає чинному законодавству України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 N 606-ХІV в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови органу ДВС (далі - Закон № 606-ХІV).

Згідно частини 1 статті 6 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 25 цього Закону № 606-ХІV передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно частини першої статті 27 Закону № 606-ХІV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 28 Закону N 606-ХІV (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виходячи з аналізу зазначених вище положень, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язував стягнення виконавчого збору з боржника.

Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 27 зазначеного Закону № 606-ХІУ у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання, державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, викладена Судовою палатою у господарських справах Верховного Суду України в постанові від 28.01.2015 у справі № 3- 217гс14.

Таким чином на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, державним виконавцем не було розпочато дій спрямованих на примусове виконання рішення суду та в останнього було наявне документальне підтвердження виконання позивачем рішення суду в добровільному порядку, що виключало підстави для стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене, вважаємо, що скарга ДП «НАЕК «Енергоатом» на дії органу ДВС є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відтак, постанова відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору від 28.05.2015 ВП № 42136111 в розмірі 854 867,46 грн. підлягає визнанню недійсною.

Відповідно до частини 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Також суд зазначає, що постанова відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору в розмірі 854 867,46 грн. старшим державним виконавцем Бялим М.Г. винесена 28.05.2014, проте остання направлена на адресу боржника 02.06.2014 (що підтверджується штампом поштового відділення на поштовому конверті № 476) з грубим порушенням строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно п. 4 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст.ст. 115, 116 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Нормою ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Нормою ч.4 ст. 13 передбачено, що невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюється у відповідності до ст. 83 Закону та регламентований Інструкцією з організіції примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/05 від 02.04.2012 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.4 Інструкції встановлено, що безпосередній контроль за діями виконавців покладений на начальників відділів державної виконавчої служби. Відповідно до ч.2 ст. 83 Закону керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно п. 9.2 Інструкції начальник відділу ДВС перевіряє виконавче провадження зокрема за заявою стягувана.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За таких обставин, керуючись положеннями ЗУ України «Про виконавче провадження», ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити строк для оскарження постанови від 28.05.2014 ВП № 42136111 про стягнення з боржника виконавчого збору.

2. Скаргу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо виконання наказу господарського суду м. Києва № 5011-23/13193-2012 від 06.02.2014 задовольнити повністю.

3. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялим М.Г. щодо винесення постанови від 28.05.2014 ВП № 42136111.

4. Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялим М.Г. про стягнення виконавчого збору в розмірі 854 867,46 грн. від 28.05.2014 ВП № 42136111.

5. Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

6. Копію ухвали розіслати сторонам, старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялим М.Г.

Головуючий суддя Головатюк Л.Д.

Суддя Любченко М.О.

Суддя Грєхова О.А.