ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 р. Справа № 917/1829/15

За позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, буд.17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 29343,31 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

в судовому засіданні 29.10.2015р.:

від позивача: Омельченко О.М.

від відповідача: ОСОБА_1

в судовому засіданні 10.11.2015р.:

від позивача: Величко О.Г.

від відповідача: ОСОБА_1

Розглядається позовна заява про стягнення 29343,31 грн., з них: 12054,83 грн. заборгованості за теплову енергію, поставлену згідно договору № 205 від 27.11.2014р., 12054,83 грн. пені, 5033,33 грн. інфляційних, 200,32 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні 29.10.2015р. судом оголошувалася перерва до 10.11.2015р. згідно ст. 77 ГПК України.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою сторін від 29.10.2015р. (а.с. 35).

Позивач надав заяву від 29.10.2015р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій прохає стягнути з відповідача 17899,63 грн., з них: 611,15 грн. заборгованості за теплову енергію, поставлену згідно договору № 205 від 27.11.2014р., 12054,83 грн. пені, 5033,33 грн. інфляційних, 200,32 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява про зменшення позовних вимог приймається судом. Подальший розгляд справи проводиться в межах зменшених позовних вимог.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що ним за період липень-вересень 2015р. було сплачено 14581,81 грн. основного боргу, що підтверджується платіжними дорученнями; визначена позивачем сума боргу не відповідає дійсності.

В судовому засіданні 10.11.2015р. господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" (позивачем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) укладено договір № 205 від 27.11.2014 р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір); (а.с.9-15).

Відповідно до умов Договору позивач зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення відповідача (споживача) за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно п. 10.1, 10.2 Договір набуває чинності з дати підписання, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 20.10.2014р. і діє в частині поставки теплової енергії до 30.04.2017року, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення. Даний Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місць до закінчення терміну його дії, одна із сторін письмово не повідомить іншу сторону, про припинення його дії. Припинення дії Договору з ініціативи споживача можливе при умові проведення розрахунків за спожиту теплову енергію та заходів по відключення споживача від мереж централізовано опалення.

За пунктами 4.1, 4.2 Договору розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом. Вартість 1Гкал - 1058,82 грн. (без ПДВ), 1270,58 грн. (з ПДВ). (а.с.36).

Статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що тарифи на теплову енергію є регульованими.

Згідно п.3 ст.12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та згідно з абз.7 ст.16 закону України «Про теплопостання» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб"єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13.06.2014р. № 753 "Про встановлення тарифів на теплову енергію ПОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" встановлені тарифи з 01.07.2014р. на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 1058,82 грн. за 1Гкал.(без ПДВ); 1270,58 грн. з ПДВ. (а.с.36).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.11.2014р. № 522 "Про встановлення тарифів на теплову енергію ПОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" встановлені тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 1262,12 грн. за 1Гкал. (без ПДВ), 1514,54грн. з ПДВ. Дана постанова набрала чинності з 01.12.2014р. (а.с.35).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.02.2015р. №308 "Про встановлення тарифів на теплову енергію ПОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" встановлені тарифи з 01.03.2015р.на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 1790,83 грн. за 1Гкал. (без ПДВ), 2149,00грн. з ПДВ (а.с.33).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015р. №1040 "Про встановлення тарифів на теплову енергію ПОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" встановлені тарифи з 01.04.2015р.на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 1548,37грн. за 1Гкал. (без ПДВ), 1858,04 грн. з ПДВ.

Абзацом 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману енергію. Пунктом 7 ст. 276 ГК України зазначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до п.4.4 Договору порядок розрахунку за теплову енергію визначений в Додатку №3 до Договору.

Пункт 1 додатку № 3 до Договору зазначає, що оплата вартості теплової енергії за розрахунковий період здійснюється виключно у грошовій формі.

Остаточні розрахунки без приладів обліку, якщо обсяг спожитої теплової енергії перевищує сплачений розрахунковий обсяг, вартість такого перевищення сплачується споживачем не пізніше 15 числа періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до рахунку теплової організації (п.5.2.додатку №3).

На виконання умов Договору за період з жовтня 2014року по квітень 15.04.2014р. позивач поставив відповідачу теплову енергію обсягом 11,779 Гкал на загальну суму 17804,93 грн. Факт отримання теплової енергії підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії №164 від 30.04.2015р., № 164 від 31.03.2015р., № 164 від 28.02.2015р., № 164 від 31.01.2015р., №164 від31.12.2014р., №164 від 30.11.2014р. №164 від 31.10.2014р. (а.с.26-32).

Відповідач заперечень щодо постачання теплової енергії чи інших претензій позивачу не пред'явив.

На оплату наданих послуг позивачем виписані відповідачу відповідні рахунки за № 1640133-04/0415 від 15.04.2015р., № 1640133-04/0415 від 31.03.2015р., № 1640133-04/0415 від 28.02.2015р., №1640133-04/0115 від 30.01.2015р., №1640133-04/1214 від 13.12.2014р., №1640133-04/1114 від 30.11.2014р., №1640133-04/1014 від 31.10.2014р. Факт направлення вказаних рахунків підтверджується витягом з журналів вихідної кореспонденції ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго". (а.с.49-57).

Відповідач свої зобов'язання по оплаті виконав частково, сплативши 5750,10 грн. за платіжними дорученнями від 26.04.2015р. № 1 на суму 605,72грн., від 28.05.2015р. №10 на суму 2006,25грн, від 03.07.2015р. № 16 на суму 3138,13грн. (а.с.58-60).

Заборгованість відповідача за одержані послуги становить 12054,83 грн.

Після звернення позивача з позовом відповідач сплатив 11443,68 грн. на погашення боргу за надані послуги. Зазначене підтверджується копіями платіжних доручень № 24 від 16.09.2015р. на суму 1910,95 грн., № 25 від 16.09.2015р. на суму 2447,71 грн., № 26 від 18.09.2015р. на суму 3204,77грн., №27 від 25.09.2015р. на суму 1026,86 грн., №32 від 25.09.2015р. на суму 2853,39 грн.

В зв'язку з цим позивач зменшив свої позовні вимоги та прохає стягнути 611,15 грн. заборгованості (заява про зменшення позовних вимог від (29.10.2015р.).

В судовому засіданні відповідач надав докази сплати 611,15 грн. заборгованості за надані послуги (оригінал платіжного документу було оглянуто судом). Тому провадження у справі в частині стягнення 611,15 грн. основного боргу слід припинити на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 6.1.1 Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати теплової енергії, Споживач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми, а також сплатити пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу, згідно Закону України № 686 від 20.05.1999р. "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій".

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України № 686-ХІV від 20.05.1999 року "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій" (із змінами і доповненнями) за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної cyми боргу.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 16 квітня 2013 р. у справі № 3-6гс13 (справа № 18/957/12) нормою частини 1 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлено законну неустойку за порушення грошового зобов'язання у сфері відносин з надання житлово-комунальних послуг - пеня в розмірі 1,0 % за кожний день прострочки платежу, але не більше 100 % боргу. Кредитор має право на стягнення цієї законної неустойки у тому числі й за відсутності у договорі умови про неустойку.

В ч. 3 ст. 82 ГПК України зазначено, що обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, господарський суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатом розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 11116 цього Кодексу.

На підставі п.6.1.1 Договору позивачем заявлено до стягнення 12054,83 грн. - пені за період з 16.11.2014р. по 31.07.2015р.

Згідно п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд має право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених у п. 3.17.4. постанови Пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших, передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом. У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню.

Враховуючи те, що 1) під час розгляду справи відповідачем було здійснено повну оплату боргу за поставлену теплову енергію; 2) заявлений розмір пені значно перевищує розмір збитків позивача; 3) беручи до уваги майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, керуючись ч. 2 ст. 233 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України суд прийшов до висновку про наявність виключних обставин, які дають підстави для зменшення розміру пені до 4000,00 грн.

Дана сума, на думку господарського суду, є достатньою мірою відповідальності для відповідача за порушення умов договору та несвоєчасну оплату за поставлену теплову енергію позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 5033,33 грн. - інфляційних за період листопад 2014 - липень 2015р., 200,32 грн. - 3% річних за період листопад 2014 - липень 2015р. Правильність розрахунку перевірено судом, та встановлено, що заявлені суми не перевищують розрахункових.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

За п. 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зменшення позивачем суми позову не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

В п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" зазначено, що про зміну предмета або підстав позову, збільшення або зменшення позовних вимог, якщо відповідну заяву прийнято господарським судом, зазначається в описовій частині рішення, і подальший виклад рішення, в тому числі його резолютивної частини, здійснюється з урахуванням такої заяви.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 81 (п. 1-1), 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Прийняти заяву Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" про зменшення розміру позовних вимог.

2. Позов задовольнити частково.

3. Зменшити належний до стягнення розмір пені до 4000,00 грн.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, буд. 17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500; ідентифікаційний код 05541083) 4000грн. 00 коп. пені, 5033грн. 33 коп. інфляційних, 200грн. 32 коп. річних, 1827грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

5. Припинити провадження у справі в частині стягнення 611,15 грн. основного боргу.

Повне рішення складено та підписано: 16.11.2015 р.

Суддя Безрук Т.М.