ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 листопада 2015 року Справа № 914/3332/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б., Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "ТрастТер"
на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 12.08.2015
у справі№ 914/3332/13 Господарського суду Львівської області
за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
доПриватного підприємства "ТрастТер"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4
про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 578637,00 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 219878,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана Приватним підприємством "ТрастТер" до Вищого господарського суду України касаційна скарга на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 914/3332/13 Господарського суду Львівської області не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання її копії іншій стороні у справі та докази сплати судового збору.

У наданих скаржником до Вищого господарського суду України матеріалах касаційної скарги відсутні докази надіслання її стороні у справі - ОСОБА_4, що є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Також, як встановлено колегією суддів, Приватним підприємством "ТрастТер" до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір", однак подано клопотання про розстрочення сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З аналізу положень чинного в Україні законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Проте, Приватним підприємством "ТрастТер" не наведено жодних обставин та не надано доказів майнового стану, що свідчили б про наявність підстав для розстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відтак, колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи положення статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відхиляє клопотання відповідача про розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Подання Приватним підприємством "ТрастТер" касаційної скарги без надання доказів сплати судового збору, є підставою для повернення касаційної скарги згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як свідчать матеріали справи, ухвала Львівського апеляційного господарського суду в даній справі була прийнята 12.08.2015 і набрала законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

З касаційною скаргою на оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції Приватне підприємство "ТрастТер" звернулося 23.09.2015, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 110 Господарського процесуального кодексу України для її подання.

Клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку скаржником не заявлено, що є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Допущені скаржником порушення вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення касаційної скарги.

Крім цього, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу судів попередніх інстанцій на таке.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2014 у справі № 914/3332/13 рішення Господарського суду Львівської області від 06.11.2013 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2014 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 578637 грн. та заборгованості по відсотках, у розмірі 219878,70 грн., в цій частині справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Львівської області в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.06.2014 зупинено провадження у справі № 914/3332/13 до вирішення судом касаційної інстанції касаційної скарги Приватного підприємства "ТрасТер" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2014 у справі № 914/3332/13, яка вже була переглянута судом касаційної інстанції.

З цих підстав ухвалою Вищого господарського суду України від 24.07.2014 відмовлено у прийнятті до провадження касаційної скарги Приватного підприємства "ТрасТер" на рішення Господарського суду Львівської області та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2014 у цій справі.

Таким чином, підстави, що зумовили зупинення провадження у справі № 914/332/13 відпали.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Разом з тим, невчинення судом першої інстанцій дій щодо поновлення провадження у справі, призводить до безпідставного неодноразового оскарження відповідачем ухвали Господарського суду Львівської області від 26.06.2014 про зупинення провадження та спрямовано на умисне затягування судового процесу, що порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Такі дії відповідача свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами, у зв'язку із чим судам слід враховувати викладене у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" щодо вчинення дій задля запобігання таким зловживанням.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "ТрастТер" у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Приватного підприємства "ТрастТер" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 914/3332/13 Господарського суду Львівської області повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир