ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015 р. Справа № 917/1935/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз"

про стягнення 227 841,74 грн.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Розглядається позов про стягнення 227841,74 грн., в тому числі 82229,29 грн. інфляційних, 18976,63 грн. річних та 126635,82 грн. пені за прострочення виконання зобовязання по оплаті вартості природного газу поставленого згідно договору купівлі-продажу природного газу № Г-П/2013-ВТВ від 04.01.2013р.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на зміну сторонами умов договору щодо строку оплати.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що 04.01.2013р. між позивачем публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та відповідачем публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз» був укладений договір № Г-П/2013-ВТВ купівлі-продажу природного газу (далі договір) (копія договору - а.с. 8-12).

Позивач вказує, що на виконання умов договору він поставив з січня 2013 року по листопад 2014 року, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 2499,175 тис. куб.м. на загальну суму 11195533,54 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви копіями актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2013р., 28.02.2013р., 31.03.2013р., 30.04.2013р., 31.05.2013р, 30.06.2013р., 31.07.2013р., 31.08.2013р., 30.09.2013р., 31.10.2013р., 30.11.2013р., 31.12.2013р., 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р., 30.04.2014р., 31.05.2014р., 30.06.2014р., 31.07.2014р., 31.08.2014р., 30.09.2014р., 31.10.2014р., 30.11.2014р. (а.с. 28-50).

Позивач вважає, що відповідач в свою чергу зобовязання за договором поставки природного газу не виконав належним чином, за поставлений природний газ вчасно не розрахувався, чим порушив умови п. 6.1. договору, згідно якого оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

В звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача пеню за порушення строків оплати в сумі 126635,82 грн., 82229,29 грн. інфляційних та 18976,63 грн. річних (розрахунки пені, річних та інфляційних а.с. 51-57).

В обґрунтування вимог щодо стягнення пені відповідач посилається на п. 7.2. договору, згідно якого у разі порушення покупцем умов п. 6.1. договору, покупець зобовязується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Суми річних та інфляційних позивачем нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач у відзиві на позов від 10.09.2015р. вих. № 1784/1197 зазначає, що в розрахунках позивача доданих до позовної заяви, дати та суми оплати співпадають з даними бухгалтерського обліку ПАТ «Гадячгаз». Однак ПАТ «Гадячгаз» заперечує позов посилаючись на те, що 22.12.2014р. між сторонами по справі було укладено додаткову угоду № 10 до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013р. № Г-П/2013-ВТВ (далі додаткова угода, копія додаткової угоди а.с. 25-26), якою сторони змінили строк оплати газу.

Дослідивши надані у справі докази, суд при вирішенні спору виходить з наступного:

Виходячи з наданої позивачем копії договору та додаткових угод до нього продавець - публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зобовязався поставити покупцеві - публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз» імпортований природний газ.

На підтвердження поставки газу позивач надав копії актів приймання-передачі газу (а.с. 29-50), які відповідачем не спростовані, факт поставки газу, обсяг і вартість поставленого газу відповідачем не заперечується .

Доказів дати фактичної оплати відповідачем отриманого газу позивач не надав, але відповідач у відзиві визнав, що дати і суми оплати газу у розрахунках позивача зазначені вірно.

Пунктом 6.1 договору (в редакції від 04.01.2013р.) було встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 договору; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі актів приймання передачі.

Згідно п. 3 додаткової угоди №10 від 22.12.2014р. сторони домовилися викласти п. 6.1. статті 6 договору «Порядок та умови проведення розрахунків» у наступній редакції: « 6.1. Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. Договору. Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється Покупцем на підставі акту приймання передачі до 20-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу. У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині поставки газу.»

Згідно п. 11 договору (в редакції додаткової угоди № 10 від 22.12.2014р.) сторони домовилися, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Отже, укладенням додаткової угоди №10 від 22.12.2014р. до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013р. №Г-П/2013-ВТВ, змінено порядок та умови проведення розрахунків (п.6.1) за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу №Г-П/2013-ВТВ від 04.01.2013р. та строк дії договору (п.11).

Статтею 653 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено правові наслідки зміни або розірвання договору, зокрема, згідно ч.1 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Згідно ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як зазначалось вище, пунктом 3 додаткової угоди №10 від 22.12.2014р. сторони змінили умови договору щодо розрахунків за газ та встановили, що у будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.»

За характером цих змін додаткова угода № 10 від 22.12.2014р. до договору стосується зобовязань покупця щодо здійснення остаточного розрахунку за фактично використаний природний газ за цим договором, отже твердження позивача про те, що додаткова угода № 10 від 22.12.2014р. до договору № Г-П/2013-ВТВ купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013р. не розповсюджується на правовідносини, які існували до її укладення, не має під собою законного підґрунтя.

З матеріалів справи вбачається та сторонами підтверджується той факт, що ПАТ «Гадячгаз» повністю розрахувалося за газ поставлений з січня 2013 року по листопад 2014 року.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань може настати виключно після закінчення строку остаточного розрахунку за фактично переданий газ за договором № Г-П/2013-ВТВ від 04.01.2013р.

Згідно додаткової угоди №10 від 22.12.2014р. остаточний розрахунок має бути проведений не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу, договір в частині поставки газу діє до 31 грудня 2015 року, відповідно остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ має бути проведений не пізніше 20 січня 2016 року.

На даний час строк остаточного розрахунку не настав, отже, позивачем безпідставно заявлені вимоги про стягнення 82229,29 грн. інфляційних, 18976,63 грн. річних та 126635,82 грн. пені.

(Судом при вирішенні спору врахована практика Вищого господарського суду України, зокрема постанова від 08.05.2014р. у справі №917/2289/13).

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити в позові повністю.

Суддя Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 09.11.2015р.