ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015р. Справа № 914/3178/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Прокурора міста Борислава Львівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області
до відповідача:Публічного акціонерного товариства «Бориславський завод «РЕМА»
про:зобовязання укласти договір про безоплатне зберігання захисних споруд

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Корчинському О. І.

Представники:

Прокурор:ОСОБА_1 посвідчення від 24.10.2012 р. № 011184
Позивача:ОСОБА_2 представник (довіреність від 25.09.2015 р. № 18-11-06238)
Відповідача:ОСОБА_3 представник (довіреність від 06.11.2013 р.)

04.09.2015 р. до господарського суду Львівської області за вх. № 3270 поступила позовна заява від прокурора міста Борислава Львівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до Публічного акціонерного товариства «Бориславський завод «РЕМА» про зобовязання укласти договір про безоплатне зберігання захисних споруд.

Ухвалою суду від 07.09.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 06.10.2015 р.

21.09.2015 р. до суду за вх. № 39795/15 від представника відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечив позовні вимоги.

28.09.2015 р. до суду за вх. № 41395/158 від позивача поступило повідомлення про відсутність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 62 або п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України. До зазначеного повідомлення долучено копію відомостей про державне майно (форма 2б(к)) станом на 31.12.2014 р., копію акту перевірки стану ефективного використання та збереження державного майна від 27.06.2014 р. та копію довідки ПАТ «Бориславський завод «РЕМА» від 27.06.2014 р. № 50/397.

06.10.2015 р. до суду за вх. № 42601/15 від представника відповідача поступила довідка про відсутність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 62 або п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

В судовому засіданні 06.10.2015 р. було оголошено перерву до 03.11.2015 р.

Прокурор вимоги суду виконав, в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав.

Позивач вимоги суду виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

22.10.2015 р. до суду за вх. № 45514/15 від позивача поступили письмові пояснення щодо позовних вимог.

Представник позивача позов підтримав, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги суду виконав, відзив на позов представив, проти позову заперечив, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

28.10.2015 р. до суду за вх. № 46436/15 від представника відповідача поступило доповнення до відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача позов заперечив повністю, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та поясненнях.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області проведено приватизацію державного майна Відкритого акціонерного товариства «Бориславський завод радіоелектронної медичної апаратури».

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідач у справі Публічне акціонерне товариство «Бориславський завод «РЕМА» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Бориславський завод радіоелектронної медичної апаратури».

Згідно з актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу «Бориславський завод радіоелектронної медичної апаратури», затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 14.06.1996 р. № 1438 та планом розміщення акцій Відкритого акціонерного товариства «Бориславський завод РЕМА», затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 13.09.1996 р. № 2299, в процесі приватизації до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Бориславський завод радіоелектронної медичної апаратури» не увійшло та залишилось на баланс зазначеного підприємства державне майно, яке не підлягає приватизації бомбосховище на 800 місць, що розташоване за адресою: вул. Сосюри, 45, м. Борислав, залишкова вартість 14473512 тис. крб. Зазначене майно входить до переліку об'єктів, залишкова вартість яких не включається до статутного фонду (не підлягає приватизації).

У відповідності до ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» (в редакції, яка діяла під час приватизації «Бориславський завод радіоелектронної медичної апаратури») об'єктами управління державної власності є, зокрема, державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних фондів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій. Суб'єктами управління об'єктами державної власності є, зокрема, Фонд державного майна України.

Відповідно до пп. 2.2.4. п. 2.2. Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 19.05.1999 р. № 908/68, державним органом управління державним майном, яке перебуває на балансі господарських товариств, створених у процесі приватизації, є, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.1998 р. № 1703 «Про Концепцію розподілу між центральними і місцевими органами виконавчої влади повноважень з управління об'єктами державної власності та заходи щодо її реалізації», відповідний державний орган приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, споруда цивільного захисту - бомбосховище № 49511, що розташоване за адресою: вул. Сосюри, 45, м. Борислав, не увійшло до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Бориславський завод «РЕМА» та знаходиться на балансі вказаного товариства. Зазначене майно перебуває в управлінні Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області.

Відповідно до п.1.3. Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого Наказом Фонду державного майна та Міністерством економіки України від 19.05.1999 року №908/68 (надалі - Положення), управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства відповідно до таких принципів: забезпечення ефективності використання та збереження державного майна, здійснення заходів контролю; сприяння підвищенню ефективності діяльності підприємств, зокрема - покращення фінансового стану господарських товариств, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних капіталів; наявність альтернативних (залежно від груп майна у межах чинного законодавства) способів забезпечення управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі; пріоритетність вибору способів управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, дотримання якого забезпечує надходження коштів до Державного бюджету України.

Пунктом 1.4. Положення встановлено, що способи управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, є зокрема, передача майна господарським товариствам, у тому числі у разі ліквідації балансоутримувача, на умовах відповідного договору безоплатного зберігання (далі - договір зберігання) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п.1.4.1 Положення, при визначенні способу управління попередньо аналізуються висновки інвентаризаційних комісій про результати інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, але перебуває на їх балансі. Пріоритетним при обранні способу управління державним майном є спосіб його приватизації. Якщо відповідне державне майно не підлягає приватизації, то застосовуються наступні за черговістю способи управління, викладені у п.1.4.

Відповідно до п. 3 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 р. №253 (надалі Порядок) забезпечення утримання та збереження функціонального призначення захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі.

Пунктом 25 Порядку встановлено, що відомості про перебування захисних споруд на балансі державного підприємства, яке приватизується (корпоратизується), відображаються в інвентаризаційному описі, а порядок їх подальшого використання - у плані приватизації майна (плані розміщення акцій акціонерного товариства, у процесі приватизації). У разі приватизації (корпоратизації) державних підприємств захисні споруди виключаються з переліку майна підприємства, що підлягає приватизації (корпоратизації), і передаються в установленому порядку його правонаступникові на відповідальне зберігання. З правонаступником державного підприємства, що приватизується (корпоратизується), державним органом приватизації (засновником) укладається договір про безоплатне зберігання захисних споруд. Форма примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд затверджується МНС за погодженням з Фондом державного майна.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 та ч. 7 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 187 ГК України встановлено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, з метою виконання вимог законодавства України, звертався до відповідача з проханням укласти договір зберігання споруди цивільного захисту по вул. Сосюри, 45 у м. Борислав, що підтверджується листами від 03.06.2011 р. № 11-13-03366, від 22.01.2014 р. № 11-13-00448, від 25.07.2014 р. № 11-13-05233 та від 20.02.2015 р. № 11-13-01021.

Листом від 08.08.2014 р. вих. № 50/617 відповідач відмовився від укладання договору зберігання споруди цивільного захисту.

Суд зазначає, що проект договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) затверджено Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 25.08.2009 р. № 582 «Про затвердження форми Примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони)».

Таким чином, виходячи з вимог застосованих норм матеріального права та встановлених судом обставин справи, укладення договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) між суб'єктом управління (позивачем) та балансоутримувачем (відповідачем) є обов'язковим на підставі закону.

Відповідно до ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в суді у випадках визначених законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до господарського суду в інтересах держави передбачено п. 6 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

За рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 р. під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. В контексті пункту 2 статті 121 Конституції України приписи пункту 3 частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності.

Згідно з Указом Президента України від 15.12.1999 р. №1752/99 «Про систему центральних органів виконавчої влади» та Законом України «Про джерела фінансування органів державної влади» до системи органів виконавчої влади належать Кабінет Міністрів України, міністерства, комітети, агентства, служби, адміністрації, департаменти, комісії, управління, палати, фонди, інспекції, бюро та інші центральні органи виконавчої влади і місцеві державні адміністрації.

Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління обєктами державної власності та ін.

Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення.

Держава зацікавлена в належній поведінці суб'єктів цивільних правовідносин, які вона закріпила в законах та інших нормативно-правових актах. Натомість, неукладення договору зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) через напружену військово-політичну ситуацію в країні ставить під загрозу захист життя та здоровя цивільного населення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурор правомірно звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям і прокурор чи його заступник у кожному випадку самостійно визначає в чому ж саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави.

Оскільки, позов заявлено прокурором в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, судовий збір, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід стягнути з відповідача в доход державного бюджету України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 4, 43, 45 , 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов прокурора міста Борислава Львівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до Публічного акціонерного товариства «Бориславський завод «РЕМА» про зобовязання укласти договір про безоплатне зберігання захисних споруд - задоволити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Бориславський завод «РЕМА» (вул. Сосюри, буд. 45, м. Борислав, Львівська область, 82300; ) укласти з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (вул. Січових Стрільців, буд. 3, м. Львів, 79000; ) договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту сховище № 49511, що знаходиться за адресою: вул. Сосюри, 45, м. Борислав, Львівська область, в редакції, запропонованій Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Бориславський завод «РЕМА» (вул. Сосюри, буд. 45, м. Борислав, Львівська область, 82300; ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: УДК у Личаківському районі м. Львова; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області; код банку отримувача (МФО): 825014; рахунок отримувача: 3006; код класифікації доходів бюджету: 22030001; код ЄДРПОУ суду: 03499974) 1218 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Цікало А.І.