ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 р. Справа № 909/1036/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", вул. Щорса, 36-Б,м. Київ,01133, поштова адреса: м.Київ, бульвар Дружби народів, 38

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1,76000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 України 01007 м. Київ, вул. Інститутська, 9

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 577882,77грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 05.10.15

від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 577882,77 грн.

Позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, повязаній із проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку,що відповідає ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно якої уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов"язань згідно Договору кредитної лінії № КФ-ВКЛ-2010934.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 Банку України в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином ухвалами суду від 06.10.15 та 20.10.15 (вх. номер повідомлення 11119/15, вручено ухвалу від 06.10.15, дата вручення 19.10.15), заяв та клопотань не подавав.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, явки уповноваженого представника в судове засідання жодного разу не забезпечив, хоча про дату, час та місце судових розглядів належним чином повідомлений ухвалами суду від 07.09.15, 06.10.15 та 20.10.15, що підтверджується відмітками відділу документального забезпечення суду на зворотньому боці зазначених ухвал та наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (вх. номер повідомлення 11759/15, вручено ухвалу від 20.10.15 ФОП ОСОБА_1, дата вручення 02.11.15), відзиву на позов не подав. Ухвали суду надсилались відповідачу на юридичну адресу згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи).

На момент винесення судом рішення заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.3ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд констатує, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Згідно з п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд констатує, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, вислухавши представника позивача, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

29.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № КФ-ВКЛ-2010934.

Відповідно до п. 1.1 Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 798500,00 грн., який зменшується щомісячно рівними частинами у порядку, зазначеному уп.1.1.2 договору, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 25,99 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення до 28.08.15 року включно (18.12.16 згідно додаткового договору №2).

У випадку невиконання Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п. 3.3.14. цього Договору, плата за користування Кредитом встановлюється в розмірі 30 % річних починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань. Підвищена плата за користування грошовими коштами в розмірі 30 % річних діє до дня (включно) виконання умов п. 3.3.14. цього Договору. При цьому Сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому Договору не потребує додаткового двостороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору (п. 1.1.3 Кредитного договору).

У разі прострочення кінцевого терміну повернення Кредиту, який визначено в п. 1.1.1 договору, процентна ставка за цим Договором встановлюється в розмірі 45,99 % річних, та починає застосовуватись до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за Кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим Договором. При цьому Сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього договору (п. 1.1.4 Кредитного договору).

Пунктом 2.2.1 даного договору сторони погодили, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, та в день кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом на залишок заборгованості за кредитом (непогашену суму кредиту) за фактичну кількість днів користування кредитом, за методом "факт / факт", тобто для розрахунку приймається фактична кількість днів у місяці (28,29,30,31) та році (365/366).

Сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, та в день кінцевого терміну повернення заборгованості за Кредитом (пункт 2.2.2 Кредитного договору).

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору у випадку прострочення позичальником (відповідачем) строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту (траншу), визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки ОСОБА_2 банку України, шо діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим Договором.

У випадку порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.1. 3.3.6. - 3.3.16. цього Договору позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 2 % від максимального ліміту заборгованості, визначеної п. 1.1.1. цього Договору, за кожний випадок порушення (пункт 4.2 Кредитного договору).

Пунктом 5.3 зазначеного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання (прострочення виконання тощо) позичальником будь-якого зобов'язання за цим договором, є подіями, при настанні яких припиняється кредитування кредитором позичальника, а позичальник здійснює дострокове повернення отриманого кредиту, сплачує кредитору проценти за користування кредитом, комісії та можливі штрафні санкції, для цього кредитор надає під розписку позичальнику або надсилає рекомендованим листом позичальнику відповідну письмову вимогу. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми в термін, зазначений в вимозі, кредитор по закінченню терміну має право звернути стягнення на предмет іпотеки/застави будь-яким способом за власним вибором кредитора, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору іпотеки/застави, чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобовязань за цим договором, і пред'явити позов у відношенні Позичальника та задовольнити свої вимоги, що випливають цього Договору, з будь-якого майна позичальника.

Пунктом 3.2.5 даного договору сторони визначили право банку вимагати дострокового повернення кредиту(траншів), сплати процентів та штрафних санкцій, зокрема, у разі невиконання позичальником будь-якого із зобов"язань, визначених п.3.3 договору протягом більше 10-ти календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для його виконання.

В подальшому між сторонами у справі укладалися додаткові договори №1 від 21.02.13, №2 від 04.03.13 та №3 від 19.12.13, якими сторони відповідно врегулювали порядок вирішення спорів, зменшення максимального ліміту заборгованості та надання кредиту.

Крім того, між сторонами у справі укладено іпотечний договір від 29.08.12 та договір поруки №КФ-ВКЛ-2010934 від 21.02.13.

Прийняті на себе договірні зобов"язання позивач (банк) виконав належним чином у повному обсязі, що підтверджується виписками по рахунку позичальника та меморіальними ордерами, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Позичальник свої зобовязання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 14.08.15 розмір заборгованості позичальника перед позивачем становить 577882,77грн., у тому числі:

Сума заборгованості за кредитом в т.ч.439168,44грн.
за строковим кредитом369826,08грн.
за простроченим кредитом69342,36грн.
Сума заборгованості по процентам в т.ч.42324,54грн.
за строковим процентами5053,45грн.
за простроченим процентами37271,09грн.
Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту20101,68грн.
Сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту1042,99грн.
Розмір пені за несвоєчасне повернення процентів10804,53грн.
Сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів560,59грн.
Розмір штрафу63880,00грн.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Згідно зі статтею 509 зазначеного кодексу зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, в силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами по справі на підставі кредитного договору виникли зобов"язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Наведена правова норма кореспондується зі ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 612 вказаного кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.2 ст.1054 та ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 3 ст.346 ГК України передбачено надання банками кредитів під відсоток.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідач в судові засідання не з"явився, доводи позивача не спростував. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не подано.

З огляду на встановлення судом факту порушення відповідачем договірних зобов"язань, вимога щодо стягнення неповернутої суми кредиту в розмірі 439168,44грн. та 42324,54грн. процентів обґрунтована та підлягає до задоволення.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню по простроченій основній сумі кредиту в сумі 20101,68грн. та прострочених процентах в розмірі 10804,53грн. за період з 13.02.15 по 14.08.15, штраф у розмірі 63880,00грн., а також 3% річних в сумі 1603,58грн., які суд вважає такими, що підлягають до задоволення з огляду на наступне.

За змістом ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 цього ж кодексу штрафними санкціями визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання чи неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549, 550 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою ОСОБА_2 банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Укладаючи договір, сторони дійшли згоди відносно забезпечення виконання відповідачем грошових зобовязань пенею та погодили строк її нарахування: у випадку прострочення позичальником (відповідачем) строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту (траншу), визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки ОСОБА_2 банку України, шо діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим Договором(п.4.1 договору).

У випадку порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.1. 3.3.6. - 3.3.16. цього Договору позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 2 % від максимального ліміту заборгованості, визначеної п. 1.1.1. цього Договору, за кожний випадок порушення (пункт 4.2 Кредитного договору).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. При цьому суд приймає до уваги приписи ст124 Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 09.07.02 у справі №15-рп/2002, якими передбачено право особи на звернення до суду за вирішенням спору без його досудового врегулювання.

У відповідності до ст.49 ГПК України судовий збір по справі покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 509, 526, 546, 547, 549, 550, 610, 612, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216, 218, 220, 230-232 Господарського кодексу України та керуючись ст. ст. 49, 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 577882,77 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ід. код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (м.Київ, вул.Щорса, буд.36-б, п/р 373910011 в ОСОБА_4", МФО 380236, код ЄДРПОУ 3404702) заборгованість за договором кредитної лінії № КФ-ВКЛ-2010934 в розмірі 577882,77(п"ятсот сімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні сімдесят сім копійок), а саме:

Сума заборгованості за кредитом в т.ч.439168,44грн.
за строковим кредитом369826,08грн.
за простроченим кредитом69342,36грн.
Сума заборгованості по процентам в т.ч.42324,54грн.
за строковим процентами5053,45грн.
за простроченим процентами37271,09грн.
Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту20101,68грн.
Сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту1042,99грн.
Розмір пені за несвоєчасне повернення процентів10804,53грн.
Сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів560,59грн.
Розмір штрафу63880,00грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ід. код НОМЕР_1) 8668,24(вісім тисяч шістсот шістдесят вісім гривень двадцять чотири копійки) судового збору. Судовий збір зарахувати в доход Державного бюджету України за наступними платіжними реквізитами: рахунок 3002 - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) за кодом класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач - УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ отримувача - 37952250, банк - ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО банку - 836014.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.11.15

Суддя Матуляк П. Я.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_5 09.11.15