ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" листопада 2015 р. Справа № 903/1047/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Екотехнології"

про стягнення 122 312,21 грн., вилучити предмет лізингу за договором фінансового лізингу №000117 від 24 жовтня 2013 року

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача:ОСОБА_2, дов. від 12.12.2015 року

від відповідача: ОСОБА_3, дов.№7/1 від 14.04.2015 року

Права та обовязки учасникам судового процесу розяснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

Суть: Позивач ТзОВ Лізингова компанія Еталон звернувся до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача ТзОВ ТД Екотехнології 122 312,21 грн., вилучити предмет лізингу трактор МТЗ-82.1.26 та передати його позивачу.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу вказує, що зобовязання між сторонами виникли згідно договору фінансового лізингу №000117 від 24.10.2013 року з додатками №№1,2,3, які є невідємною частиною договору; предметом лізингу є трактор МТЗ-82.1.26, державний реєстраційний номер: 60374АА, 2013 року випуску, вартістю 152 000,00 грн. Згідно п.1.1 договору лізингодавець зобовязується придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно, а Лізингоодержувач прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі передбачені договором. По п.п.4.2.3, 8.5 усі поточні авансові та лізингові платежі сплачуються рівними частинами з 1-го по 10-е число поточного місяця, датою виконання будь-якого платежу вважається дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок Лізингодавця (п.8.12).

В порушення умов договору відповідач з 10.12.2013 року по 10.09.2014 року здійснив лише три платежі, які склали сплату за 9-ть повних місяців і за десятий 230,52 грн. та допустив несплату 12 щомісячних платежів, тому заборгованість на 10.03.2015 року складає 21 465,84 грн.

По п.12.1 за несвоєчасне внесення лізингових платежів передбачена пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних за користування чужими коштами від суми заборгованості за кожен день прострочки сплати лізингових платежів, згідно п.12.2 за порушення п.4.2 договору передбачено штраф в розмірі 3% від загальної вартості предмету лізингу на момент укладення даного договору за кожне порушення. Згідно розрахунку сума пені становить 3 785,71 грн., розмір процентів річних за користування чужими коштами 426,13 грн., розмір штрафу 86 640,00 грн., інфляційні 9568,43 грн., 3% річних 426,12 грн.

При нормативному обґрунтуванні заявленої вимоги посилається на ЗУ Про фінансовий лізинг, норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідач пояснень по суті заявлених позовних вимог не представив, в судове засідання не зявився.

Заявою від 12.10.2015 року №1475 позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути 139 756,70 грн., з них 27 120,45 грн. заборгованості по лізингових платежах, 100 320 грн. штрафу за порушення терміну сплати щомісячних лізингових платежів, 3858,03 грн. пені за несвоєчасне внесення лізингових платежів, 554,29 грн. процентів за користування чужими коштами, 7349,64 грн. інфляційних та 554,29 грн. 3% річних.

З розрахунків долучених до даної заяви вбачається, що при розрахунку суми боргу позивач донарахував лізингові платежі за 3 місяці та не врахував сплаченої 27.06.2014 року суми 2038,55 грн. Так при подачі позовної заяви було зазначено, що відповідачем здійснено три платежі : 17.04.2014 року 5424,09 грн., 27.06.2014 року 2038,55 грн., 27.06.2014 року 9040,15 грн. і станом на 10.09.2015 року заборгованість склала 21 465,84 грн.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог вказано, що відповідач здійснив лише два платежі: 17.04.2014 року 5424,09 грн. та 27.06.2015 року 9040,15 грн.

По позовній заяві розмір штрафу по п.12.2 договору складав 86 640 грн. за 19 місяців, в яких допущено порушення строків сплати платежів, по заяві про збільшення суми позову розмір штрафу складає 100 320 грн. за 22 місяці, хоча як слідує з розрахунку лізингових платежів не було враховано платежу в липні 2014 року в сумі 2038,55 грн. та в червні 2014 перераховано 9040,15 грн., частина з якої є передоплатою.

Розмір пені збільшився на 72,32 грн. в звязку з її донарахуванням з 11.09. по 10.10.2015 року; розмір процентів за користування чужими коштами збільшено в звязку зі збільшенням суми заборгованості із-за неврахування в оплату 2038,55 грн. та продовження строків нарахування з 11.09. по 10.10.2015 року; з тих самих підстав збільшено розмір інфляційних та 3% річних.

Ухвалою суду від 20.10.2015 року було зобовязано позивача уточнити суму позову згідно заяви про збільшення позовних вимог, надати додатки №№4,5 до додаткової угоди, докази виконання пунктів 4,5 даної угоди.

Оскільки позивачем не виконано вимог ухвали суду від 20.10.2015 року розгляд даної заяви суд відкладає на наступне судове засідання.

Відповідач подав заперечення на позов в якому вказує, що за умовами договору фінансового лізингу (п.8.1) було визначено графік лізингових платежів у додатках №№1,2, які є невідємною частиною договору. В звязку з укладенням додаткової угоди №1 від 10.12.2013 року додатки №№1,2 припинили свою дію, почав діяти додаток №5, який не був сторонами узгоджений і підписаний, а отже всі лізингові платежі повинні сплачуватись згідно умов договору фінансового лізингу та чинного законодавства, оскільки графік сплати другого лізингового платежу відсутній. Вважає, що виходячи з п.7.2 договору відшкодування вартості предмета лізингу має бути проведено протягом 60 місяців з дати його передачі, тобто до 26.11.2018 року; будь-які інші платежі, їх розміри та терміни сторонами не погоджені; розрахунок сплачених коштів за предмет лізингу буде надано після зясування, куди зараховано суми 2035,05 грн. та 2038,55 грн., оскільки р.10 договору передбачено одноразове страхування предмета лізингу, а тому зарахування платежу в сумі 2038,55 грн. в рахунок сплати страхових платежів суперечить умовам договору.

Враховуючи те, що порушення зобовязань за договором зі сторони відповідача відсутнє, вважає безпідставним нарахування штрафних санкцій та процентів за користування чужими коштами, розмір процентів не встановлений договором та не передбачений чинним законодавством відносно договорів фінансового лізингу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши представників сторін, суд вважає за необхідне витребувати додаткові матеріали по справі, що мають суттєве значення для вирішення спору по суті.

В звязку з зазначеними обставинами представником позивача подано клопотання про розгляд справи у більш тривалий строк, яке судом задоволено.

Керуючись ст. 38,69,77 Господарського процесуального кодексу України,-

Ухвалив

1.Продовжити строк розгляду спору до 30.11.2015 року та відкласти розгляд справи на 17.11.2015 року на 10:00 год.

2.Позивачу обґрунтувати позовну вимогу з врахуванням того, що додатковою угодою припинено додатки №№1,2 до договору фінансового лізингу, додатки №№4,5 якими визначено строки погашення другого лізингового платежу сторонами не узгоджені і не підписані; докази перерахування страховій компанії страхових платежів, які були перераховані відповідачем по договору фінансового лізингу №117 від 24.10.2013 року (632,08 грн., 1402,97 грн., 2038,55 грн.) з врахуванням того, що р.10 договору передбачено одноразове страхування предмету лізингу.

Суддя С. В. Костюк