ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р.Справа № 19/17-2298-2011
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговського В.Т.

секретар судового засідання - Мельник Ю.М.

за участю:

від КП «Добробут-3» - Стойков М.І., довіреність № 40, від 04.08.2014;

від Миколаївської сільської ради Білгорол-Дністровського району Одеської обл. - Стойков М.І., довіреність б-н від 25.07.2014

Представник Малого ПП «Екофільтр» в судове засідання не з'явився, про дату, час, та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Малого приватного підприємства «Екофільтр»

на рішення господарського суду Одеської області від 25.08.2015

у справі №19/17-2298-2011

за позовом Малого приватного підприємства «Екофільтр»

до відповідача Комунального підприємства «Добробут-3»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про стягнення 71509 грн.

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство «Екофільтр» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача, Комунального підприємства «Добробут-3», про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 71509,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що Мале приватне підприємство «Екофільтр» є власником цілісного майнового комплексу - бази відпочинку «Райдуга», що розташована на земельній ділянці 3,05 га та знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Миколаївка, вул. Чорноморська, 91-а, і обнесена по всьому периметру металевою огорожею. 07.08.2008 на виконання рішення Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 03.07.2008 № 85 Комунальним підприємством «Добробут-3» був здійснений демонтаж 32 трьохметрових секцій металевої огорожі, що належить позивачу. Мале приватне підприємство «Екофільтр», посилаючись на те, що Комунальним підприємством «Добробут-3» було вчинено противоправні дії щодо майна позивача, просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 71509 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.08.2015 (суддя Панченко О.Л.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Мале приватне підприємство «Екофільтр» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 25.08.2015 скасувати повністю та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді - Лавриненко Л.В., Пироговський В.Т.) від 15.09.2015, апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Екофільтр» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.10.2015 о 10:00.

06.10.2015 ухвалою Одеського апеляційного господарського суду залучено до участі у справі № 19/17-2298-2011 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, розгляд справи відкладено на 03.11.2015 о 10:30.

У судове засідання 03.11.2015 з'явились представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Комунального підприємства «Добробут-3».

В судовому засіданні 03.11.2015 представником Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду Одеської області від 25.08.2015 залишити без змін.

Представник Малого приватного підприємства «Екофільтр» в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлен належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представника Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Комунального підприємства «Добробут-3», розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, Мале приватне підприємство «Екофільтр» є власником цілісного майнового комплексу - база відпочинку «Райдуга», що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Миколаївка, вул. Чорноморська, 91-а, і обнесена по всьому периметру металевою огорожею.

Згідно державного акту на право постійного користування землею 1-ОД №000146, виданого на підставі рішення Миколаївської сільської ради № 289-ХХІІІ від 17.10.2001 позивач отримав у встановленому законом порядку право на постійне користування земельною ділянкою для обслуговування будівель та споруд бази відпочину «Радуга», площею 1,525га.

17.10.2003 Миколаївською сільською радою прийняте рішення №150-XXIV «Про дачу згоди МПП «Екофільтр» на розробку технічної документації та проекту відведення земельної ділянки 3,05 га в натурі для передачі в оренду». Рішення у відповідності до ст.124 ЗК України про надання земельної ділянки позивачу в оренду радою не приймалося. На підставі вказаного рішення від 17.10.2003 р. між Миколаївською сільською радою та МПП «Екофільтр» 01.01.2004 був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 49 років площею 3,05 га.

Відповідно до умов розділу 1 договору № 2 від 01.01.2004 зазначена земельна ділянка передана в оренду МПП «Екофільтр» для розміщення бази відпочинку «Радуга» строком на 49 років.

На підставі вищевказаного рішення та технічного завдання Державним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Малому приватному підприємству «Екофільтр» у довгострокову оренду строком на 49 років для розміщення та обслуговування будівель та споруд бази відпочинку «Радуга».

Листом №172 від 02.10.2006 земельна комісія Миколаївської сільради повідомила позивачу про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення МПП «Екофільтр» земельної ділянки площею 3,05га у довгострокову оренду, пославшись на рішення Миколаївської сільської ради № 273-ХХІV від 28.05.2004 «Про внесення змін до рішення сільської ради «Про дачу згоди на розробку технічної документації та проекту відведення земельної ділянки в натурі для передачі в оренду МПП «Екофільтр» зменшено розмір земельної ділянки до 3,02 га, на розробку технічної документації та проекту відведення якої в натурі надано згоду рішенням № 150-ХХІV від 17.10.2003; рішення Миколаївської сільської ради № 368-ІV27.08.2004 «Про внесення змін до рішення сільської ради «Про дачу згоди на розробку технічної документації та проекту відведення земельної ділянки в натурі для передачі в оренду МПП «Екофільтр», відповідно до п. 1 якого розмір зазначеної земельної ділянки був зменшений до 2,75га; рішення Миколаївської сільської ради № 382-ІV від 26.08.2005, яким внесені зміни до рішення № 149-ХХІV від 17.10.2003, у відповідності до яких Миколаївською сільською радою була дана згода МПП «Екофільтр» на розробку технічної документації та проекту відведення земельної ділянки в натурі для передачі в довгострокову оренду строком на 49 років по вул. Чорноморській в с. Миколаївка, загальною площею лише 1,67га земельну ділянку площею 1,38га передано в землі запасу Миколаївської сільської ради. Рекомендовано внести відповідні зміни до проекту землеустрою, після чого питання буде позитивно вирішено Миколаївською сільрадою.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30 січня 2007 року визнаний недійсним договір оренди земельної ділянки строком на 49 років площею 3,05 га. від 01 січня 2004 року, укладений між Миколаївською сільською радою та МПП «Екофільтр».

Рішенням Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 12.07.2007 № 376-У, вилучено з користування земельну ділянку рекреаційного призначення загальною площею 1,525 га, розташовану с. Миколаївска вул. Чорноморська 91 «а» у МПП «Екофльтр», переведено зазначену земельну ділянку в землі запасу Миколаївської сільської ради.

Рішення Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 03.07.2008 № 85 вирішено усунути перешкоди щодо користування земельною ділянкою площею 1,525 га, яка була вилучена згідно рішення сільської ради за №376-У від 12.07.2007 з користування МПП «Екофільтр» в комунальну власність Миколаївської сільської ради, КП «Добробут - 3» провести демонтаж огорожі на даній земельній ділянці.

На виконання рішення Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 03.07.2008 № 85, 07.08.2008 Комунальним підприємством «Добробут-3» був здійснений демонтаж 32 трьохметрових секцій металевої огорожі, що належить позивачу.

Мале приватне підприємство «Екофільтр», посилаючись на те, що Комунальним підприємством «Добробут-3» було вчинено противоправні дії щодо майна позивача, просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 71509 грн.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено вини відповідача у заподіянні збитків, оскільки у розуміння ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ч.2 ст.126 Земельного Кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Мале приватне підприємство «Екофільтр» не надало суду передбачених наведеною вище вимогою ЗК України документів, які б посвідчували його право користування спірною земельною ділянкою площею 3,05 га.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-1У (зі змінами та доповненнями) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 224 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-1У (зі змінами та доповненнями), які кореспондуються з вимогами ст. 22 Цивільного кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Враховуючи наведене, розмір шкоди - це один з обов'язкових елементів правопорушення, при наявності якого виникають підстави для покладання на винну особу відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди.

При цьому, стягненню підлягає не будь-яка шкода, а тільки та, яка об'єктивно пов'язана з протиправною поведінкою винної особи (реальні збитки та упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки особи; настання шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та шкодою; вини завдавача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

З матеріалів справи вбачається, що демонтаж 32 трьохметрових секцій металевої огорожі, що належить позивачу, був здійснений відповідачем на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 03.07.2008 № 85.

Постановою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 17.02.2015 у справі №2-а-14/11 в задоволенні адміністративного позову малого приватного підприємства «Екофільтр» до Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про визнання протиправним та скасування рішень, у тому числі рішення Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 03.07.2008 № 85 - відмовлено.

Крім того, вся демонтована частина огорожі знаходилася на земельній ділянці Миколаївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, яка на той час і по сьогодні належить останній на праві комунальної власності.

Актом обстеження земельної ділянки в с. Миколаївка по вул. Чорноморській, 91-а, складеним комісією з земельних питань Миколаївської сільської ради від 07 серпня 2015 року, встановлено наступне: земельна ділянка площею 3,05 га належить Миколаївський сільській раді Білгород - Дністровського району Одеської області на праві комунальної власності; частина цієї площі 1.52 га передана в постійне користування МПП «Екофільтр» для обслуговування майна б/в «Радуга»; 0.3 га, передана відповідно договору оренди землі від 15.10.2015 року ФОП ОСОБА_1. для обслуговування дачних будинків у кількості 7 одиниць; наявність металевої огорожі з трьох боків, з південної сторони земельна ділянка огороджена сіткою рабицею; з південно-західної сторони, вздовж вулиці Чорноморської, на земельній ділянці відсутня металева огорожа довжиною 50 м. у кількості 17 секцій.

Відповідно до останнього пункту складеного акту, саме з боку вулиці Чорноморський був здійснений демонтаж металевої огорожі КІ1 «Добробут-3».

Як вбачається з плану зовнішніх меж у державному акті на право постійного користування від 26 грудня 2001 року виданий МПП «Екофільтр», земельна ділянка не межує з вул.Чорноморською. Отже, демонтаж металевої огорожі здійснений на земельній ділянці на яку права власності у МПП «Екофільтр» відсутнє.

За таких обставин колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено вини відповідача у заподіянні збитків.

Крім того, позивач посилається на те, що згідно з висновком № 81/10 від 20.10.2008 ПМП «ЭКС» вартість заподіяних збитків складає 71509 грн. Однак згідно з вищевказаним висновком 71509 грн. не є вартістю заподіяних збитків, а є вартістю ремонтно-відновних робіт огорожі бази відпочинку «Радуга».

Таким чином, рішення господарського суду Одеської області від 25.08.2015 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Малого приватного підприємства «Екофільтр» суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 25.08.2015 у справі №19/17-2298-2011 залишити без змін, а апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Екофільтр» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 04.11.2015.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя В.Т. Пироговський