номер провадження справи 14/156/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 Справа № 908/5407/15

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (адреса 69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради (адреса 72351 с. Новопилипівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Леніна, б. 27)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №1048 від 05.01.2015р.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

20 жовтня 2015 року Позивач Державне підприємство «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі за текстом ДП «Запорізький інститут землеустрою») звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача - ОСОБА_1 сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.10.2015р. порушено провадження у справі №908/5407/15, розгляд справи призначено в судовому засіданні 10.11.2015р., при цьому витребувано від сторін документи, необхідні для вирішення спору.

10.11.2015р. від Позивача надійшло заява про уточнення до позовної заяви, в якій просить вважати вірною назву Відповідача - ОСОБА_1 сільська рада.

Заява ДП «Запорізький інститут землеустрою» про уточнення до позовної заяви не суперечить ст. 22 ГПК України, судом приймається до розгляду, розглядаються позовні вимоги з врахуванням заяви про уточнення.

В судовому засіданні 10.11.2015р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представника Позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання умов укладеного між Сторонами Договору на виконання проектно-вишукувальних робіт з розробки технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів ОСОБА_1 сільської ради Мелітопольського району Запорізької області №442 від 25.12.20144р. Позивачем проведено відповідний комплекс робіт, вартість яких становить 17 576,34 грн. Відповідач в порушення умов Договору роботи не оплатив, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 17 576,34 грн.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 сільської ради на користь ДП «Запорізький завод землеустрою» 17 576,347 грн. основного боргу, а також покласти на Відповідача судові витрати.

Відповідач в судове засідання не зявився. 04.11.2015р. від Відповідача надійшов лист, в якому зазначено, що позовні вимоги визнаються в повному обсязі та в листі містится прохання про розгляд справи без участі представника Відповідача.

За клопотанням представника Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

25.12.2014р. між ОСОБА_1 сільською радою Мелітопольського району Запорізької області (назву змінено на ОСОБА_1 сільська рада) Замовник та ДП «Запорізький інститут землеустрою» - Виконавець укладено Договір №442 на виконання проектно-вишукувальних робіт (далі за текстом Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, Виконавець зобовязується провести наступні вишукувально-проектні роботи: розробка технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів ОСОБА_1 сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, а Замовник прийняти та оплатити їх виконання.

Робота за даним Договором виконується у відповідності до узгодженого сторонами технічного завдання, технічних, наукових, економічних та інших вимог. Термін виконання роботи до 31.12.2014р. (п.п. 1.2., 1.3. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору, за виконані роботи, зазначені в п. 1. Договору, Замовник сплачує Виконавцю 17 576,34 грн., у т.ч. ПДВ 2929,39 грн., згідно з кошторисними розрахунками, що додаються до договору.

В пункті 2.2. Договору сторони визначили, що розрахунки між сторонами проводяться після підписання акту здачі та приймання виконаних робіт на підставі рахунку, наданого Виконавцем.

Про закінчення виконання роботи в цілому, Виконавець повинен повідомити Замовника після чого сторони складають двосторонній акт здачі та приймання виконаних робіт в двох примірниках, в разі відсутності зауважень (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 6.1. Договору термін дії даного Договору: Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 року, а в частині оплати, до моменту проведення повного розрахунку за виконані роботи. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання обовязків покладених на них цим договором.

Відповідно до умов п. 3.1. Договору, 28.12.2014р. Сторонами підписано без зауважень та скріплено печатками Акт №442 здачі та приймання виконаних робіт (послуг) на суму 17 576,34 грн.

Проте, в порушення умов Договору, до теперішнього часу Відповідачем вартість виконаних робіт не сплачена.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

При цьому, Відповідач позов визнав в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДП «Запорізький інститут землеустрою» про стягнення з ОСОБА_1 сільської ради на свою користь 17 576,34 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до ОСОБА_1 сільської ради про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради (72351 с. Новопилипівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Леніна, б. 27, ) на користь Державного підприємства «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) 17 576 (сімнадцять тисяч пятсот сімдесят шість) грн. 34 коп. заборгованості, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 13.11.2015р.