номер провадження справи 2/106/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

06.11.2015 справа № 908/4982/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕЛІТОПОЛЬПРОДМАШКОМПЛЕКТ (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул.Дзержинського, буд. 110)

про стягнення 39 824 грн. 69 коп.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 4007-О від 31.10.2012 р.);

від відповідача не зявився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю МЕЛІТОПОЛЬПРОДМАШКОМПЛЕКТ про стягнення за договором банківського обслуговування б/н від 05.02.2014р. заборгованості у розмірі 39 824,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом 39 548,15 грн., заборгованість за процентами 162,64 грн., пеня 113,90 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2015 р. прийнято позов до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/106/15 та призначено розгляд справи на 01.10.2015р.

Ухвалою від 01.10.2015 р. відкладено розгляд справи на 22.10.2015 р. за клопотанням позивача та у звязку з неявкою представника відповідача і невиконанням сторонами вимог суду в повному обсязі.

Від позивача 22.10.2015 р. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача лише судові витрати, оскільки заборгованість в повному обсязі сплачена відповідачем. Суд залишив дану заяву без задоволення, оскільки вона не відповідає ст. 22 ГПК України, а саме: відсутня ціна позову.

В судовому засіданні 22.10.2015 р. оголошувалася перерва до 06.11.2015 р. за усним клопотанням представника відповідача для надання доказів оплати судового збору.

В судовому засіданні 06.11.2015р. був присутній представник позивача, за його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача повідомив, що судовий збір відповідачем не сплачений, заборгованість за кредитним договором відсутня.

Відповідач свого представника в судове засідання 06.11.2015 р. не направив, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений в попередньому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

05.02.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольпродмашкомплект» (клієнт, відповідач у справі) було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в якій відповідач висловив свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщені на сайті банку www.pb.ua), тарифами банку, які разом з даною анкетою складають договір банківського обслуговування. Також засвідчив свою згоду на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підпису, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченого умовами та правилами надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач приєднався та погодився виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, ОСОБА_2 договорі банківського обслуговування в цілому.

Вказані умови та тарифи були затверджені наказом банку від 28.01.2011 р. № СП-2011-85.

Згідно з п. 3.18.1.3 Умов (у редакції на момент укладення договору) кредит надається в обмін на зобовязання клієнта з повернення кредиту, оплати відсотків та винагороди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За змістом прав та обовязків, по яких сторонами досягнута домовленість, правовідносини сторін врегульовані кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У заяві на приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 05.02.2014р відповідач погодився, що відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження за банківським обслуговуванням з клієнтом через веб-сайт банку (www.pb.ua або інший Інтернет SMS-ресурс, зазначений банком).

Пунктами 3.18.1, 3.18.1.1 Умов визначено вид кредиту «кредитний ліміт на поточний рахунок» корпоративного клієнту. Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі «кредит») надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту (далі «ліміт»).

Відповідно до п. 3.18.1.5 Умов кредитний ліміт в розумінні даного розділу Умов та правил надання банківських послуг являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Пунктами 3.18.4.1, 3.18.4.1.1 та 3.18.4.1.2 Умов встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку процентів:

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну із дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості;

- при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

Пунктом 3.18.4.9 Умов передбачено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати виникнення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом. День повернення кредиту у часовий інтервал нарахування процентів не включається. Нарахування процентів здійснюється в дату уплати.

У п. 3.18.4.10 Умов також закріплено, що зобовязання виконуються в наступній послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості перш за все направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п. п. 3.18.2.2.16, 3.18.2.3.15, далі для погашення неустойки згідно розділу 5 даного розділу «Умов та правил надання банківських послуг», далі простроченої винагороди, далі винагороди, далі прострочених процентів, далі процентів, далі простроченого кредиту, далі кредиту.

Остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, вказаної у п.3.18.1.8. При несплаті винагороди, процентів у відповідні їм дати уплати, вони вважаються простроченими.

Згідно з п. 3.18.4.1.3 Умов, у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобовязань клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.18.4.1.4 Умов під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Згідно з п. 3.18.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом в банк заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або в формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтиску печатки» або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнтбанк/ Інтернет клієнтбанк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах вказаних у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами.

Наказом банку від 04.06.2014 р. № 6783882 прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на розрахунковому рахунку з 01.07.2014р. у звязку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку. З 01.07.2014 р. діють Умови та надання банківських послуг в новій редакції, згідно з п.2.1.1.11 якої, у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20го (включно) числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця. У разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-якій з днів по 25-е число наступного місяця. Якщо дебетове сальдо не обнулити згідно умов, описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 36% річних. Згідно з п.3.2.1.4.1.3 нових Умов при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобовязань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

На виконання договору банк встановив кредитний ліміт на поточний рахунок відповідача №1520 в розмірі 10000,00 грн. з 07.02.2014р., 4800,00 грн. з 11.07.2014 р., 65000,00 грн. з 11.11.2014 р., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.08.2015 р. вих. №08.7.0.0.0/51.

Як вбачається з виписки банку по рахунку клієнта, у звязку з непогашенням кредиту у встановлений в договорі строк заборгованість в розмірі 65000,00 грн. була віднесена банком на прострочення 02.03.2015 р.

Згідно розрахунку заборгованості, на залишок кредитного сальдо відповідно до п.3.2.1.1.11 Умов у новій редакції банком нараховувались проценти за користування кредитом, з розрахунку 360 днів у році, за період з 23.11.2014р. по 02.03.1015 р. - за ставкою 36% річних та за період з 03.03.2015 р. по 07.08.2015 р. за ставкою 56% річних. Станом на 07.08.2015 р. Залишок несплачених процентів склав 162,64 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов договору відповідач у встановлені Умовами строки не погасив у повному обсязі кредит та проценти за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 39548,15 грн. та процентами за користування кредитом в розмірі 162,64 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.1.5.1 Умов в новій редакції при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 3.2.1.5.4 Умов у новій редакції сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбачений п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, станом на 07.08.2015 р. банком нарахована і предявлена до стягнення пеня в загальному розмірі 113,90 грн.

Після звернення позивача до суду з позовом відповідач сплатив у повному обсязі заборгованість за тілом кредиту, проценти та пеню, що підтверджується наданою банком випискою по рахунку клієнта.

Отже на час розгляду справи предмет спору відсутній.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинення провадження у справі господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, оскільки предмет спору відсутній, провадження у справі підлягає припиненню.

Суд розяснює, що згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Суддя Т.В.Мойсеєнко