ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" листопада 2015 р. Справа № 20/078-12

За заявою Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу у справі

за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

до Комунального підприємства Бучатепломережа

про стягнення 48326,10 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довір. № 81/16 від 11.08.2015 р.

від відповідача: не зявився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 10.12.2012 р. у справі № 20/078-12 позовні вимоги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Комунального підприємства Бучатепломережа про стягнення 48326,10 грн. задоволено повністю.

15.01.2013 р. господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 20/078-12.

До господарського суду Київської області 19.10.2015 р. звернулась Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України із заявою № 31/13-3822 від 09.10.2015 р. про поновлення строку для предявлення наказу про примусове виконання рішення до виконання, а також про видачу дублікату наказу господарського суду Київської області від 15.01.2013 р.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлений.

Частиною першою статті 120 цього Кодексу встановлено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

Згідно з ч.ч 1, 2 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Державний виконавець відповідно до приписів частин першої, другої та пятої статті 25 цього Закону зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 23 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

За приписами статті 24 цього Закону державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 31 Закону України Про виконавче провадження копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, строк предявлення до виконання наказу від 15.01.2013 р. на примусове виконання рішення у справі № 20/078-12 встановлений до 29.12.2013 р.

Позивач у своїй заяві № 31/13-3822 від 09.10.2015 р. вказує, що заяву про відкриття виконавчого провадження № 31/13-1956 з примусового виконання цього наказу було направлено на адресу відділу Державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції 09.04.2013 р.

03.06.2015 р. Дочірня компанія Газ України звернулась до відділу Державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції із заявою щодо надання інформації про хід зазначеного вище виконавчого провадження, на що відділом ДВС було повідомлено заявнику про те, що 27.09.2013 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

Заявник посилається на те, що наказами НАК «Нафтогаз України» від 22.03.2012 р. № 76, від 22.08.2014 р. № 244, від 05.03.2015 р. № 70 та від 30.09.2014 р. № 319 затверджені нові організаційні структури ДК «Газ України». Окрім цього, наказом НАК «Нафтогаз України» від 15.07.2014 р. № 178 внесені зміни в наказ № 22.03.2012 р. № 76, стосовно організаційної структури ДК «Газ України».

Тобто в ДК «Газ України» постійно відбувалися зміни в організації виробництва праці, зміни істотних умов праці, а відповідно й у штатні розписи, що привело до суттєвого збільшення навантаження на працівників компанії. Таким чином, заявник вважає, що зазначене підтверджує те, що оригінал виконавчого документу був втрачений, і строк предявлення виконавчого документу пропущений не з вини стягувача, однак саме стягувач в даному випадку несе негативні наслідки, так як позбавлений можливості на отримання належних йому за рішенням суду коштів.

Проте, суд не погоджується з позицією заявника і не вважає причини пропуску строку для предявлення наказу до виконання поважними, виходячи з наступного.

Статтею 12 Закону України Про виконавче провадження передбачено, а також що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Беручи до уваги, що строк предявлення наказу від 15.01.2013 р. на примусове виконання рішення у справі № 20/078-12 встановлений до 29.12.2013 р., що Законом України Про виконавче провадження встановлені строки вчинення виконавчих дій, зокрема, статтею 25 цього Закону встановлений строк прийняття до виконання виконавчого документу і відкриття виконавчого провадження та надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу та боржникові, Дочірня компанія Газ України, зважаючи на проведення змін в організаційній сруктурі компанії, мала можливість і повинна була, як сторона виконавчого провадження (стягувач), за відсутності, як стверджує заявник, інформації щодо проведення виконавчих дій по примусовому виконанню наказу у справі № 20/078-12, скористатись передбаченими статтею 12 Закону України Про виконавче провадження правами.

Однак, докази вчинення заявником таких дій відсутні, що є бездіяльністю стягувача, яка спричинила пропуск ним строку предявлення зазначеного наказу до виконання.

За таких обставин суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного заявником строку для предявлення до виконання наказу від 15.01.2013 р. на примусове виконання рішення у справі № 20/078-12.

Зважаючи на це дублікат зазначеного наказу не може бути виданий, оскільки стягувач звернувся із заявою про його видачу після закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

Керуючись статтями 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву Дочірньої компанії Газ України Національної анкціонерної компанії Нафтогаз України про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Київської області від 15.01.2013 р. на примусове виконання рішення у справі № 20/078-12 до виконання та про видачу дублікату наказу господарського суду від 15.01.2013 р. на примусове виконання рішення у справі № 20/078-12 залишити без задоволення.

Суддя В.М. Бабкіна