ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р. Справа № 926/1434/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський господар"

про звернення стягнення на предмет застави у сумі - 10 854 526,00 грн.

Суддя О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача - Рябінчева А.С., довіреність №246/03 від 07 вересня 2015 року.

Від відповідача - Шепелько Т.М., довіреність від 10 липня 2014 року.

Від третьої особи - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" про звернення стягнення на предмет застави у сумі - 10 854 526,00грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 30 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" було укладено кредитний договір №01/04-2014, за умовами якого Позивач, в межах ліміту, на засадах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зобов'язався надати Третій особі кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості в розмірі 187 500 000,00 грн., який змінюється і встановлюється для кожного періоду дії договору окремо та визначається відповідно до встановленого Кредитним договором графіку. На підставі додаткової угоди №2 від 11.02.2014р. було змінено вид кредитної лінії з невідновлювальної на відновлювальну.

30 січня 2014 року у забезпечення належного виконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладені договори застави, згідно яких забезпечуються вимоги позивача, у зв'язку з чим передано в заставу рухоме майно.

Далі позивач стверджує, що виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, а третя особа допустила порушення умов договору, у зв'язку з чим, заборгувала позивачу основного боргу (кредиту) - 5 992 739,78 грн.; боргу зі сплати процентів - 734 890,49 грн.; пені - 1 610 433,93 грн.; штрафу - 8 000,00 грн.; 3,0% річних - 89 309,76 грн.; інфляційних втрат - 2 419 152,04 грн.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 03 вересня 2015 року порушено провадження у справі №926/1434/15 та призначено до розгляду в засіданні на 16 вересня 2015 року; залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський господар"

Ухвалами суду від 03, 16 вересня, 05, 26 жовтня, 02, 10 листопада 2015 року відкладався розгляд справи та проводився в режимі відеоконференції.

Позивач, 16 листопада 2015 року звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог щодо розрахунку заборгованості третьої особи, в якій просить звернути стягнення на рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" на праві власності, а саме обтяжене заставою на підставі договорів застави від 30 січня 2014 року, шляхом реалізації (продажу) рухомого майна на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії розгляду даної справи у суді в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, пр.-т Перемоги, 41, код 19357489) в загальній сумі 38 979 526,00 грн.

Проаналізувавши заяву про уточнення позовних вимог, суд дійшов висновку, що вона містить ознаки заяви про збільшення розміру позовних вимог на суму 28 125 000,00 грн. Крім цього, позивач не надав доказів надсилання заяви про уточнення розміру позовних вимог відповідачу та третій особі. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням неможливості відкладення розгляду справи у зв'язку із стислими термінами розгляду справи, передбаченими статтею 69 ГПК України, які закінчуються 18 листопада 2015 року, відсутності можливості надання сторонам часу для ознайомлення із заявою, а також неможливості проведення наступного судового засідання в режимі відео конференції (стаття 74-1 ГПК України визначає, що питання про проведення засідання в режимі відео конференції вирішується не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання) суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про уточнення розміру позовних вимог.

Третя особа у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Не з'явлення у судове засідання представників третьої особи і не надання відзиву на позовну заяву відповідачем не перешкоджає вирішення спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

30 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" було укладено кредитний договір №01/04-2014.

Згідно пунктів 1.1, 1.2 означеного договору позивач зобов'язався в межах ліміту, на засадах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання надати кредит третій особі у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості в розмірі 187 500 000,00 грн., який змінюється і встановлюється для кожного періоду дії кредитного договору окремо та визначається відповідно до встановленого кредитним договором графіку, а третя особа, у свою чергу, зобов'язувався повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку та на умовах, відповідно до встановленого графіку та в строк визначений договором.

На підставі додаткової угоди №2 від 11.02.2014р. було змінено вид кредитної лінії з невідновлювальної на відновлювальну.

Пунктом 2.1 Кредитного договору визначено що видача кредиту (траншу) здійснюється у безготівковій формі на підставі відповідної письмової заяви позичальника, після надходження якої сторони укладають додаткову угоду про надання кредиту (траншу) в межах ліміту кредитної лінії на дату укладення такої додаткової угоди.

Згідно з пунктом 1.3 Кредитного договору строк користування (термін повернення) залишку заборгованості за кредитом встановлено до 29 грудня 2023 року включно.

Відповідно до пункту 1.4 Кредитного договору процента ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 12,0% річних.

Пунктом 2.9 Кредитного договору встановлено, що проценти позичальник сплачує щомісячно до 7-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення (у тому числі дострокового) заборгованості за кредитом в повному обсязі.

У відповідності до пункту 4.2.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати проценти, виконувати інші грошові зобов'язання за Кредитним договором, а також виконувати всі інші свої зобов'язання у повному обсязі та у строки, передбачені Кредитним договором.

Згідно з пунктом 5.1 Кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту (в повному обсязі або у визначеній банком частині) та іншої заборгованості за кредитним договором у випадку прострочення сплати чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом.

Для реалізації цього права банк надсилає письмове повідомлення позичальнику із відповідною вимогою. Після спливу 30-ти календарних днів та за умови, що порушення не усунуте, на 31-й календарний день після направлення позичальнику такої вимоги строк (термін) повернення кредиту вважається таким, що настав, і позичальник зобов'язаний сплатити наявну заборгованість за кредитом в повному обсязі.

26 грудня 2014 року на адресу Третьої особи було надіслано поштою (з рекомендованим повідомленням про вручення) вимогу про погашення простроченої заборгованості (вих.№969/056-хм), яку одержано Третьою особою 30 грудня 2014 року, однак залишено без задоволення.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина перша статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з пунктом 6.3 Кредитного договору, банк має право нараховувати позичальнику, а позичальник, у разі нарахування банком, зобов'язаний сплатити штраф за порушення пункту 4.2.5 в сумі 1 000,00 грн. за кожний випадок такого порушення.

Крім того, пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом, та/або комісій, інших грошових зобов'язань, банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який здійснюється нарахування пені, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором, надавши третій особі, згідно меморіального ордеру № 1 від 31 січня 2014 року та меморіального ордеру № 30 від 11 лютого 2014 року кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості в розмірі 187 500 000,00 грн.

Відповідач, свій обов'язок зі сплати коштів за договором належним чином не виконав, заборгувавши позивачу: основного боргу (кредиту) - 5 992 739,78 грн.; боргу зі сплати процентів - 734 890,49 грн.; пені - 1 610 433,93 грн.; штрафу - 8 000,00 грн.; 3,0% річних - 89 309,76 грн.; інфляційних втрат - 2 419 152,04 грн.

30 січня 2014 року у забезпечення належного виконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором № 01/04-2014 між позивачем та відповідачем укладені договори застави, згідно яких забезпечуються вимоги позивача, у зв'язку з чим передано в заставу - трактор колісний марки МТЗ-80, рік випуску - 1995, трактор колісний марки МТЗ-80, рік випуску - 1992, навантажувач марки ПЕА-1А, рік випуску - 1989, вентильований бункер ОБВ-160, 1992 року випуску; пилорама стрічкова, 2008 року випуску; резервуар 75 м.куб., 1991 року випуску; резервуари 5,4 м.куб., 2008 року випуску в кількості 2 штук; резервуар 25 м.куб., 2008 року випуску; бак 3,1 м.куб., 2008 року випуску в кількості 3 штук; зерносушильний комплекс КЗС-25, 2008 року випуску; цистерна ІSОL 2008 року випуску; бензоколонка, 2008 року випуску; паливо-роздаточна колонка, 1989 року випуску; комбікормова лінія АБ-5, 1991 року випуску; велика рогата худоба в кількості 3835 голів.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Частиною 2 статті 589 ЦК України визначено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами статтей 19, 20 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати

на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно частини 2 статті 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2 частини 591 ЦК України встановлено, що початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом.

Пунктом 4.5 Договорів застави від 30 січня 2014 року, встановлено, що реалізація предмета застави здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства України за ліквідною чи ринковою ціною, що реально буде складена на момент реалізації.

Однак позивач просить звернути стягнення на рухоме майно (предмет застави) шляхом реалізації (продажу) майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії розгляду даної справи в суді, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в даній частині суперечать умовам договору.

Як зазначалось судом, ринкова ціна предмету застави повинна складатись на момент реалізації майна, у зв'язку з чим відсутні підстави призначати судову товарознавчу експертизу за клопотанням відповідача. щодо визначення даних обставин на стадії розгляду справи в суді.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку позов задовольнити частково, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 43, 49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

2. Відмовити у задоволенні клопотання про уточнення позовних вимог.

3. Позов задовольнити частково.

4. Звернути стягнення на предмети застави, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" (59321, Чернівецька область, Кіцманський район, с. Оршівці, вул. Незалежності, 177, код 35642878) на праві власності, а саме обтяжене заставою на підставі договорів застави, посвідчених 30 січня 2014 року приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 104 - трактор колісний марки МТЗ-80, рік випуску - 1995, заводський №931078, двигун №287067, реєстраційний номер 08060ВХ (Свідоцтво про реєстрацію машини серії АБ № 616963, видане 02 квітня 2009 року Славутським відділом ІДТН Хмельницької ОДА), трактор колісний марки МТЗ-80, рік випуску - 1992, заводський №842509, двигун №941105, реєстраційний номер 08061ВХ (Свідоцтво про реєстрацію машини серії АБ № 616964, видане 02 квітня 2009 року Славутським відділом ІДТН Хмельницької ОДА), навантажувач марки ПЕА-1А, рік випуску - 1989, заводський №022248, двигун №2М1251, реєстраційний номер 08064ВХ (Свідоцтво про реєстрацію машини серії АБ № 616967, видане 02 квітня 2009 року Славутським відділом ІДТН Хмельницької ОДА), шляхом реалізації (продажу) на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження за ліквідною ціною, що реально буде складена на момент реалізації; вентильований бункер ОБВ-160, 1992 року випуску, пилорама стрічкова, 2008 року випуску; резервуар 75 м.куб., 1991 року випуску, резервуари 5,4 м.куб., 2008 року випуску в кількості 2 штук, резервуар 25 м.куб., 2008 року випуску, бак 3,1 м.куб., 2008 року випуску в кількості 3 штук, зерносушильний комплекс КЗС-25, 2008 року випуску, цистерна ІSОL 2008 року випуску, бензоколонка, 2008 року випуску, паливо-роздаточна колонка, 1989 року випуску, комбікормова лінія АБ-5, 1991 року випуску - місцезнаходження (місцем зберігання) предмета застави: Чернівецька обл., Кіцманський р-н, с.Оршівці, вул. Незалежності, 177.; велика рогата худоба в кількості 3835 голів - місцезнаходження (місцем зберігання) предмета застави: Хмельницька обл., Славутський р-н, с. Великий Скнит; Чернівецька обл., Кіцманський р-н, с. Оршівці; Чернівецька обл., Сокирянський р-н, с. Коболчин; Чернівецька обл., Кельменецький р-н, с. Дністрівка, шляхом реалізації (продажу) на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження за ринковою вартістю, що реально буде складена на момент реалізації в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, пр.-т Перемоги, 41, код 19357489) в загальній сумі 10 854 526,00 грн., в тому числі - основного боргу (кредиту) - 5 992 739,78 грн.; боргу зі сплати процентів - 734 890,49 грн.; пені за прострочення сплати тіла кредиту - 1 449 750,47 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 160 683,46 грн., штрафу - 8 000,00 грн.; 3,0% річних - 89 309,76 грн.; інфляційних втрат - 2 419 152,04 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" (59321, Чернівецька область, Кіцманський район, с. Оршівці, вул. Незалежності, 177, код 35642878) в дохід державного бюджету 73 080,00 грн. судового збору, отримувач коштів УДКСУ у м. Чернівці, код отримувача 37978173, банк отримувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку 856135, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: судовий збір, господарський суд Чернівецької області, код 03500074.

6. В решті позовних вимог - відмовити.

Повне рішення складено 17 листопада 2015 року.

Суддя О. Г. Проскурняк