ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 листопада 2015 року Справа № 915/963/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги за вх. 17819/15 від 25.09.2015 року ДП "Миколаївського морського торговельного порту" на бездіяльність Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління в межах виконавчого провадження № 48302935 з примусового виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року по справі № 915/963/15

за позовом Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", вул. Заводська, 23/14, м. Миколаїв, 54020

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54046

про стягнення заборгованості за Договором оренди № 9-А від 25.06.2014 року у загальній сумі 7 118, 56 грн., в тому числі 5 829, 15 грн. - основного боргу; 868, 82 грн. - пені; 420, 59 грн. - штрафу.

за участю представників сторін та органу ДВС:

від позивача (скаржника): Полубоярова К.В., довіреність №09/06 від 19.08.2015 року;

від відповідача: представник не з'явився;

від органу ДВС: Ахралович А.С., довіреність №24324 від 22.10.2015 року.

До господарського суду Миколаївської області надійшла скарга за вх. 17819/15 від 25.09.2015 року ДП "Миколаївського морського торговельного порту" на бездіяльність Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління в межах виконавчого провадження № 48302935 з примусового виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року по справі № 915/963/15, у якій заявник просить суд:

1) визнати неправомірною бездіяльність Заводського Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, яка полягає в наступному:

- виконавче провадження № 48302935 не приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47658989, яке знаходиться на виконанні Заводського ВДВС ММУЮ;

- не арештоване майно та грошові кошти боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в межах суми стягнення в загальному розмірі 8 945, 56 грн. за рішенням господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року по справі № 915/963/15.

- не виставлено на списання з рахунків боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в ПАТ "Український інноваційний банк" платіжні вимоги, тоді як відомості про наявність коштів отримані виконавчою службою ще 11.06.2015 року;

- не перевірено наявність у боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 іншого майна, яке використовується нею в господарській діяльності в приміщенні їдальні Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури за адресою: АДРЕСА_3, яке в разі його наявності повинно бути описане, арештоване та виставлено на прилюдні торги;

- не повідомлено ДП "Миколаївський морський торговельний порт" про результати розгляду скарги № 09/930 від 21.08.2015 року у встановлений ч. 8 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" строк та не направлено копії постанови за результатами розгляду скарги.

2) зобов'язати Заводський Відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції:

- усунути порушення прав Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", здійснити дії з примусового виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року у справі №915/963/15 та стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" 5 829, 15 грн. - основного боргу; 868, 82 грн. - пені; 420, 59 грн. - штрафу та 1 827 грн. - судового збору.

- надати Державному підприємству "Миколаївський морський торговельний порт" копію постанови за результатами розгляду скарги № 09/930 від 21.08.2015 року на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.09.2015 року призначено судове засідання для розгляду скарги на бездіяльність органу ДВС на 21.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.10.2015 року відкладено розгляд скарги на бездіяльність органу ДВС на 04.11.2015 року.

Відповідач (боржник) Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась.

Ухвала господарського суду Миколаївської області від 28.09.2015 року, направлена на адресу відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54046, повернута до суду поштовою установою з відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (арк. 142-144).

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення усіх учасників процесу про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення скарги по суті за відсутності боржника.

Представник стягувача в судовому засіданні 04.11.2015 року вимоги скарги на бездіяльність органу ДВС підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у скарзі та письмових поясненнях (арк.115-119) та просив суд скаргу задовольнити.

Представник органу ДВС у судовому засіданні надав суду для огляду матеріали виконавчого провадження та платіжні вимоги, зазначив, що державний виконавець приєднав дане виконавче провадження до зведеного, намагався накласти арешт на майно боржника, здійснив вихід за місцем знаходження боржника, за результатами чого склав пояснення боржника. Крім того, платіжні вимоги направлені до банку. Зазначив, що рішення суду буде виконано. Письмових заперечень по суті скарги не подано.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника стягувача та органу ДВС, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 01.07.15 року по справі № 915/963/15 задоволено позов ДП "Миколаївський морський торговельний порт" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Стягнуто з відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь позивача Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" (): 5 829, 15 грн. (п'ять тисяч вісімсот двадцять дев'ять грн. 15 коп.) - основного боргу; 868, 82 грн. (вісімсот шістдесят вісім грн. 82 коп.) - пені; 420, 59 грн. (чотириста двадцять грн. 59 коп.) - штрафу; 1 827, 00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання рішення господарського суду від 01.07.15 року видано наказ від 14.07.2015 року (арк. 70).

Наказ на примусове виконання рішення господарського суду від 14.07.2015 року пред'явлено до виконання до Заводського відділу ДВС ММУЮ, про що свідчить заява ДП "Миколаївський морський торговельний порт" від 23.07.2015 року. В поданій заяві стягувач також просив орган ДВС при відкритті виконавчого провадження накласти арешт на майно та кошти боржника, про що винести відповідну постанову (арк. 93).

03.08.2015 року старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48302935 з примусового виконання наказу господарського суду Миколаївської області по справі № 915/963/15, виданого 14.07.2015 року (арк. 95).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.12 року за № 489/20802, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Судом встановлено, що на виконанні Заводського відділу ДВС ММУЮ знаходиться інше зведене виконавче провадження № 47658989 з примусового виконання рішень господарського суду Миколаївської області у справах № 915/264/15, № 915/265/15, № 915/266/15, № 915/962/15 (арк. 124-127).

01.10.2015 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 48302935 з примусового виконання наказу господарського суду Миколаївської області по справі № 915/963/15 до зведеного виконавчого провадження (арк. 128).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження в процесі виконання судового рішення в рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено наступні заходи щодо встановлення та виявлення майна боржника:

- в ході виконавчих дій встановлено, що за адресою реєстрації в АДРЕСА_2 боржник ФОП ОСОБА_2 не знаходиться, про що складено акт державного виконавця, а фактично здійснює свою господарську діяльність в орендованому приміщенні Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури за адресою: АДРЕСА_3;

- нерухоме майно та транспортні засоби на праві власності за ФОП ОСОБА_2 не зареєстровано, що підтверджуються отриманими в зведеному виконавчому провадженні витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з Державної податкової служби України, з Пенсійного фонду України, з Бази даних "Автомобіль» (арк. 96-99);

- внесено відносно боржника ОСОБА_2 до ЄРДР інформацію за № 0003145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (арк. 112);

- здійснено запит до ПАТ "Укрінбанк" щодо стану рахунків, з відповіді якого вбачається, що станом на 03.06.2015 року залишок коштів на рахунках боржника:

- НОМЕР_2 - 5 103, 83 грн.;

- НОМЕР_3 - 0 грн. (арк. 103).

- 26.08.2015 року державним виконавцем направлено платіжні вимоги до ПАТ "Укрінбанк" на загальну суму 44 796, 10 грн. (арк. 104-105). Однак, у зв'язку із неправильним оформленням вищевказаних платіжних вимог 17.09.2015 року державним виконавцем повторно складено платіжні вимоги до ПАТ "Укрінбанк" на загальну суму 44 796, 10 грн. (арк. 140-141), які надано стягувачу для направлення до банку (арк. 120-121). Однак, як зазначили учасники процесу, ПАТ "Укрінбанк" повернуто платіжні вимоги у зв'язку з тим, що чинним законодавством не передбачено права стягувачів направляти платіжні вимоги про стягнення з боржників коштів. У зв'язку з викладеним, 12.10.2015 року державним виконавцем втретє направлено платіжні вимоги до ПАТ "Укрінбанк" на загальну суму 44 796, 10 грн. (арк. 174-178);

- здійснено вихід за місцем роботи боржника, про що складено Акт державного виконавця від 03.09.2015 року (арк. 138-139).

- після звернення стягувача до суду із скаргою на бездіяльність органу ДВС , останнім винесено постанову від 06.10.2015 року про утворення виконавчої групи, постанову від 20.10.2015 року про звернення стягнення на доходи боржника та здійснено вихід за місцем роботи боржника, про що складено Акти державного виконавця від 08.10.2015 року (арк. 169-173).

За таких обставин, обґрунтованими та підставними є твердження стягувача в частині визнання неправомірною бездіяльності Заводського відділу ДВС ММУЮ, у зв'язку з тим, що державним виконавцем:

- не арештоване майно та грошові кошти боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в межах суми стягнення в загальному розмірі 8 945, 56 грн. за рішенням господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року по справі № 915/963/15. Доказів зворотнього суду не подано. Безпідставними є твердження органу ДВС щодо накладення арешту, оскільки постановою від 21.04.2015 року накладено арешт на кошти боржника з примусового виконання наказу господарського суду № 915/265/15 (арк. 161). Доказів накладення арешту на кошти боржника ані по примусовому виконанні наказу № 915/963/15, ані в рамках зведеного виконавчого провадження суду не подано.

- не виставлено на списання з рахунків боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в ПАТ "Український інноваційний банк" платіжні вимоги, тоді як відомості про наявність коштів отримані виконавчою службою ще 11.06.2015 року. Судом також враховано, що платіжні вимоги про стягнення з боржника коштів на загальну суму 44 796, 10 грн. виставлялись державним виконавцем до ПАТ "Укрінбанк" на виконання рішення господарського суду № 915/265/15. Суду не подано доказів виставлення на списання з рахунків боржника платіжних вимог ані на виконання рішення господарського суду № 915/963/15, ані на загальну суму стягнення в межах зведеного виконавчого провадження.

- не перевірено наявність у боржника іншого майна, яке використовується в господарській діяльності в приміщенні їдальні Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури за адресою: АДРЕСА_3, яке в разі його наявності повинно бути описане, арештоване та виставлено на прилюдні торги. Доказів зворотнього суду не подано.

Судом також встановлено, що 21.08.2015 року стягувач звернувся до Заводського відділу ДВС ММУЮ зі скаргою № 09/930 на бездіяльність державного виконавця, в якій просив зобов'язати державного виконавця відділу ДВС здійснити виконавчі дії по стягненню з боржника грошових коштів, розглянути скаргу та направити копію постанови стягувачу (арк. 106-108).

23.09.2015 року стягувач звернувся до Заводського відділу ДВС ММУЮ із запитом про результати розгляду скарги № 09/930 від 21.08.2015 року (арк. 109-110).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Доказів винесення та направлення органом ДВС постанови за результатами розгляду скарги суду не подано, чим порушуються права сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до п. 9.9 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9 у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога скарги стягувача в частині визнання неправомірною бездіяльності Заводського відділу ДВС ММУЮ, яка полягає у тому, що виконавче провадження № 48302935 не приєднано до зведеного виконавчого провадження, підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки 01.10.2015 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 48302935 з примусового виконання наказу господарського суду Миколаївської області по справі № 915/963/15 до зведеного виконавчого провадження (арк. 128), тобто відсутній предмет спору. Оскільки строків приєднання виконавчого провадження до зведеного Законом не встановлено, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги в цій частині.

Скарга стягувача про визнання неправомірною бездіяльності Заводського відділу ДВС (в решті вимог) та зобов'язання вчинити дії є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не здійснювались всі заходи, направлені на виконання судового наказу, а саме: не арештовано майно та грошові кошти боржника, не виставлено на списання з рахунків боржника платіжні вимоги, не перевірено наявність у боржника іншого майна, не повідомлено стягувача про результати розгляду скарги.

Керуючись ст. 19, 124 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.12 року, Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", ст. 33, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження по скарзі в частині визнання неправомірною бездіяльності Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, яка полягає в наступному: виконавче провадження № 48302935 не приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47658989, яке знаходиться на виконанні Заводського ВДВС ММУЮ, у зв'язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В решті скаргу за вх. 17819/15 від 25.09.2015 року задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, яка полягає в наступному:

- не арештоване майно та грошові кошти боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в межах суми стягнення в загальному розмірі 8 945, 56 грн. за рішенням господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року по справі № 915/963/15.

- не виставлено на списання з рахунків боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в ПАТ "Український інноваційний банк" платіжні вимоги, тоді як відомості про наявність коштів отримані виконавчою службою ще 11.06.2015 року;

- не перевірено наявність у боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 іншого майна, яке використовується нею в господарській діяльності в приміщенні їдальні Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури за адресою: АДРЕСА_3, яке в разі його наявності повинно бути описане, арештоване та виставлено на прилюдні торги;

- не повідомлено ДП "Миколаївський морський торговельний порт" про результати розгляду скарги № 09/930 від 21.08.2015 року у встановлений ч. 8 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" строк та не направлено копії постанови за результатами розгляду скарги.

Зобов'язати Заводський Відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції:

- усунути порушення прав Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", здійснити дії з примусового виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 01.07.2015 року у справі №915/963/15 та стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" 5 829, 15 грн. - основного боргу; 868, 82 грн. - пені; 420, 59 грн. - штрафу та 1 827 грн. - судового збору.

- надати Державному підприємству "Миколаївський морський торговельний порт" копію постанови за результатами розгляду скарги № 09/930 від 21.08.2015 року на бездіяльність державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-96, 106, 121-2 ГПК України.

Копію даної ухвали направити на адресу Заводського Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54010.

Суддя Е. М. Олейняш