РІШЕННЯ

"02" листопада 2015 р.Справа № 921/835/15-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006

про cтягнення сум пені, 3% річних та інфляційних нарахувань в загальному розмірі 4 969 198 грн 67 коп.

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2 головного юрисконсульта Відділу виконавчих проваджень та проваджень у справах про банкрутство Управління претензійно позовної роботи Юридичного департаменту, довіреність №14-95 від 18.04.2014 р.

Відповідача: ОСОБА_3 - юрисконсульта, довіреність №01/18 від 31.12.2014 р.

В судових засіданнях представникам сторін розяснювались процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 29, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, надалі - позивач, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільгаз", м. Тернопіль, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 4 969 198 грн 67 коп., з яких: 1 857 630 грн 05 коп. - інфляційні нарахування, 410 989 грн 01 коп. 3% річних та 2 700 579 грн 61 коп. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу №03/2013-ВТВ від 04.01.2013 року, в частині здійснення своєчасної оплати за поставлений протягом січня 2013 березня 2015 року природний газ, внаслідок чого позивачем відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства нараховано 2 700 579,61 грн пені, 410 989,01 грн 3% річних та 1 857 630 грн 05 коп. інфляційних нарахувань.

В підтвердження викладеного надано: договір купівлі-продажу природного газу №03/2013-ВТВ від 04.01.2013 р.; акти приймання-передачі природного газу за період з січня місяця 2013 р. по березень місяць 2015 року; розрахунок суми позовних вимог, а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 20.08.2015 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 16:40 год. 07.09.2015 р. В судових засіданнях 07.09.2015р., 07.10.2015 р. та 26.10.2015 р., в порядку ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 09:30 год. 23.09.2015 р., до 16:00 год. 26.10.2015 р., та, відповідно, до 14:50 год. 02.11.2015 р., з викладених у відповідних формулярах (протоколах) судового засідання підстав, про що повноважних представників сторін повідомлялось під розписку, оригінали яких знаходиться в матеріалах справи. Окрім того, в судовому засіданні 23.09.2015 р., розгляд справи було відкладено на 09:40 год. 07.10.2015 р., з викладених у відповідній ухвалі суду підстав.

Строк вирішення спору було продовжено, в передбаченому ч. 3 ст. 69 ГПК України порядку, про що судом винесено відповідну ухвалу від 07.10.2015 р.

В судове засідання 02.11.2015 року повноважний представник відповідача прибув, проти позову заперечує, з викладених у доповненні до відзиву на позовну заяву підстав (вх. 22514 від 23.10.2015року). Позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, мотивуючи тим, що відповідно до додаткової угоди № 12 від 28 грудня 2014 року кінцевий термін оплати вартості отриманого згідно Договору №03/2013-ВТВ від 04.01.2013 р. природного газу ще не настав, а відповідно прострочення оплати вартості отриманого товариством газу може мати місце лише не раніше 21.01.2016 р. З огляду на наведене, просить суд в позові відмовити.

Повноважний представник позивача в судове засідання 02.11.2015 р. прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях підстав. Доводи представника відповідача щодо відсутності прострочення в частині своєчасного розрахунку за отриманий газ, вважає неправомірними та такими, що базуються на довільному трактуванні умов як Договору, так і Додаткової угоди. Зазначає, що приписами ст. 653 ЦК України визначено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюються або припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну чи розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером правовідносин. Додаткова угода №12 до Договору купівлі-продажу природного газу №03/2013-ВТВ від 04.01.2013 р. була укладена 22 грудня 2014 р. та набула чинності з дати її підписання, зворотньої сили не має та не розповсюджує свою дію на відносини, що існували між сторонами до її укладення. Відтак, на думку позивача, здійснюючи тлумачення змісту додаткової угоди №12 до Договору та договору в цілому, відповідачем порушено норму ст. 213 ЦК України та ст. 653 ЦК України, оскільки в додатковій угоді не встановлено інший час набуття нею чинності та не надано їй зворотної сили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення представників сторін, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарський суд встановив наступне:

04.01.2013 р. між Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", надалі Продавець/позивач, з однієї сторони, та ОСОБА_1 акціонерним товариством "Тернопільгаз", надалі Покупець/відповідач, з іншої сторони, укладено Договір купівлі-продажу природного газу №03/2013-ВТВ (надалі Договір), за умовами якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ (надалі газ), а Покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору (п.1.1 р.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 р.1 Договору, газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат Покупця.

Відповідно до п. 2.1 р. 2 Договору, Продавець передає Покупцеві у період з 01 січня 2013 р. по 31 грудня 2013 р. газ обсягом до 36 549,055 тис. куб. м. Обсяги газу, що планується передати за цим Договором (далі плановий обсяг), можуть змінюватись Сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (пп.2.1.1 п. 2.1 р. 2 Договору).

Пунктами 3.3, 3.4 р. 3 Договору встановлено, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. ОСОБА_4 є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Відповідно до п. 6.1 р. 6 Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 Договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

Згідно п. 6.2 р. 6 Договору, оплата за газ здійснюється з поточного рахунка Покупця на поточний рахунок Продавця та зараховується як оплата за газ та транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

П. 11.1 р.11 Договору встановлено, що останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 1 січня 2013 р. і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

П. 10.3 р. 10 Договору визначено, що усі зміни і доповнення до цього договору оформляються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін.

З метою узгодження вартості природного газу, обсягів переданого газу та інших умов, до даного договору було укладено низку додаткових угод, якими врегульовано обсяг природного газу для покриття потреб ПАТ "Тернопільгаз" у природному газі для потреб ВТВ, його вартість та порядок проведення розрахунків між сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання умов Договору та Додаткових угод до нього, позивач протягом січня місяця 2013 р. - березня місяця 2015 р. передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 38 615,758 тис. куб. м на загальну суму 201 529 880,22 грн, в т. ч. за період з січня місяця 2013 р. по листопад місяць 2014 р. (включно) природний газ в обсязі 30 062,897 тис. куб. м на загальну суму 135 157 192 грн 95 коп.

Факт передачі позивачем та прийняття відповідачем за період з січня місяця 2013 р. по березень місяць 2015 р. природного газу на загальну суму 201 529 880 грн 22 коп. підтверджено наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями актів приймання-передачі природного газу: від 31.01.2013 р. на суму 13 185 469,51 грн; від 28.02.2013 р. на суму 11 474 889,84 грн; від 31.03.2013 р. на суму 8 992 986,83 грн; від 30.04.2013 р. на суму 4 079 207,68 грн; від 31.05.2013 р. на суму 3 044 302,12 грн; від 30.06.2013 р. на суму 2 753 771,94 грн; від 31.07.2013 р. на суму 2 725 004,88 грн; від 31.08.2013 р. на суму 2 982 885,41 грн; від 30.09.2013 р. на суму 3 182 856,40 гр; від 31.10.2013 р. на суму 3 906 923,52 грн; від 30.11.2013 р. на суму 6 051 619,93 грн; від 31.12.2013 р. на суму 12 595 856,29 грн; від 31.01.2014 р. на суму 12 063 153,69 грн; від 28.02.2014 р. на суму 7 923 417,66 грн; від 30.04.2014 р. на суму 5 839 493,90 грн; від 30.04.2014 р на суму 2 997 282,76 грн; від 31.05.2014 р. на суму 2 742 407,36 грн; від 30.06.2014 р. на суму 2 603 058,25 грн; від 31.07.2014 р. на суму 2 780 881,95 грн; від 31.08.2014 р. на суму 2 903 844,78 грн; від 30.09.2014 р. на суму 3 020 470,28 грн; від 31.10.2014 р. на суму 7 337 700,61 грн; від 30.11.2014 р. на суму 9 969 707,36 грн; від 31.12.2014 р. на суму 21 436 124,60 грн; від 31.01.2015 р. на суму 16 045 232,09 грн; від 28.02.2015 р. на суму 14 761 880,26 грн та від 31.03.2015 р. на суму 14 129 450,32 грн, які без заперечень підписані повноважними представниками сторін, підписи яких скріплені печатками юридичних осіб.

Позивач стверджує, що ПАТ "Тернопільгаз" не вчасно проводило розрахунки за поставлений протягом січня місяця 2013 р. - листопада місяця 2014 р. природний газ, а тому порушило умови Договору №03/2013-ВТВ. Доводи щодо несвоєчасного розрахунку відповідачем за отриманий згідно Договору природний газ обґрунтовує випискою по підприємству "Тернопільгаз ПАТ" за період з 01.01.2013 р. по 31.03.2015 р. та розрахунком штрафних санкцій. Стверджує, що остаточний розрахунок за поставлений позивачем протягом січня 2013 р. листопада 2014 р. природний газ відповідачем здійснено лише 27.02.2015 р.

Присутній в судовому засіданні повноважний представник відповідача підтвердив факт оплати товариством в повному обсязі вартості отриманого протягом січня 2013 р. листопада 2014 р. на підставі Договору №03/2013-ВТВ природного газу у визначені позивачем дати.

Статтею 625 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної вище правової норми, позивачем нараховано відповідачу та заявлено до стягнення інфляційні нарахування в загальній сумі 1 857 630,05 грн та 3% річних в загальній сумі 410 989,01 грн.

Зокрема, з долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку заявлених до стягнення сум вбачається, що 3% річних нараховано за період з 20.02.2013 р. по 27.02.2015 р., а саме: за переданий природний газ згідно акту приймання - передачі від 31.01.2013 р. - за період з 20.02.2013 р. по 29.03.2013 р., згідно акту від 28.02.2013 р. за період з 20.03.2013 р. по 05.06.2013 р., згідно акту від 31.03.2013 р. за період з 20.04.2013 р. по 29.07.2013 р., згідно акту від 30.04.2013 р. за період з 20.05.2013 р. по 29.07.2013 р., згідно акту від 31.05.2013 р. за період з 20.06.2013 р. по 30.07.2013 р., згідно акту від 30.06.2013 р. за період з 20.07.2013 р. по 23.08.2013 р., згідно акту від 31.07.2013 р. за період з 20.08.2013 р. по 22.11.2013 р., згідно акту від 31.08.2013 р. за період з 20.09.2013 р. по 27.11.2013 р., згідно акту від 30.09.2013 р. за період з 20.10.2013 р. по 25.12.2013 р., згідно акту від 31.10.2013 р. за період з 20.11.2013 р. по 25.12.2013 р., згідно акту від 30.11.2013 р. за період з 20.12.2013 р. по 25.12.2013 р., згідно акту від 31.12.2013 р. за період з 20.01.2014 р. по 31.01.2014 р., згідно акту від 31.01.2014 р. за період з 20.02.2014 р. по 19.03.2014 р., згідно акту від 28.02.2014 р. за період з 20.03.2014 р. по 28.03.2014 р., згідно акту від 31.03.2014 р. - за період з 20.04.2014 р. по 20.05.2014 р., згідно акту від 30.04.2014 р. за період з 20.05.2014 р. по 26.05.2014 р., згідно акту від 31.05.2014 р. за період з 20.06.2014 р. по 30.07.2014 р., згідно акту від 30.06.2014 р. за період з 20.07.2014 р. по 24.11.2014 р., згідно акту від 31.07.2014 р. за період з 20.08.2014 р. по 24.12.2014 р., згідно акту від 31.08.2014 р. за період з 20.09.2014 р. по 24.12.2014 р., згідно акту від 30.09.2014 р. за період з 20.10.2014 р. по 24.12.2014 р., згідно акту від 31.10.2014 р. - за період з 20.11.2014 р. по 29.01.2015 р. та згідно акту 30.11.2014 р. - за період з 20.12.2014 р. по 27.02.2015 р.

Інфляційні нарахування проведено позивачем за порушення відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати вартості переданого газу згідно актів: від 28.02.2013 р. за період квітень-травень 2013 р.; від 31.03.2013 р. за період травень-липень 2013 р., від 31.07.2013 р. за період вересень-листопад 2013 р.; від 31.08.2013 р. за період жовтень-листопад 2013 р.; від 30.09.2013 р. за період листопад грудень 2013 р.; від 31.10.2013 р. за грудень місяць 2013 р., від 31.01.2014 р. за березень місяць 2014 р.; від 31.03.2014 р. за травень місяць 2014 р.; від 31.05.2014 р. за липень місяць 2014 р.; від 30.06.2014 р. за період серпень-листопад 2014 р.; від 31.07.2014 р. за період вересень-грудень 2014 р.; від 31.08.2014 р. за період жовтень-грудень 2014 р.; від 30.09.2014 р. за період листопад-грудень 2014 р.; від 31.10.2014 р. за період грудень 2014 р. - січень 2015 р. та від 30.11.2014 р. за період січень-лютий 2015 р.

Окрім того, п. 7.2 Договору сторони передбачили, що у разі невиконання Покупцем умов пунктів 6.1 цього Договору він зобовязується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На підставі наведеного, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 2 700 579,61 грн. Зокрема, за поставлений природний газ за актом приймання - передачі від 31.01.2013 р. пеню нараховано за період з 20.02.2013 р. по 29.03.2013 р., за актом від 28.02.2013 р. за період з 20.03.2013 р. по 05.06.2013 р., за актом від 31.03.2013 р. за період з 20.04.2013 р. по 29.07.2013 р., за актом від 30.04.2013 р. за період з 20.05.2013 р. по 29.07.2013 р., за актом від 31.05.2013 р. за період з 20.06.2013 р. по 30.07.2013 р., за актом від 30.06.2013 р. за період з 20.07.2013 р. по 23.08.2013 р., за актом від 31.07.2013 р. за період з 20.08.2013 р. по 22.11.2013 р., за актом від 31.08.2013 р. за період з 20.09.2013 р. по 27.11.2013 р., за актом від 30.09.2013 р. за період з 20.10.2013 р. по 25.12.2013 р., за актом від 31.10.2013 р. за період з 20.11.2013 р. по 25.12.2013 р., за актом від 30.11.2013 р. за період з 20.12.2013 р. по 25.12.2013 р., за актом від 31.12.2013 р. за період з 20.01.2014 р. по 31.01.2014 р., за актом від 31.01.2014 р. за період з 20.02.2014 р. по 19.03.2014 р., за актом від 28.02.2014 р. за період з 20.03.2014 р. по 28.03.2014 р., за актом від 31.03.2014 р. - за період з 20.04.2014 р. по 20.05.2014 р., за актом від 30.04.2014 р. за період з 20.05.2014 р. по 26.05.2014 р., за актом від 31.05.2014 р. за період з 20.06.2014 р. по 30.07.2014 р., за актом від 30.06.2014 р. за період з 20.07.2014 р. по 24.11.2014 р., за актом від 31.07.2014 р. за період з 20.08.2014 р. по 24.12.2014 р., за актом від 31.08.2014 р. за період з 20.09.2014 р. по 24.12.2014 р., за актом від 30.09.2014 р. за період з 20.10.2014 р. по 24.12.2014 р., за актом від 31.10.2014 р. за період з 20.11.2014 р. по 29.01.2015 р., за актом 30.11.2014 р. за період з 20.12.2014 р. по 27.02.2015 р.

Ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу приписів ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Статтею 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобовязання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Отже, необхідною умовою настання правових наслідків встановлених договором або законом є порушення відповідачем строків оплати вартості отриманого природного газу.

Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що 22.12.2014 р. між сторонами у справі було укладено Додаткову угоду №12 до Договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 р. №03/2013-ВТВ, якою, зокрема, змінено порядок розрахунків між Сторонами та викладено п. 6.1 ст. 6 "Порядок та умови проведення розрахунків" у редакції, відповідно до якої: "Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. Договору. Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в відповідному місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між Продавцем та Покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється Покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині поставки газу".

Окрім того, даною Додатковою угодою ст. 11 "Строк дії Договору" викладено у редакції, відповідно до якої: "Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення".

Таким чином, Додатковою угодою №12 від 22.12.2014 р. сторони погодили, що остаточний розрахунок за фактично використаний природній газ здійснюється Покупцем не пізніше 20.01.2016 р., оскільки Договір в частині поставки газу діє до 31.01.2015 р.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Ст. 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Ч. 1 ст. 653 ЦК України визначено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як вже зазначалось вище, Додатковою угодою №12 від 22.12.2014 р. сторони змінили існуючий до моменту її укладення порядок здійснення розрахунків за газ, термін дії Договору в частині реалізації газу, а також погодили поширення дії Договору на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01.01.2013 р.

П. 6 даної Додаткової угоди встановлено, що вона набуває чинності з дати її підписання Сторонами та скріплення їх підписів печатками Сторін. При цьому жодних застережень, щодо непоширення дії п.6.1 р. 6 "Порядок та умови проведення розрахунків" на відносини Сторін, що тривали до моменту її укладення, даний пункт не містить.

З огляду на наведене вище, доводи позивача про те, що укладена 22 грудня 2014 р. між Сторонами у справі Додаткова угода №12 набула чинності з дати її підписання, та, відповідно, передбачені нею зміни до Договору набули чинності в порядку, встановленому п. 6 додаткової угоди та не мають зворотної сили, на думку суду, є помилковими. Одночасно слід зауважити, що на момент звернення позивача до суду не може діяти один і той самий пункт Договору у двох різних редакціях.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір №03/2013-ВТВ від 04.01.2013 р. та зазначені вище Додаткові угоди до нього, у тому числі і Додаткова угода №12 від 22.12.2014 р., за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, який підписаний повноважними представниками сторін, відповідає передбаченим ст. ст. 628, 639, 655 ЦК України вимогам щодо змісту та форми договору, не розірваний сторонами та не визнаний недійсним в судовому порядку.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст. ст. 526, 629 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ст. 180 ГК України встановлено істотні умови господарського договору. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1ст 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вже зазначалось вище, підписавши Додаткову угоду №12 до Договору №03/2012-ВТВ, сторони встановили, що Договір в частині поставки газу діє до 31 грудня 2015р., а, відповідно, відповідач остаточний розрахунок за фактично використаний згідно Договору №03/2012-ВТВ від 04.01.2013 р. природний газ має здійснити не пізніше 20 січня 2016р.

Зважаючи на наведене вище, враховуючи той факт, що відповідач за отриманий у період з січня місяця 2013р. по листопад місяць 2014р. природний газ розрахувався в повному обсязі (остаточний розрахунок - 27.02.2015р.), а отже не прострочив виконання грошового зобов'язання, підстави для застосування до нього відповідальності за неналежне виконання умов договору в частині проведення розрахунків відсутні, а відповідно вимоги позивача щодо стягнення з ПАТ "Тернопільгаз" 4 969 198 грн 67 коп., з яких: 1 857 630 грн 05 коп. - інфляційні нарахування, 410 989 грн 01 коп. 3% річних та 2 700 579 грн 61 коп. пеня, суд вважає безпідставними, а позов таким, що задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються судом на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 69, 82, 83, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

3. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання) через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 09.11.2015 р.

Суддя І.М. Гирила