ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2015 р. Справа № 37/322-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М., суддя Слободін М.М.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

ПАТ "Атоменергокомплект" (стягувача) ОСОБА_1 (довіреність № 68/1 від 20.07.2015р.)

СТОВ "Грозянське" (боржника) ОСОБА_2 (довіреність № 03/1 від 10.01.2014р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське", с. Гроза (вх. №4846 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. у справі № 37/322-09

за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства "Атоменергокомплект", м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське", с. Гроза"

про стягнення за форвардним контрактом №11 від 03.03.2003р., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. по справі № 37/322-09 (головуючий суддя Доленчук Д.О., суддя Присяжнюк О.О., суддя Аюпова Р.М.) в задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське", с. Гроза про визнання наказу господарського суду Харківської області від 07.10.2014р., виданого на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2014р. по справі № 37/322-09 таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Відповідач (боржник) з даною ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. по справі № 37/322-09 скасувати та визнати наказ від 07.10.2014р. по справі № 37/322-09 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги СТОВ "Грозянське" посилається на те, що при оформленні наказу № 37/322-09 від 07.10.2014р. господарський суд Харківської області неправильно зазначив самостійний строк для предявлення його до виконання до 23.09.2015р., що передбачає можливість відкриття нового виконавчого провадження, тобто за межами вже раніше відкритого державною виконавчою службою провадження, що в даному випадку суперечить приписам статей 18, 26, 36, 50 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, в якості правових підстав для визнання наказу № 37/322-09 від 07.10.2014р. таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на добровільне виконання ним судового рішення від 12.02.2010р. по справі № 37/322-09 та відповідно припинення зобов'язання, у зв'язку із направленням стягувачу заяви вих. №119 від 02.10.2014 року про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 808176,27 грн. Також, СТОВ "Грозянське" вважає, що оскільки правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог не був визнаний судом недійсним, а тому в даному випадку він є правомірним в силу статті 204 Цивільного кодексу України. Всі ці обставини на думку скаржника судом першої інстанції не враховані, що призвело до передчасних висновків суду про відмову в задоволені заяви про визнання спірного наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2015р. по справі № 37/322-09 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.) апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське", с. Гроза на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. у справі № 37/322-09 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27 жовтня 2015 р. об 11:00 год.

26.10.2015р. від СТОВ "Грозянське" надішли уточнення до апеляційної скарги (вх. № 14543), відповідно до яких скаржник посилається на те, що висновки суду першої інстанції про неможливість проведення заліку у звязку із наявністю справи про банкрутство ПАТ "Атоменергокомплект" № 910/3207/14 та мировою угодою, затвердженою ухвалою суду від 22.06.2015р. у даній справі, є неправомірними, оскільки Закон України «Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкротом» не містить заборони за проведення заліку на будь-якій стадії справи про банкрутство. Дану правову позицію СТОВ "Грозянське" засновує на висновках Вищого господарського суду України, що викладені у постановах від 14 січня 2014 р. у справі №922/3871/13 та від 18 лютого 2015 р. у справі №5011-64/1736-2012. Крім того, СТОВ "Грозянське" зазначає, що Постановою Київського апеляційного господарського суду від 7 жовтня 2015 р. № 910/3207/14 скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2015р. у цій же справі, через грубе порушення судом, боржником і кредитором положень Закону про банкротство при розгляді справи №910/3207/14, зокрема, в частині дотримання термінів переходу від однієї процедури до іншої. Однак при цьому, заява про залік зустрічних однорідних вимог (вих. №119 ) подане СТОВ "Грозянське" 2 жовтня 2014 року, тобто після закінчення вже продовженого граничного терміну розпорядження майном і за 9 місяців до затвердження Мирової угоди, тобто фактично поза якою - або стадії (процедури) справи № 910/3207/14 про банкрутство, виходячи з виводів апеляційного суду, викладених у постанові від 7 жовтня 2015 року. Окрім цього, 22 жовтня 2015 року, тобто вже за межами провадження у справі про банкрутство ПАТ «Атоменергокомплект», СТОВ «Грозянське» підтвердило факт заліку зустрічних однорідних вимог, повторно направивши заяву вих. №200. Отже, враховуючи те, що 22 червня 2015р. справа №910/3207/14 про банкрутство була припинена у зв'язку із затвердженням Мирової угоди, але 22 жовтня 2015р. ще не було відновлено господарським судом м. Києва, тому залік зустрічних однорідних вимог, проведений СТОВ «Грозянське» є дійсним через презумпцію правомірності правочину.

Всі ці обставини на думку, СТОВ "Грозянське", є правовими підставами для задоволення заяви про визнання наказу господарського суду Харківської області № 37/322-09 від 07.10.2014р. таким, що не підлягає виконанню, згідно приписів статті 117 ГПК України, і скасування оскаржуваної ним в апеляційному порядку ухвали суду.

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду ОСОБА_4 від 26.10.2015р., у звязку з відпусткою судді Істоміної О.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М., суддя Слободін М.М.

Частиною 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Згідно пункту 9-2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» (із змінами) у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги; можливості продовження цього строку законом не передбачено.

Таким чином, у звязку із зміною складу суду апеляційної інстанції розгляд апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське", с. Гроза на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. у справі № 37/322-09 розпочався заново.

27.10.2015р. ПАТ "Атоменергокомплект" надані заперечення (вх. № 14652) на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до яких останній вважає апеляційну скаргу СТОВ "Грозянське" необґрунтованою, безпідставною, у звязку з чим просить залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. по справі № 37/322-09 без змін.

Мотивуючи свою правову позицію у справі, ПАТ "Атоменергокомплект" зазначив, що: 1) наказ від 07.10.2014 р. по справі № 37/322-09 був виданий господарським судом Харківської області у відповідності до вимог законодавства та із зазначенням передбаченого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку для його пред'явлення, що спростовує твердження відповідача про те, що судом було видано наказ помилково; 2) із заяви СТОВ "Грозянське" вбачається, що виконавче провадження щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 08.06.2010 р. по справі № 37/322-09 (попередній наказ про стягнення сільськогосподарської продукції) закінчено нібито з підстав добровільного виконання рішення у зв'язку з проведенням заліку зустрічних однорідних вимог, але вказане виконавче провадження закінчено на підставі п.4. ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", тобто з підстав визнання судом наказу таким, що втратив чинність, про що свідчить наявна у справі копія постанови державного виконавця від 29.01.2015 р. про закінчення виконавчого провадження; 3) твердження відповідача про добровільне виконання ним рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2010р. по справі № 37/322-09 (наказу господарського суду Харківської області від 08.06.2010 р.), у зв'язку з проведенням заліку зустрічних однорідних вимог, не відповідають дійсним обставинам справи, яки суд першої інстанції надав вичерпну правову оцінку в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали; 4) Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дозволяє проводити залік зустрічних однорідних вимог лише у процедурі ліквідації (п. 8 ст. 45 згаданого Закону) і лише у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів; 5) СТОВ "Грозянське" не зверталося до господарського суду м. Києва із будь-якою заявою про перегляд ухвали господарського суду міста Києва від 26.05.2014 року про затвердження реєстру кредиторів у справі про банкрутство № 910/3207/14 в частині визнання кредиторських вимог СТОВ "Грозянське", а тому на момент подання заяви про залік зустрічних однорідних вимог та на даний момент діє ухвала господарського суду міста Києва від 26.05.2014 року про затвердження реєстру кредиторів, якою СТОВ «Грозянське» визнано кредитором ПАТ "Атоменергокомплект" на суму 958 441,14 грн.; 6) господарським судом м. Києва у справі № 910/3207/14 про банкрутство ПАТ "Атоменергокомплект" ухвалою від 22.06.2015 р. було затверджено мирову угоду, згідно умов якої непогашені вимоги СТОВ "Грозянське" складають 958 441,14 грн. (952309.93 грн. (четверта черга) та 6131,21 грн. (шоста черга)) і підлягають погашенню протягом 30 календарних днів після спливу 6 місяців від дати затвердження цієї мирової угоди, тобто строк погашення вимог СТОВ "Грозянське"" наступає лише після 22.12.2015 р. Вказана ухвала суду набрала законної сили; 7) наявність вимог СТОВ "Грозянське" до ПАТ "Атоменергокомплект" свідчить про відсутність факту проведення заліку зустрічних однорідних вимог, на який посилається СТОВ "Грозянське", а отже зобов'язання відповідача, встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 12.02.2010 р. по справі № 37/322-09 (наказу господарського суду Харківської області від 08.06.2010 р.) останнім не виконані; 8) наказ господарського суду від 08.06.2010 року у справі № 37/322-09 передбачав стягнення з СТОВ «Грозянське» певної продукції та у певній кількості, а тому в даному випадку проведення заліку зустрічних однорідних вимог є неможливим, тому що товарні та грошові вимоги не є однорідними; 9) на момент винесення судом ухвали, яка оскаржується, виконавче провадження щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.10.2014 р. про стягнення грошових коштів не відкрите, тому згадана заява про проведення заліку зустрічних однорідних вимог з боржником на суму 808176,27 грн. не може вважатися добровільним виконанням відповідачем рішення суду у розумінні Закону України "Про виконавче провадження".

У судовому засіданні 27.10.2015р. оголошено перерву до 05.11.2015р. об 11:30 год.

03.11.2015р. ПАТ "Атоменергокомплект" надало додаткові заперечення на апеляційну скаргу (вх. № 14959), відповідно до яких його правова позиція у справі не змінилась, вважає апеляційну скаргу СТОВ "Грозянське" такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, ПАТ "Атоменергокомплект" надало копію постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2015р. по справі № 5023/1305/12 (29/442-09) та просить прийняти викладені в ній висновки суду до уваги щодо неможливості проведення заліку зустрічних однорідних вимог під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

04.11.2015р. СТОВ "Грозянське" надало письмові пояснення (вх. № 15014), відповідно до яких вважає, що заборгованість в сумі 800000,00 грн., яка зазначена у наказі від 07.10.2014р. по справі № 37/322-09, ним добровільно погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Перевіривши наявні у справі документальні матеріали, правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, розглянувши доводи, що викладені в апеляційній скарзі, та у всіх письмових поясненнях, що надані сторонами в обґрунтування їх правових позицій по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське", с. Гроза на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. у справі № 37/322-09 задоволенню не підлягає, з огляду на нижченаведене.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Харківської області по справі № 37/322-09 від 12.02.2010 року було задоволено частково позовні вимоги та стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське" за форвардним контрактом № 11 від 03.03.2003 р. на користь позивача пшеницю 4-го класу в кількості 160,052 тонн; пшеницю 3-го класу в кількості 150,053 тонн; пшеницю 5-го, 6-го класу в кількості 100,080 тонн; ячмінь фуражний в кількості 150,100 тонн; кукурудзу фуражну в кількості 118,100 тонн; жито групи А в кількості 150,600 тонн; соняшник в кількості 79,100 тонн; цукор в кількості 50,000 тонн; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське" на користь позивача 7940,27 грн. державного мита та 234,33 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України по справі від 29.04.2010 року рішення господарського суду Харківської області по справі № 37/322-09 від 12.02.2010 року залишено без змін.

На виконання постанови Вищого господарського суду України від 29.04.2010 року та рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2010 року по справі господарським судом 08.06.2010 року були видані відповідні накази та направлені стягувачу, зокрема, наказ про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське" за форвардним контрактом № 11 від 03.03.2003 р. на користь позивача пшениці 4-го класу в кількості 160,052 тонн; пшениці 3-го класу в кількості 150,053 тонн; пшениці 5-го,6-го класу в кількості 100,080 тонн; ячменя фуражного в кількості 150,100 тонн; кукурудзи фуражної в кількості 118,100 тонн; жита групи А в кількості 150,600 тонн; соняшника в кількості 79,100 тонн; цукру в кількості 50,000 тонн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.08.2014р. відмовлено у задоволенні заяви ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області про заміну способу та порядку виконання рішення суду.

Згідно постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2014р. скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 26.08.2014 р. у справі № 37/322-09 та прийнято нове рішення, яким задоволено заяву ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської області про зміну способу та порядку виконання рішення суду, змінено порядок і спосіб виконання рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2010 р. у справі № 37/322-09 (наказ від 08.02.2010р.) про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське" за форвардним контрактом № 11 від 03.03.2003 р. на користь позивача пшениці 4-го класу в кількості 160,052 тонн; пшениці 3-го класу в кількості 150,053 тонн; пшениці 5-го, 6-го класу в кількості 100,080 тонн; ячменя фуражного в кількості 150,100 тонн; кукурудзи фуражної в кількості 118,100 тонн; жита групи А в кількості 150,600 тонн; соняшнику в кількості 79,100 тонн; цукру в кількості 50,000 тонн - на стягнення вартості товару в розмірі 800000,00 грн.; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське" на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства "Атоменергокомплект" 800000,00 грн. вартості майна за форвардним контрактом № 11 від 03.03.2003 р. Крім того, даною постановою суду апеляційної інстанції наказ господарського суду Харківської області від 08.02.2010 р. у справі № 37/322-09 визнано таким, що втратив чинність.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.11.2014 р. постанова Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 р. у справі № 37/322-09 була залишена без змін.

07.10.2014 р. господарським судом Харківської області на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 р. по даній справі видано відповідний наказ (том 4 аркуш справи 185).

У відповідності до п. 7.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати відповідний наказ.

Зазначена норма передбачає, що в результаті зміни господарським судом особу виконання рішення, він видає новий наказ.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (частина 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України).

21.09.2015р. СТОВ "Грозянське" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою (вх. № 37565) про визнання наказу господарського суду Харківської області від 07.10.2014р., виданого на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 р. по справі № 37/322-09, таким, що не підлягає виконанню.

Звертаючись до суду із заявою про визнання наказу № 37/322-09 від 07.10.2014р. таким, що не підлягає виконанню, СТОВ "Грозянське" посилається на те, що при його оформленні господарський суд Харківської області неправильно зазначив самостійний строк для предявлення його до виконання до 23.09.2015р. Вказана обставина, за твердженнями заявника, передбачає можливість відкриття нового виконавчого провадження, тобто за межами вже раніше відкритого державною виконавчою службою провадження, що в даному випадку суперечить приписам статей 18, 26, 36, 50 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, в якості правових підстав для визнання наказу № 37/322-09 від 07.10.2014р. таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на добровільне виконання ним судового рішення від 12.02.2010 р. по справі № 37/322-09 та відповідно припинення зобов'язання, у зв'язку із направленням стягувачу заяви вих. №119 від 02.10.2014 року про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 808176,27 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви СТОВ "Грозянське" про визнання наказу господарського суду Харківської області від 07.10.2014р. по справі № 37/322-09 таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції послався на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували існування обставин, за наявності яких господарський суд, у розумінні приписів статті 117 Господарського процесуального кодексу України, може визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, зокрема докази того, що наказ від 07.10.2014р. по справі № 37/322-09 видано помилково, а також докази відсутності обов'язку боржника за вказаним наказом повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням, або ж докази припинення згаданого обов'язку з інших причин.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що наказ від 07.10.2014р. по справі № 37/322-09 був виданий господарським судом Харківської області у відповідності до вимог законодавства та із зазначенням передбаченого ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" строку для його пред'явлення, що даному випадку виключає безпідставність визначених судом самостійних строків для предявлення даного наказу до виконання.

Колегія суддів повністю погоджується із даною правовою позицією місцевого господарського суду та вважає, що доводи апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування даної ухвали.

Так, в силу дії частин 2, 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України: господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом; господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково; якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково.

Згідно з пунктом 3.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" стаття 117 Господарського процесуального кодексу України містить перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, зокрема, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Таким чином, вимоги процесуального законодавства передбачають визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, лише у випадках, якщо його видано помилково, якщо зобов'язання виконано та, в тому числі, у разі скасування рішення, на підставі якого його було видано.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню господарський суд обґрунтовано встановив, що виконавче провадження відносно виконання наказу господарського суду Харківської області від 08.06.2010 р. по справі № 37/322-09 про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське" за форвардним контрактом № 11 від 03.03.2003 р. на користь позивача сільськогосподарської продукції в натурі було закінчено на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", у звязку з тим, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 р. у справі № 37/322-09 визнано таким, що втратив чинність наказ господарського суду Харківської області від 08.02.2010 р., а не у звязку з проведенням заліку зустрічних однорідних вимог, про що зазначалося заявником у заяві.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави закінчення виконавчого провадження.

В матеріалах справи міститься постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області заступника начальника відділу ОСОБА_5 від 29.01.2015р. про закінчення виконавчого провадження за наказом № 37/322-09, виданого господарським судом Харківської області 08.06.2010р. на підставі пункту 4 частини 1 статті 49, статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", у звязку з тим, що постановою Харківського апеляційного господарського суду № 37/322-09 від 22.09.2014р. визнано таким, що втратив чинність наказ господарського суду Харківської області від 08.02.2010р. (том 5 аркуш справи 196).

Також, судом першої інстанції правомірно встановлено, що наказ господарського суду Харківської області від 07.10.2014 р. по справі № 37/322-09 не було видано помилково, а зобов'язання СТОВ "Грозянське", встановлені рішенням господарського суду Харківської області по справі № 37/322-09, останнім не виконані, вимоги за заявою не підтверджені матеріалами справи, що обумовлює необхідність відмови в задоволенні заяви СТОВ "Грозянське" про визнання наказу № 37/322-09 від 07.10.2014р. таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно посилань СТОВ "Грозянське" в якості підстав для визнання спірного наказу таким, що не підлягає виконанню, на добровільне виконання ним судового рішення від 12.02.2010 р. по справі № 37/322-09 та відповідно припинення зобов'язання, у зв'язку із направленням стягувачу заяв №119 від 02.10.2014 року та № 200 від 22.10.2015р. про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 808176,27 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що після зміни порядку та способу виконання рішення суду у справі № 37/322-09 СТОВ "Грозянське" направило на адресу ПАТ "Атоменергокомплект" та розпоряднику майна ПАТ "Атоменергокомплект" ОСОБА_6 заяву вих. № 119 від 02.10.2014 р. про проведення заліку зустрічних однорідних вимог на суму 808176,27 грн., посилаючись на те, що СТОВ "Грозянське" має заборгованість перед ПАТ "Атоменергокомплект" в сумі 808176,27 грн., підтверджену рішенням господарського суду Харківської області від 12.02.2010 р. та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2014р. по справі № 37/322-09, а у ПАТ "Атоменергокомплект" наявні зустрічні грошові зобов'язання перед СТОВ "Грозянське", загальна сума яких складає 958441,14 грн.

Однак розпорядником майна, арбітражним керуючим ПАТ "Атоменергокомплект" ОСОБА_6 у проведенні заліку зустрічних однорідних вимог на підставі вказаної заяви СТОВ "Грозянське" відмовлено, оскільки вимоги СТОВ "Грозянське" до ПАТ "Атоменергокомплект", що були представлені до заліку, заявлені у процедурі банкрутства ПАТ "Атоменергокомплект", а тому на них розповсюджується дія мораторію на задоволення вимог кредиторів. Розпорядником майна ПАТ "Атоменергокомплект" із зазначенням вказаних підстав для відмови в проведенні заліку зустрічних однорідних вимог на адресу СТОВ "Грозянське" було направлено лист вих. № 2611/02-14 від 26.11.2014 р.

Колегія суддів з урахуванням всіх наявних у справі матеріалів в їх сукупності вважає, що заперечення розпорядника майна, арбітражного керуючого ПАТ "Атоменергокомплект" ОСОБА_6 проти заліку зустрічних однорідних вимог із СТОВ "Грозянське" є обґрунтованими, оскільки відповідають положенням частини 8 статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якими дозволено проводити залік зустрічних однорідних вимог лише у процедурі ліквідації, за згодою кредитора (кредиторів) та у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

Натомість заяви за вих. № 119 від 02.10.2014 р. та за вих. № 200 від 22.10.2015р. про проведення заліку зустрічних однорідних вимог на суму 808176,27 грн., які надані СТОВ "Грозянське" в якості доказів на підтвердження вимог заяви про визнання спірного наказу таким, що не підлягає виконанню, прямо суперечать вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому колегією суддів відхиляються.

Так, відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Згідно з частин 1, 5 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені атами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до частини 3 статті 202 Цивільного кодексу України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Відповідно до частини 1 статті 202 та частини 3 статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк виконання якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Положення частини 3 статті 203 Господарського кодексу України, кореспондуються з положеннями статті 601 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є однією з форм припинення зобов'язання, внаслідок якого має місце індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна боржника.

Зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог - одночасна участь сторін у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні;

- однорідність вимог (гроші, однорідні речі);

- настання строку виконання зобов'язання або визначення строку моментом запитання, або щоб термін виконання не був вказаний взагалі, тобто виконання можна було вимагати в будь-який момент;

- ясність вимог - відсутність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання;

- звернення з заявою однієї сторони до іншої.

Тобто, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів, тощо); строк виконання щодо таких вимог настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Правила щодо недопустимості зарахування зустрічних вимог встановлені ст. 602 Цивільного кодексу України, згідно якої не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2014р. порушено провадження у справі № 910/3207/14 про банкрутство ОСОБА_3 акціонерного товариства "Атоменергокомплект", розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 638 від 29.03.2013р.), попереднє судове засідання призначено на 26.05.2014р.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном. Про призначення розпорядника майна виноситься ухвала.

Колегія суддів зазначає, що провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 41, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Згідно частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом, з врахуванням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України та чинного цивільного законодавства.

19.01.2013р. набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відповідно до п.1-1 "Прикінцевих та перехідних положень" положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, провадження у справі № 910/3207/14 про банкрутство ОСОБА_3 акціонерного товариства "Атоменергокомплект" здійснюється відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набув законної сили 19.01.2013р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2014р. у справі № 910/3207/14 затверджено реєстр вимог кредиторів ОСОБА_3 акціонерного товариства "Атоменергокомплект". Вимоги СТОВ "Грозянське" включено до реєстру кредиторів в сумі 1218,00 грн., 952309,93 грн. і 6131,21 грн. та віднесено їх до першої, четвертої та шостої черги відповідно.

Дана ухвала є чинною. Доказів її скасування у встановленому порядку сторонами не надано.

В матеріалах справи також міститься копія ухвали господарського суду м. Києва від 22.06.2015р. по справі № 910/3207/14 за заявою ТОВ «Петроліум Ойл Юкрейн» до ПАТ "Атоменергокомплект" про банкрутство, згідно з якою затверджено мирову угоду від 20.04.2015р., укладену між кредиторами ПАТ "Атоменергокомплект" в особі голови комітету кредиторів ПАТ «Укргазбуд» та боржником ПАТ "Атоменергокомплект". За змістом цієї мирової угоди вимоги кредитора - СТОВ "Грозянське" на суму 952309,93 грн. включено до четвертої черги задоволення вимог кредиторів та на суму 6131,21 грн. до шостої черги. Після затвердження даної мирової угоди ухвалою господарського суду міста Києва, вся кредиторська заборгованість четвертої та шостої черги підлягає погашенню протягом 30 календарних днів після спливу 6 місяців від дати затвердження цієї Мирової угоди даною ухвалою (пункт 4.3.1. Мирової угоди).

Однак, постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015р. ухвалу господарського суду м. Києва від 22.06.2015р. по справі № 910/3207/14 скасовано, а дану справу передано на розгляд до господарського суду м. Києва. Копію даної постанови надано СТОВ "Грозянське" до уточнень до апеляційної скарги (вх. № 14543 від 26.10.2015р.).

Таким чином, перехід з процедури розпорядження майном боржника та перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) не відбувся.

Відповідно до статті 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій. Крім того, під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Згідно з частиною 5 статті 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

В даному випадку плану санації не затверджено, рішення про ліквідацію не прийнято та не затверджено, а також боржник одночасно не задовольняє всі вимоги кредиторів.

Статтею 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини 2 статті 45 цього Закону вимоги кожної наступної черги задовольняються у міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги.

Оскільки з моменту запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів виконання грошових зобов'язань суб'єкта банкрутства зупиняється та здійснюється у порядку черговості встановленої Законом, то з цього часу неможливе припинення його грошових зобов'язань зарахуванням поза встановленою черговістю.

Частиною 8 статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів) у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

Таким чином, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дозволяє проводити залік зустрічних однорідних вимог за наявності одночасно двох умов, а саме:

- під час здійснення ліквідаційної процедури;

- за згодою кредитора (кредиторів) у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

Однак в матеріалах справи відсутні докази прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, як то передбачено статтею 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Докази згоди інших кредиторів ПАТ "Атоменергокомплект" на проведення заліку зустрічних однорідних вимог з СТОВ "Грозянське" і саме з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у справі відсутні.

Враховуючи наявне порушене провадження у справі № 910/3207/14 про банкрутство ОСОБА_3 акціонерного товариства "Атоменергокомплект" та включення кредиторських вимог СТОВ "Грозянське" до реєстру вимог кредиторів, тому останнє відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є конкурсним кредитором і його вимоги підлягають погашенню в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зокрема, згідно статті 31 в порядку черговості.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку вимога СТОВ "Грозянське" щодо проведення взаємозаліку зустрічних вимог на стадії розпорядження майном суперечить процедурі банкрутства та порушить права інших учасників провадження.

Згідно частини 4 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

- не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,податків і зборів (обов'язкових платежів).

Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли у зв'язку з відмовою боржника від виконання зобов'язань, у порядку, передбаченому частиною десятою статті 17 цього Закону.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Також згідно статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Отже, мораторій встановлює певні обмеження щодо задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи, що зарахування зустрічних однорідних вимог (згідно заяви СТОВ "Грозянське", поданої після порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Атоменергокомплект") передбачає взаємне погашення дебіторської заборгованості останнього, яка з огляду на норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягає включенню до ліквідаційної маси, і відповідно, кредиторської заборгованості відповідача, яка включена до реєстру вимог кредиторів і підлягає погашенню в порядку черговості, визначеному в Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з огляду на встановлені судом обставини справи, таке зарахування суперечить чинному законодавству.

Відтак, колегія суддів визначає, що оскільки вищевказаним Законом передбачено певний порядок погашення вимог кредиторів, тому залік однорідних зустрічних вимог між відповідачем та позивачем призведе до порушення майнових прав інших кредиторів у справі про банкрутство позивача та порушення порядку погашення вимог кредиторів, визначеного вищенаведеними положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2015р. по справі № 918/52/13.

Незалежно від стадії провадження у справі про банкрутство, залік зустрічних однорідних вимог не може в будь-який спосіб порушувати права інших кредиторів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зарахування зустрічних однорідних вимог між позивачем та відповідачем в порядку, визначеному статтями 601, 602 Цивільного кодексу України могло мати місце до початку застосування до позивача судових процедур банкрутства. В подальшому, грошові вимоги сторін повинні вирішуватись із врахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З урахуванням вище викладеного, правові підстави для задоволення заяви про визнання наказу № 37/322-09, виданого господарським судом Харківської області 07.10.2014р. таким, що не підлягає виконанню, - відсутні.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявник апеляційної скарги не надав як суду першої, так і апеляційної інстанції жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, за наявності яких наказ господарського суду Харківської області від 07.10.2014р. по справі № 37/322-09 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, відповідно до приписів статті 117 Господарського процесуального кодексу України, зокрема докази того, що наказ видано помилково, а також докази відсутності обов'язку боржника за вказаним наказом повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням, або ж докази припинення згаданого обов'язку з інших причин.

Посилання СТОВ "Грозянське" в апеляційній скарзі на правові висновки, що викладені у постановах від 14 січня 2014р. у справі №922/3871/13 та від 18 лютого 2015 р. у справі №5011-64/1736-2012 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при вирішенні цих справ суди застосовували положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції 1992 року (зі змінами), які не містили заборони на проведення заліку на будь-якій стадії справи про банкрутство. Проте, в дану випадку провадження у справі № 910/3207/14 про банкрутство ОСОБА_3 акціонерного товариства "Атоменергокомплект" здійснюється відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який набрав чинності з 19.01.2013р., що має наслідком застосування норм саме цього Закону, зокрема частини 8 статті 45, якою встановлено певні обмеження при проведенні заліку зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана вірна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для задоволення апеляційної скарги під час її розгляду судом апеляційної інстанції не встановлені, а тому оскаржувана ухвала залишається без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Грозянське", с. Гроза залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. у справі № 37/322-09 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 09.11.15

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Слободін М.М.