ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"03" листопада 2015 р. Справа № 911/4050/15

За позовом публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Кемпленд, Київська обл., с. Бузова

про стягнення 15832533,36 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача ОСОБА_1, довіреність б/№ від 06.08.2015;

Відповідача не зявився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось публічне акціонерне товариство Дельта Банк (далі - Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю Кемпленд (далі Відповідач) про стягнення 15382533,36 грн, з яких 12770000,00 грн основного боргу по кредиту, 61715,84 грн процентів за користування кредитом, 2394316,68 грн пені за прострочення погашення кредиту, 10743,02 грн пені за прострочення погашення процентів за користування кредитом, 145105,69 грн 3% річних за прострочення погашення кредиту та 652,13 грн 3% річних за прострочення погашення процентів за користування кредитом.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на порушення Відповідачем умов Кредитного договору №К-2004059 від 05.08.2011 (далі Кредитний договір).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.09.2015 порушено провадження у справі №911/4050/15 та призначено її до розгляду на 29.09.2015 об 11:00 год.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 29.09.2015 та 20.10.2015 розгляд справи у зв'язку з неявкою Відповідача відкладено на 20.10.2015 та 03.11.2015.

Відповідач у судові засідання жодного разу не зявився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвали Господарського суду Київської області від 07.09.2015, 29.09.2015 та 20.10.2015 направлялись Відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену Позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, про що свідчить здійснений судом витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 28.09.2015 за №21246035, однак ухвали від 07.09.2015 та 20.10.2015 повернуті господарському суду у звязку з тим, що Відповідач за зазначеною адресою не знаходиться, а ухвала від 29.09.2015 станом на день розгляду спору підприємством звязку до суду не поверталась.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог ч.1 ст.ст. 64, 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом зазначеної ст.64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи обмежений ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, а також те, що Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, явка Відповідача обовязковою не визнавалась і його відсутність не перешкоджає всебічному, повному та обєктивному розгляду всіх обставин справи, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого йому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.11.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника Позивача, суд

встановив:

Між публічним акціонерним товариством Дельта Банк (Кредитодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Кемпленд (Позичальник) укладено Кредитний договір №К-2004059 від 05.08.2011 (далі Кредитний договір).

Відповідно до п.п.1.1., 1.1.1. Кредитного договору Кредитор зобовязується надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, надалі за текстом «кредит». Надання кредиту здійснюється на умовах визначених цим Договором в сумі 12770000,00 грн (дванадцять мільйонів сімсот сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 18.08.2015 включно на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.1.1.2. Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 12 % річних у разі, якщо Позичальником виконуються всі умови цього Договору належним чином; з 10.12.2013 0,45 % річних, у випадку відсутності фактів порушення строків погашення нарахованих процентів та кредиту, або якщо порушення строків погашення не перевищувало 7 (сім) робочих днів. У випадку не виконання даних умов, плата за користування кредитом встановлюється в розмірі, передбаченому п.п.1.1.2.1. цього Договору.

Як зазначається в п.1.2.3. Кредитного договору повернення кредиту буде здійснюватись щомісячно до 10 (десятого) числа кожного місяця, починаючи з вересня 2014 року, рівними частинами, в сумі 1064166,67 грн, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом, визначеним в п.1.1.1. цього Договору на умовах, визначених цим Договором. Останній платіж в рахунок погашення кредиту сплачується в розмірі фактичного залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.1.1.4. Кредитного договору у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, який визначено в першому абзаці цього пункту Договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим Договором збільшується на 20 (двадцять) процентних пунктів та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим Договором. При цьому сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому Договору не потребує додатково двохсторонньго погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Згідно з п.2.2. Кредитного договору моментом (днем) надання кредиту вважається день надання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника в повній або частковій сумі кредиту.

Як зазначається в п.2.6. Кредитного договору у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та несплачених процентів комісій, неустойки (пені, штрафу) за його використання, погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за нарахованими комісіями; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за нарахованими комісіями; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків кредиту та сплати процентів; штрафи; в останню чергу відшкодовуються витрати Кредитора, повязані з предявленням вимоги за цим Договором і звернення на засоби забезпечення виконання зобовязань Позичальником за договорами, вказаними в п.1.3. цього Договору, а також відшкодуванням збитків, завданих порушенням Позичальником своїх зобовязань за цим Договором. Сторони погодили, що черговість погашення заборгованості Позичальника за цим Договором, що визначена в цьому пункті Договору може змінюватись Кредитором самостійно, та сторони встановлюють, що зміна черговості погашення заборгованості не являється зміною умов цього Договору, у звязку з чим такі дії Кредитор не потребують двохстороннього погодження сторонами та відповідного письмового оформлення.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

У випадку невиконання Позичальником зобовязань, визначених п.3.3. цього Договору, протягом більше 10 (десяти) календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їз виконання цим Договором, на одинадцятий календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився та, відповідно, Позичальник зобовязаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості Позичальника за цим Договором дія цього Договору припиняється. Виконання Позичальником даного обовязку не потребує від Кредитора надіслання жодних письмових попередніх повідомлень та/або вимог до Позичальника.

Судом встановлено, що Позивач виконав свої зобовязання по Кредитному договору в повному обсязі, надавши Відповідачу грошові кошти відповідно умов Кредитного договору в розмірі 12770000,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером №36777727 від 14.10.2011.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 Кредит і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст.1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

В абзаці 1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зазначено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з банківських виписок з рахунку Відповідача, відкритого у публічному акціонерному товаристві Дельта Банк, за загальний період з 07.10.2011 по 27.08.2015, копії яких додані до матеріалів справи, Відповідач передбачені Кредитним договором платежі своєчасно та в повному обсязі не здійснив, у звязку з чим Позивач звернувся суду з вимогою про стягнення з Відповідача 12770000,00 грн основної заборгованості за Кредитним договором.

Враховуючи, що факт користування кредитними коштами та наявності заборгованості Відповідачем не заперечено та належним чином не спростовано, оскільки відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, зокрема, первинних документів в підтвердження часткового або повного погашення заборгованості, останнім не подано, суд дійшов висновку, що Відповідач свої договірні зобовязання в повному обсязі не виконав, станом на день подачі позову основна заборгованість складала заявлений розмір і під час розгляду справи не погашена, суд вважає, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 12770000,00 грн основної заборгованості за Кредитним договором підлягає задоволенню.

Також Позивач заявляє до стягнення з Відповідача проценти за користування кредитом за загальний період з 10.09.2014 по 27.08.2015 в сумі 61715,84 грн.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Розрахунок процентів здійснено Позивачем на підставі вищезазначених пунктів 1.1.1., 1.1.4., 2.6. Кредитного договору, такий розрахунок Відповідачем не оспорений та, на думку суду, є вірним, тому вимога Позивача про стягнення з Відповідача 61715,84 грн процентів за користування кредитом підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх грошових зобовязань за Кредитним договором Позивачем нараховано 2394316,68 грн пені за прострочення погашення кредиту та 10743,02 грн пені за прострочення погашення процентів за користування кредитом за загальний період прострочки з 11.09.2014 по 11.08.2015.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч.2 ст.217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи, що поданий Позивачем розрахунок пені здійснений з урахуванням розміру подвійної облікової ставки НБУ, Відповідачем не оспорений та, на думку суду, є вірним, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 2394316,68 грн пені за прострочення погашення кредиту та 10743,02 грн пені за прострочення погашення процентів за користування кредитом підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 145105,69 грн 3% річних за прострочення погашення кредиту та 652,13 грн 3% річних за прострочення погашення процентів за користування кредитом за загальний період прострочки з 11.09.2014 по 11.08.2015.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що поданий Позивачем розрахунок 3% річних здійснений з урахуванням вимог законодавства, Відповідачем не оспорений та, на думку суду, є вірним, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 145105,69 грн 3% річних за прострочення погашення кредиту та 652,13 грн 3% річних за прострочення погашення процентів за користування кредитом, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 12770000,00 грн основного боргу по кредиту, 61715,84 грн процентів за користування кредитом, 2394316,68 грн пені за прострочення погашення кредиту, 10743,02 грн пені за прострочення погашення процентів за користування кредитом, 145105,69 грн 3% річних за прострочення погашення кредиту та 652,13 грн 3% річних за прострочення погашення процентів за користування кредитом, є обґрунтованими, документально підтвердженими, Відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається судом на Відповідача, оскільки Відповідач не звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України „Про судовий збір.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Кемпленд (08120, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Бузова, вул. Леніна, буд. 124, код 30723805) на користь публічного акціонерного товариства Дельта Банк (01133, м. Київ, Печерський р-н, вул. Щорса, буд. 36-Б, код 340470,00 грн (дванадцять мільйонів сімсот сімдесят тисяч гривень) основного боргу по кредиту, 61715,84 грн (шістдесят одну тисячу сімсот п'ятнадцять гривень вісімдесят чотири копійки) процентів за користування кредитом, 2394316,68 грн (два мільйони триста девяносто чотири тисячі триста шістнадцять гривень шістдесят вісім копійок) пені за прострочення погашення кредиту, 10743,02 грн (десять тисяч сімсот сорок три гривні дві копійки) пені за прострочення погашення процентів за користування кредитом, 145105,69 грн (сто сорок пять тисяч сто пять гривень шістдесят девять копійок) 3% річних за прострочення погашення кредиту та 652,13 грн (шістсот пятдесят дві тисячі тринадцять копійок) 3% річних за прострочення погашення процентів за користування кредитом.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Кемпленд (08120, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Бузова, вул. Леніна, буд. 124, код 30723805) в доход Державного бюджету України 73080,00 грн (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено « 09» листопада 2015 року

Суддя О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.