РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015Справа №916/2702/15
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Гефест", м. Одеса

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 17 711,60 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Садовникова Д.М. (довіреність б/н від 21.08.2015)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гефест" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про стягнення 17 711,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.07.2015 було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі № 916/2702/15 та призначено її розгляд на 23.07.2015.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2015 справу № 916/2702/15 направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

05.08.2015 матеріали справи № 916/2702/15 надійшли до Господарського суду міста Києва та згідно автоматизованої системи документообігу передані на розгляд судді Турчина С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2015 справу № 916/2702/15 прийнято до провадження, призначено до розгляду на 25.08.2015 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1.

19.08.2015 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 розгляд справи №916/2702/15 відкладено на 15.09.2015.

07.09.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про витребування матеріалів страхової справи.

15.09.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 1691/С від 14.09.2015. У поданому відзиві відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем пропущений строк для

15.09.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2015 розгляд справи № 916/2702/15 відкладено на 29.09.2015.

В судове засідання 29.09.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання 29.09.2015 не з'явився, витребуваних судом пояснень не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні 29.09.2015 надав суду пояснення по суті позовних вимог, підтримав вимоги з підстав, що викладені в позові, однак, не надав всіх витребуваних судом документів.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.09.2015 надав суду пояснення по справі, надав суду додаткові докази по справі та надав суду клопотання про продовження строку вирішення спору у даній справі, просив суд його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2015 р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів, розгляд справи відкладено на 13.10.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

12.10.2015 р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю направлення представника у судове засідання.

У судовому засіданні 13.10.2015 року представник позивача надав усні пояснення по справі, позовні вимоги просив задовольнити.

Суд, дослідивши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, відхилив його з огляду на наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Однак, за висновками суду, наявні в матеріалах справи документи достатні для її розгляду.

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості направити у судове засідання іншого представника.

Отже, незважаючи на те, що представник відповідача та третьої особи у судове засідання 13.10.2015 р. не з'явилися, враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 13.10.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.02.2013 р. у місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, та транспортного засобу марки «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/1909/13-п від 16.12.2013 р., провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було закрито у зв'язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша», за полісом № АВ/6452069, відповідно до наявної у матеріалах справи копії даного полісу, з лімітом відповідальності за шкоду майну 50 000,00 грн. та з франшизою 510 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2013 ОСОБА_3 - водій транспортного засобу марки «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, звернувся до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку.

У поданій заяві водій ОСОБА_3 у відомостях про потерпілого зазначив свою адресу, а також повідомив, що транспортний засіб марки «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент ДТП застрахований не був.

30.05.2014 р. водій ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою від 26.05.2014 про виплату страхового відшкодування, у якій зазначив, що власником транспортного засобу марки «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест», страхове відшкодування просив здійснити на рахунок ТОВ «Гефест».

07.05.2014 р. позивач звернувся до відповідача з заявою вих. № 69 про відшкодування збитків, надавши звіт про визначення вартості матеріального збитку, копію калькуляції № КА-0001718 від 05.03.2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом від 10.06.2014 р. вих. № 252-с відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв'язку із пропуском строку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 17 711,60 грн. у судовому порядку, зазначивши, що відмова відповідача є неправомірною.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Згідно зі ст. 6 даного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону, потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Положеннями п 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у

встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви (п. 35.1 ст. 35 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховику подано 28.02.2013 р., а заяву про виплату страхового відшкодування - 26.05.2014 р., тобто з порушенням приписів ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пункт 37.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (п. 37.2 ст. 37 Закону).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування лише 26.05.2014 р., тобто з пропуском річного строку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Оскільки згідно пункту 35.1 статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" заява про страхове відшкодування подається потерпілим чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, то звернення із відповідною заявою як потерпілим, так і іншою особою з пропуском встановленого пункту 37.1.4, 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строку є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відмова Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" у виплаті страхового відшкодування позивачу у зв'язку із пропуском строку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є правомірною, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що лист, у якому відповідач вказав на те, що позивачу необхідно звернутися із заявою про виплату страхового відшкодування, був направлений на не належну адресу, а тому позивач звернувся із заявою лише 26.05.2014 з огляду на те, що чинне законодавством України не містить положень, які б покладали на страховика обов'язок повідомляти страхувальника чи потерпілу особу про необхідність написання заяви про виплату страхового відшкодування.

Більше того, як вбачається з положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подання заяви про виплату страхового відшкодування є обов'язком саме потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 17 711,60 грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2015 р.

Суддя С.О. Турчин