КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р. Справа№ 910/12545/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: (в приміщенні Господарського суду Сумської області) Макаренко Н.М. - дов. № 6618/08-19 від 10.12.2014р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2015р.

у справі № 910/12545/14 (суддя Яковенко А.В.)

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Білопільському

районі Сумської області

до Державного підприємства «Укрліктрави»

про стягнення 202 895, 26 грн.

В судовому засіданні 28.10.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014р. Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення 202 895, 26 грн. майнової шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував на те, що відповідач, як правонаступник ДП «Побєда», зобов'язаний відшкодувати майнову шкоду у вигляді неотриманих фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 202 895,86 грн. за період з січня 2013р. по травень 2014р. включно, з яких борг в сумі 166 270, 12 грн. стягнуто в судовому порядку, а решта вимог управління знаходяться на розгляду в суді.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2015р. у справі № 910/12545/14 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального та матеріального права, оскільки, судом при прийнятті рішення не враховано перехід прав і обов'язків від ДП «Побєда» до ДП «Укрліктрави», які передано актом приймання-передачі майна, прав і обов'язків (передавальний акт) від 25.12.2012р. На думку апелянта, відповідач, приймаючи майнові права ДП «Побєда» , - автоматично є правонаступником щодо його обов'язків. Судом не з'ясовано обставини справи, а саме факт наявності шкоди та значних збитків, завданих позивачу в частині неотримання фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, з вини відповідача, який усвідомлюючи відсутність правових підстав набуття права власності на майно ДП «Побєда», з метою позбавити права позивача на відшкодування боргу за рахунок наявного боржнику майна, навмисно здійснює перереєстрацію транспортних засобів ДП «Побєда» та тим самим вчиняє неправомірні дії. Позивач вважає, що ним заявлено не вимоги про стягнення з ДП «Укрліктрави» несплачених сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, а відшкодування шкоди ДП «Укрліктрави» в частині отримання майнових прав та відмови у погашенні боргу ДП «Побєда», стягнутого в судовому порядку.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області 07.09.2015р. передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 28.10.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. задоволено клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Сумської області.

28.10.2015р. в Господарський суд Сумської області з'явився представник позивача Макаренко Н.М.

Судове засідання у відповідності до ст. 74-1 ГПК України відбулось в режимі відеоконференції.

Представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову повністю.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 28.10.2015р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказував на те, що 25.12.2012р. між Державним підприємством «Побєда» та Державним підприємством «Укрліктрави» підписано Акт приймання-передачі майна, прав і обов'язків на баланс Державного підприємства «Укрліктрави», відповідно до якого Державною інспекцією сільського господарства України в Сумській області було проведено перереєстрацію 52 одиниць сільськогосподарської техніки з Державного підприємства «Побєда» на Державне підприємство «Укрліктрави». Однак, на думку позивача, даний акт не є достатньою правовою підставою для набуття відповідачем права власності на передане майно, а перереєстрація вказаного майна порушує законні права та інтереси позивача, як кредитора Державного підприємства «Побєда».

В обґрунтування вказаних тверджень позивач зазначає, що станом на 30.05.2014р. Державне підприємство «Побєда» має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 за період з січня 2013р. по травень 2014р. включно в розмірі 202 895, 26 грн., а безпідставне набуття відповідачем права власності на майно ДП «Побєда», на думку позивача, позбавляє його права на відшкодування боргу за рахунок наявного у боржника майна та завдає значних збитків в частині невідшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 202 895, 26 грн., з яких борг в сумі 166 270, 12 грн. стягнуто в судовому порядку, а решта вимог знаходиться на розгляді в суді.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що її подано на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України, з визначенням правової природи стягуваної суми, як шкоди, заподіяної неправомірними діями відповідача, які полягають, на думку позивача, у незаконному набутті права власності на майно ДП «Побєда» та здійснення перереєстрації транспортних засобів ДП «Побєда».

За змістом вказаної статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. У відповідності до частини 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особі зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина завдавача шкоди.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Тобто відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

При цьому розмір збитків (шкоди) має довести сторона, яка їх зазнала, а відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів цивільного правопорушення звільняє заподіювача шкоди від відповідальності.

Виходячи з цього, позивач повинен довести, що завдані збитки настали внаслідок протиправних дій відповідача, безпосередній причинний зв'язок між діями відповідача та заподіянням шкоди та її розмір.

Як зазначає позивач, станом на 30.05.2014р. Державне підприємство «Побєда» має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 за період з січня 2013р. по травень 2014р. включно в розмірі 202 895, 26 грн.

З матеріалів справи вбачається, за що позовами Управління Пенсійного фонду України у Білопільському районі Сумської області до Державного підприємства «Побєда» було стягнуто в судовому порядку заборгованість в розмірі 166 270, 12 грн. згідно постанов Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2013р. у справі № 818/3158/13-а, від 08.08.2013р. у справі № 818/4119/13-а, від 08.07.2013р. у справі № 818/4874/13-а, від 18.09.2013р. у справі № 818/6229/13-а, від 01.10.2013р. у справі № 818/7299/13-а, від 30.09.2013р. у справі № 818/7875/13-а, від 05.11.2013р. у справі № 818/8248/13-а, від 25.12.2013р. у справі № 818/8684/13-а, від 25.12.2013р. у справі № 818/9013/13-а, від 28.01.2014р. у справі №818/120/14, від 27.02.2014р. у справі № 818/472/14, від 24.03.2014р. у справі № 818/717/14 (належним чином завірені копії наявні в матеріалах справи (а. с. 23-54, т. 1).

Решта вимог позивача до Державного підприємства «Побєда» знаходиться на розгляді в Сумському окружному адміністративному суді (повідомлення про відшкодування пільгових пенсій від 13.01.2014р. № 186/02-30 та від 06.03.2014р. № 1238/02-36 та розрахунки до них (період виникнення боргу 25.03.2014р. - 13 079, 87 грн.), повідомлення про відшкодування пільгових пенсій від 13.01.2014р. № 186/02-30 та від 04.04.2014р. № 1763/02-36 та розрахунки до них (період виникнення боргу 25.04.2014р. - 11 715, 90 грн.), повідомлення про відшкодування пільгових пенсій від 07.05.2014р. № 2310/02-36 та від 14.05.2014р. № 2404/02-36 та розрахунки до них (період виникнення боргу 25.05.2014р. - 11 829, 37 грн.).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником позивача зазначено, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Білопільського РУЮ перебуває зведене провадження про стягнення з ДП «Побєда» на користь позивача заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в розмірі 166 270, 12 грн., однак погашення не відбувається, враховуючи відсутність майна та грошових коштів у боржника.

Доказів заміни ДП « Побєда» на його правонаступника ДП «Укрліктрави» у виконавчому провадженні матеріали справи не містять, у зв'язку з чим посилання апелянта на відмову відповідача у виплаті боргу ДП «Побєда» не ґрунтуються на положенням чинного законодавства.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2011р. № 424-р «Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов'язана з виробництвом лікарської сировини» та наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.07.2011р. №343 «Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов'язана з виробництвом лікарської сировини» проведено реорганізацію Державного підприємства «Побєда» шляхом приєднання до Державного підприємства «Укрліктрави».

На базі майна реорганізованого ДП «Побєда» створено відокремлений підрозділ (філію) без права юридичної особи - Білопільську філію ДП «Укрліктрави».

Пунктом 2 зазначеного наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.07.2011р. № 343 визначено ДП «Укрліктрави» правонаступником майнових прав та обов'язків, зокрема, реорганізованого ДП «Побєда».

Відповідно до частини 5 статті 22 Господарського кодексу України держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб'єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

На виконання наказу №343 від 14.07.2013р. Міністерства аграрної політики та продовольства України, 25.12.2012р. Державне підприємство «Побєда» по Акту приймання-передачі майна, прав і обов'язків передало майнові права та обов'язки на баланс Державного підприємства «Укрліктрави».

Крім того, з Довідки №132 від 28.03.2014р., виданої Державною інспекцією сільського господарства України в Сумській області, вбачається, що правовою підставою для перереєстрації 52 одиниць сільськогосподарської техніки були Постанова Кабінету Міністрів України №424-р від 16.05.2011р. та заява про перереєстрацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Частиною другою статті 328 Цивільного кодексу України передбачено правову презумпцію правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

З вищевикладеного вбачається, що під час реорганізації Державного підприємства «Побєда» його підпорядкованість Міністерству аграрної політики та продовольства України не змінилася та залишилася державною формою власності у формі Білопільської філії ДП «Укрліктрави» без права юридичної особи, а усі майнові права та обов'язки передані згідно акту (передавального акту) від 25.12.2012р. Державному підприємству «Укрліктрави».

Слід зазначити, що правонаступництвом є перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого. Воно може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов'язки того суб'єкта, якому вони належали раніше.

Згідно ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент підписання акта приймання-передачі майна) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділ, перетворення).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи (ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

При цьому із витягу, зробленого судом першої інстанції з офіційного джерела, а саме Інформаційно-ресурсного центру, вбачається, що ДП «Побєда» значиться у ньому в якості діючого підприємства, тобто процедура реорганізації залишається незавершеною і перехід прав і обов'язків від відповідача до Державного підприємства «Укрліктрави» ще не відбувся.

Доводи апелянта щодо автоматичного правонаступництва відповідача щодо обов'язків ДП «Побєда» у зв'язку із прийняттям майнових прав ДП «Побєда» шляхом підписання передавального акту від 25.12.2012р. та посилання на п. 10 роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996р. не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 10 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996р. момент переходу майна та відповідних майнових прав і обов'язків до нових підприємств визначається днем підписання передаточного або розподільчого акту чи балансу, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто виключення його з державного реєстру.

Вказане роз'яснення відповідає приписам чинного на час його видання законодавства, зокрема, вимогам частини 2 статті 37 Цивільного кодексу України 1963 року, якою передбачалось, що при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

Натомість чинним законодавством вказане питання врегульовано по-іншому.

Так, частиною 12 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» встановлено, що приєднання вважається завершеним з моменту державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються в результаті приєднання, та державної реєстрації відповідних змін до установчих документів.

Отже, оскільки на час розгляду справи процедура припинення ДП «Побєда» не завершена, відсутній запис в ЄДРПОУ щодо припинення ДП «Побєда», саме ДП «Побєда», а не його правонаступник, є зобов'язаною особою у правовідносинах щодо сплати заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в розмірі 202 895, 26 грн., з яких борг в сумі 166 270, 12 грн. стягнуто з ДП «Побєда» в судовому порядку, а решта вимог до ДП «Побєда» знаходяться на розгляді в суді.

Посилання апелянта на безпідставність набуття права власності Державним підприємством «Укрліктрави» на майно ДП «Побєда» не заслуговують на увагу, оскільки вказане майно було передане відповідачеві згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №424-р від 16.05.2011, Наказу Мінагрополітики №343 від 14.07.2011р., та відповідне право перереєстровано Державною інспекцією сільського господарства України в Сумській області у відповідності до вищевказаних нормативно-правових актів.

При цьому належних та допустимих доказів в розумінні ст. 34 ГПК України щодо неправомірності реєстрації транспортних засобів за відповідачем, позивачем не надано, перереєстрація транспортних засобів є чинною та в судовому порядку не скасована, а дії по перереєстрації не визнані судом незаконними, а тому посилання позивача на порушення його прав як кредитора ДП «Побєда» не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, враховуючи наявність правових підстав у відповідача для набуття права власності на майно ДП «Побєда», відсутність доказів вчинення ним неправомірних дій щодо перереєстрації транспортних засобів, колегія судів не може погодитись з доводами апелянта щодо заподіяння відповідачем позивачу збитків в частині неотримання фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з вини відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлена до стягнення сума в розмірі 202 895, 26 грн. не є збитками в розумінні ч. 2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ГК України, а є заборгованістю ДП «Побєда» з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з яких борг в сумі 166 270, 12 грн. стягнуто в судовому порядку, а решта вимог на момент звернення позивача за даним позовом до суду, знаходилась на розгляді в Сумському окружному адміністративному суді.

При цьому позивання позивача як на нормативне обґрунтування позову, на положення ст. 1212 ЦК України, не має відношення до даного предмету спору.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів неправомірної поведінки відповідача щодо правонаступництва ДП «Побєда» та реєстрації за відповідачем транспортних засобів, наявності шкоди з вини відповідача за викладених вище обставин справи, недоведеності причинного зв'язку між поведінкою відповідача та шкодою, вини відповідача, колегія суддів не заходить правових підстав для задоволення заявленого позивачем позову.

Посилання місцевого господарського суду на статус ДП «Укрліктрави», як платника фіксованого податку, в аспекті даної справи, є помилковими, оскільки не стосуються підстав та предмету позову, однак це не є підставою для скасування цілком законного рішення про відмову в задоволенні позову про відшкодування заявленої шкоди.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення від 04.02.2015р.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2015р. у справі № 910/12545/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2015р. у справі №910/12545/14залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12545/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала