ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р.Справа № 922/4827/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом АК "Харківобленерго", м. Харків
до КП БРР "Балаклійські теплові мережі", м. Балаклія
про стягнення 29725,79 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 01-42юр/3212 від 30.04.2015 року; після перерви - ОСОБА_1, довіреність № 01-42юр/3212 від 30.04.2015 року,

відповідача - ОСОБА_2 довіреність №1295 від 24.11.2014 року, після перерви - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

АК "Харківобленерго" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з КП БРР "Балаклійські теплові мережі" заборгованість за договором про постачання електричної енергії №62987 від 18.10.06р. в сумі 29725,79 грн., з яких: 27960,93 грн. - пеня; 1764,79 грн. - 3% річних. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 31.08.15р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

09.10.15р. представник позивача надав заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с. №85), в якій просить суд стягнути з відповідача 47476,81 грн. - вартість за перетоки споживчої реактивної енергії (КРЕ), 28150,13 грн. - пені та 1774,30 грн. - 3% річних, а також судові витрати.

Суд, дослідивши надану заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх.№40834 від 09.10.15р.), зазначає наступне .

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18 зазначено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством. Якщо ж до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК, а у разі якщо відповідні недоліки виявлено після прийняття господарським судом заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд стягує несплачені в установленому порядку та розмірі суми судового збору за результатами розгляду справи на підставі статті 49 ГПК.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що заява подана у відповідності до діючого законодавства, суд, приймає вищезазначену заяву до розгляду та задовольняє її. Подальший розгляд справи ведеться з урахуванням цієї заяви.

19.10.15р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та зазначив, що відповідачем було прострочено оплату, однак здійснено її в повному обсязі, також просив суд зменшити розмір пені на 100% та відстрочити виконання рішення до 31.12.15р.

В судовому засіданні 20.10.15р. оголошувалась перерва до 15:45 до 26.10.15р.

20.10.15р. представник відповідача надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі їх представника.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

На підставі договору про постачання електричної енергії № 62987 від 18.10.2006 р. (далі - Договір) АК "Харківсрленерго" (Позивач) відпускає КП БРР "Балаклійські Теплові Мережі" (Відповідач) електрону енергію. Згідно з п. 9.11 Договір пролонгований на 2015р.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. № 575/97-ВР та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - "Правила"), договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Зокрема, укладення Договору означає, що між компанією та Відповідачем досягнуто згоди з усіх його умов.

Відповідно до п.7 ст.276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов Договору, п. 2.1.2. якого передбачено, що постачальник електричної енергії зобов'язується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням розділів 6, 7 Договору, відповідно до додатка 1 "Договірні величини споживання" та додатка 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 2.2.5 Договору споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування. Згідно з п. 5 Додатка 2 Договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунка, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Відповідно до п. 5 Додатка 2 до Договору споживач повинен отримати рахунок на оплат)" електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з лея його отримання.

Зобов'язання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та чинних нормативно-правових актів (ст. 526 ЦК України, ст.193 ГК України). Крім того, самим Договором, а саме п. 2.2.1, передбачено обов'язок Відповідача виконувати його умови.

Оплата обсягу спожитої електричної енергії відповідно до п. 1 ст. 275 ГК України та п.10.2 "Правил" є обов'язком відповідача як споживача електричної енергії.

Станом на 01.08.2015 за період з березня по липень 2015 р. Відповідач мав перед АК "Харківобленерго" борг у розмірі 29 725,79 грн. з яких:

- 27 960,93 грн. - пеня за період з березня по липень 2015 р.;

- 1764, 79 грн. - 3 % річних за період з березня по липень 2015 р.;

Сума пені нарахована відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96-ВР та пункту 4.2.1 укладеного між сторонами Договору, в якому зазначено, що при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію, споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник при простроченні виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення. Відповідно до розрахунку 3 % річних нарахування за цим видом заборгованості проводилось на суму основного боргу (тарифна складова за спожиту електричну енергію та ПДВ 20%), яка на даний час не сплачена.

Позивачем було збільшено позовні вимоги на 47476,81 грн. - вартість за перетоки спожитої реактивної енергії (КРЕ) за період з березня по серпень 2015 р. (де 39 564,01 грн. за КРЕ та 7 912,80 грн. - ПДВ 20%).

Згідно з додатком № 4А "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії". При укладанні Договору сторони дійшли згоди, та підписали додаток № 4А (Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії).

Згідно Правил користування електричною енергією плата за перетікання реактивної електроенергії -це плата за послуги, які електропередавальна організація або власник технологічних електричних мереж змушені надавати споживачу, якщо він експлуатує електромагнітно незбалансовані електроустановки.

Відповідно до п. 6.33 Правил, величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року №19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 лютого 2002 року за №93/6381, та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації. ПДВ на КРЕ нарахована відповідно до Закону України від 03.12.1999 р. "Про внесення змін до Закону України "Про податок на додану вартість".

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно п.4.2.1. договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Згідно ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно п. 4.2.1. договору про постачання електричної енергії №62-987 від 18.10.2006р., споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Отже, станом на 01.09.2015 заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 77 401,24 грн., з яких: 47 476,81 грн. - вартість за перетоки спожитої реактивної енергії (КРЕ) за період з березня по серпень 2015 р. (де 39 564,01 грн. за КРЕ та 7 912,80 грн. - ПДВ 20%); 28 150,13 грн. - пеня за період з березня по серпень 2015 р.; 1 774,30 грн. - 3 % річних за період з березня по серпень 2015 р.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Також, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 100% у зв`язку з наступним.

Створення заборгованості з оплати за електричну енергію та несвоєчасну оплату за договором про постачання електричної енергії пояснюємо несвоєчасною оплатою споживачів, бюджетних та госпрозрахункових підприємств за користування тепловою енергією, затримки фінансування коштів з державного бюджету на компенсацію різниці в тарифах та, як наслідок, скрутним фінансово - економічним становищем підприємства.

В обгрунтування обставин що спричинили несвоєчасне погашення боргу та створення існуючої заборгованості за електричну енергію вважаємо додати наступні доводи щодо фінансово - економічного стану підприємства, який впливає на його неплатоспроможність.

Основним видом діяльності КП БРР "Балаклійські теплові мережі" є виконання послуг по теплопостачанню (централізованому опаленню) для населення, бюджетних організацій та інших споживачів.

Першочерговими причинами збитковості є не покриття діючими тарифами на теплову енергію фактичних витрат підприємства, недосконалість порядку розрахунку нормативів перерахування коштів гарантованому постачальнику газу, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.14р. № 217 та затвердження для підприємства сезонного тарифу на послуги з централізованого опалення для населення. Тільки за 6 місяців 2015 р. збитки склали 3148 тис. грн. (копія звіту про фінансові результати міститься в матеріалах справи).

Так, на протязі багатьох років діючі тарифи на теплову енергію не покривали фактичних витрат підприємства. Якщо по населенню різниця в тарифах підприємству періодично відшкодовувалась з державного бюджету, то по бюджетних установах та інших споживачах питання відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію державою законодавчо не врегульовано. Тільки різниця по газу для бюджетних установ та інших споживачів за 2007-2014 рр. склала 9050,6 тис. грн.

На сьогодні залишається заборгованість держави з різниці в тарифах на послуги теплопостачання для населення за 4 квартал 2014 р. в сумі 1414,0 тис. грн..

Крім того, за 8 місяців 2015 р. різниця в тарифах на послуги теплопостачання для населення уже склала 2412,5 тис. грн.

З введення з 01.11.14р. в дію нормативів перерахування коштів гарантованому постачальнику за спожитий природний газ згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.14р. № 217, банк автоматично перераховує належні кошти за газ НАК "Нафгогаз України". Тим паче, що з 1 по 22 січня 2015 р. та з 1 по 24 березня 2015 р. нормативи перерахування коштів за газ складали 100 %. Через це за два місяці підприємству не надійшли на поточні рахунки кошти в сумі 2089,2 тис. грн.

Крім того, відповідач пояснює, що через затвердження НКРЕ КП для підприємства сезонного тарифу на послуги з централізованого опалення населення, який передбачає нарахування платежів населенню тільки в період опалювального сезону, в літній період підприємство втратило джерело доходів.

Також відповідач відмічає, що підвищення тарифів на централізоване опалення населення на фоні інфляції, падіння доходів населення, зростання вартості енергоносіїв, призвело до зниження рівня розрахунків населення.

Через таке не рівномірне надходження платежів, чистий дохід підприємства від надання послуг за даними Звіту про фінансові результати (форма № 2) за 2014 р. склав - 29 180,0 тис. грн., за за 1 півріччя 2015 р. 24 386,0 тис. грн., збитки за 2014 р. склали - 3 174,0 тис. грн., за 1 півріччя 2015 р. - 3 148.0 тис. грн.

Як наслідок прийняття тарифів, які не покривають витрат відповідача, кредиторська заборгованість підприємства станом на 01.07.2015 р. становить 30 759,0 тис. грн., в т.ч. заборгованість за товари, роботи, послуги - 21 500,0 тис. грн., перед бюджетом 8 364,0 тис. грн., та іншими фондами соціального страхування 307,0 тис. грн. (довідка міститься в матеріалах справи ) (ар. справи №135).

Заборгованість абонентів станом на 01.10.2015р. за надані послуги з теплопостачання становить 8 121,18 тис. грн., з них: населення - 7 797,48 тис. грн.; бюджети різних рівнів - 281,26 тис. грн.; інші споживачі 44,85 грн.

Крім того, для запобігання наявності неплатежів за надані послуги, підприємством ведеться значна претензійно-позовна робота зі споживачами щодо стягнення дебіторської заборгованості.

За період з 01.01.15р. по 30.09.15р. КП БРР "Балаклійські теплові мережі" пред'явило до споживачів - боржників 1724 попереджень на суму 7609,89 тис. грн., пред'явило до місцевого суду 94 позови на 659,65 тис. грн. Судами, на користь підприємства відповідача, було винесено 72 рішень на 395,65 тис. грн. Фактичне виконання зазначених рішень ускладнюється.

У 2015 році було направлено споживачам-юридичним особам 44 претензій, та досудових повідомлень на 1 123,54 тис. грн., отримано по попередженям, претензіям 63,443 тис. грн.

Споживачі природного газу - бюджетні установи та організації в наслідок затримки бюджетного фінансування розраховуються за отриманий газ невчасно та у неповному обсязі, у зв'язку з чим підприємство вимушене не з власної вини накопичувати борги перед АК "Харківобленерго".

Відповідач приймає усі можливі заходи направлені на своєчасне отримання коштів за поставлену теплову енергію, для подальшого розрахунку з позивачем за поставлену електричну енергію.

Усі грошові кошти, які надходять на поточні рахунки КП БРР "Балаклійські теплові мережі", відразу ж спрямовуються на погашення заборгованості за природний газ та електроенергію, які необхідні для забезпечення безперебійного функціонування технологічного комплексу підприємства, а також на виплату заробітної плати і сплату податків, зборів та інших обов'язкових платежів до бюджету.

Також, на виконання постанови КМУ від 03.12.2008 р. №1082 для розрахунків за природній газ підприємству був відкритий поточний рахунок із спеціальним режимом використання, для зарахування коштів, що надходять від усіх категорій споживачів. Згідно нормативу перерахувань, який розраховує ПАТ "ПАК" "Нафтогаз України" та умов договору банківського рахунку, підприємство проводить перерахування коштів з вищезгаданого рахунку на поточний рахунок ПАТ "ПАК" "Нафтогаз України" за спожитий природній газ. Відсоток перерахувань становив в середньому 90%, а в окремих місяцях він дорівнює 100% (копії листів НАК "Нафтогаз України" та від ПАТ Державний ощадний банк України містяться в матеріалах справи).

Згідно постанови КМУ від 18.06.2008 р. №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів № 444 від 10.09.2014р., для розрахунків за природній газ підприємству було відкрито поточні рахунки із спеціальним режимом використання, для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію за категоріями споживачів "населення", "бюджетні установи", "інші споживачі", згідно яких у відсотковому відношенні буде проводитися перерахування коштів на рахунок ПАТ "НАК" "Нафтогаз України" за спожитий природній газ.

За допущене порушення позивач нарахував: 35 072,14 грн. пені та 1 764,79 грн. - три відсотки річних. В період з березня 2015р. по серпень 2015р. було сплачено 7111,21 грн. пені. Залишок пені складає 27 690,93 грн. Тобто ступінь оплати пені складає 20,27 %.

Слід відмітити, що розмір штрафних санкцій (пені) великий, порівняно з доходами Відповідача.

В разі стягнення таких штрафних санкцій у повному обсязі Відповідач не матиме змоги повноцінно забезпечити проведення опалювального сезону у 2015-2016 роках, що в свою чергу може привести до негативних наслідків із постачання теплової енергії споживачам, припинення діяльності відповідача.

Окремо слід зазначити те, що фінансова база КП БРР "Балаклійські теплові мережі" залежить від коштів виділених Державним бюджетом України. Державою несвоєчасно проводиться відшкодування різниці в тарифах на послуги теплопостачання для населення.

КП БРР "Балаклійські теплові мережі" не має можливості вибирати постачальника природного газу, оскільки НАК "Нафтогаз України" є монополістом на ринку газу, а тому вимушене брати на себе жорсткі договірні зобов'язання. В зв'язку з цим, всі грошові кошти, які надходять на підприємство акумулюються і в першу чергу сплачуються НАК "Нафтогаз України" за спожитий природний газ.

КП БРР "Балаклійські теплові мережі" знаходиться у комунальній власності Балаклійської районної ради і цілісний майновий комплекс підприємства - це приміщення котелень та котельне обладнання, яке призначене для виробництва теплової енергії. Щорічно у міжопалювальний період підприємство проводить ремонт і заміну теплотрас, ремонт котельного устаткування для підготовки до наступного опалювального періоду, що тягне за собою залучення відповідних коштів на оплату відповідних робіт та закупівлю матеріалу.

Відтак, прийняття рішення про стягнення штрафних санкцій (пені) у повному обсязі спричинить ситуацію з припиненням надання опалення у районі.

Суд враховує, що наведеної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах зі спорів, пов'язаних зі зменшенням розміру неустойки (постанови ВГСУ від 29.05.2014р. у справі №921/186/13-г, від 08.05.2014р. у справі №921/185/13-г, від 12.05.2015 року по справі №922/1286/14).

При цьому, суд зазначає, що зменшення суми пені на 50% є адекватною мірою відповідальністю за неналежне виконання відповідачем зобов'язань та є проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, а також, як спосіб стимулювання боржника до належного виконання зобов'язань, а не як засіб використання пені у якості інструменту отримання безпідставних доходів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання у повному обсязі, та вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та приходить до висновку про зменшення розміру пені на 50%, тобто, в даному випадку, до стягнення підлягає пеня в сумі 14075,07 грн.

Також, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду до 31.12.2015 року, посилаючись на те, що вірогідне надходження коштів до відповідача починається із початком опалювального сезону, тому зважаючи на цю обставину та враховуючи вищевикладені обставини, просить надати час для отримання цих коштів щоб мати змогу розплатитись із позивачем та виключити можливість зупинки теплопостачання у Балаклійському районі.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право: відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зважаючи на те, що існують вищевказані обставини (важке фінансове становище, загроза припинення теплопостачання), які в даній конкретній ситуації ускладнюють виконання рішення господарського суду і навіть взагалі роблять його неможливим, суд знаходить дані причини достатніми та приймає їх, як такі, що є підставою для надання відстрочки виконання рішення суду.

Суд враховує також те, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь - якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення суду.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає клопотання обгрунтованим, підтвердженим матеріалами справи та таким, що підлягає задоволенню, тому вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та відстрочити виконання рішення суду до 31.12.15р.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, в даному випадку, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 598, 612, 625 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197, 230, 231, 232, 233 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85, ст.121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (вул. Алієва, 72, м. Балаклія, Балаклійський р-н, Харківська обл., 64200 , п/р 73 ХОУ АТ Ощадбанку м. Харкова, МФО 351823) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, 149, м. Харків, 61037, на п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль", м. Київ, МФО 38085, ) 47476,81 грн. - вартість за перетоки спожитої реактивної енергії (КРЕ); 14075,07 грн. - пені, 1774,30 грн. - 3 % річних. Надати відстрочку виконання рішення суду до 31.12.15р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (вул. Алієва, 72, м. Балаклія, Балаклійський р-н, Харківська обл., 64200 , п/р 73 ХОУ АТ Ощадбанку м. Харкова, МФО 351823) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, 149, м. Харків, 61037, на п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль", м. Київ, МФО 38085, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в розмірі 14075,07 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_4