ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Справа № 926/1247/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Матущака О.І.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність в матеріалах справи);

відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю БКМ-ВУД б/н та б/д

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.09.2015 (суддя Бутирський А.А.)

у справі № 926/1247/15

за позовом: приватного підприємства Юниквап, м. Дніпропетровськ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю БКМ-ВУД, смт. Красноїльськ Чернівецької області

про стягнення 283 436, 47 грн.

Приватне підприємство Юниквап звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю БКМ-ВУД про стягнення 172 337, 00 грн основного боргу, 39 233, 78 грн пені, 69 187, 75 інфляційних втрат та 2 677, 14 грн 3% річних. Позов заявлено на підставі договору підряду № 3010 від 30.10.2014, укладеного позивачем з відповідачем.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 02.09.2015 у справі № 926/1247/15 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 170 337, 80 грн боргу, 61 007, 57 грн збитків, заподіяних інфляцією, 2 677, 14 грн 3% річних, 39 233, 78 грн пені та 5 505, 13 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В частині стягнення 2 000, 00 грн провадження у справі припинено.

В решті вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження позовних вимог, а відповідач позов не заперечив та не спростував документально.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ТОВ БКМ-ВУД звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.09.2015 та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, мотивуючи свої доводи порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права.

Зокрема, покликається на те, що роботи, передбачені договором підряду позивачем виконані неякісно, про що останнього повідомлено 30.03.2015 листом, який було надіслано на електронну адресу директора ПП «Юниквап», відтак, з урахуванням умов договору відповідач має право не оплачувати виконані позивачем роботи до моменту виправлення недоліків у роботі трубопроводу пари і води та важелів подачі пару.

Крім того, зазначає, що твердження позивача щодо неотримання вказаного листа не відповідає дійсності, оскільки окрім листа, на електронну адресу також надсилався гарантійний лист, отримання якого підтверджено позивачем.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.10.15 у складі колегії суддів: головуючий суддя: Юрченко Я.О., судді Зварич О.В., Хабіб М.І. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 03.11.15.

Розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 02.11.15 у склад колегії суддів для розгляду даної справи у звязку з перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці внесено зміни, введено замість судді Зварич О.В. суддю Матущака О.І.

Позивач, скориставшись правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, вказував, що твердження відповідача стосовно повідомлення ПП «Юниквап» про недоліки виконаних робіт не відповідає дійсності. Відтак, просив залишити рішення місцевого господарського суду з огляду на його законність та обґрунтованість без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Скаржник (відповідач) явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду справи буд повідомлений належним чином.

В судове засідання зявився представник позивача та підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.09.2015 без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.09.2015 у справі № 926/1247/15 залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.10.2014 ПП «Юниквап» (підрядник) та ТОВ «БКМ-ВУД» (замовник) укладено договір підряду № 3010 на виконання робіт (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначений у договорі, на свій ризик, своїми силами та з використанням свого устаткування, своїх машин та механізмів, з викораитсанням своїх матеріалів, виконати роботи Заміна трубопроводів пара та води на ТОВ БКМ-ВУД смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області, а замовник брав на себе обовязок прийняти та оплатити виконані роботи.

Загальна сума договору складає 376 337, 80 грн (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 10 календарних днів після підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в.

Відповідальність сторін врегульовано розділом 6 договору, а саме, за порушення строку виконання робіт (етапу робіт) підрядник сплачує замовникові пеню у розмірі 0,2 % загальної суми договору за кожен день прострочення виконання зобовязання, але не більше 10% загальної суми договору.

Додатковою угодою № 1 до договору від 24.11.2014 сторони збільшили суму договору на 16 000, 00 грн.

Сторони погодили локальний кошторис.

Відповідно до узгодженої сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року (форма №КБ-3), вартість виконаних будівельних робіт становить 392 337, 80 грн.

Виконані роботи прийняті відповідачем, що підтверджується актами № № 12-1, 12-2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року від 12.12.2014 на суму 392 337, 80 грн (форма №КБ-2в), який підписаний обома сторонами. Будь-яких зауважень щодо кількості або якості виконаних робіт відповідачем не заявлено.

Поряд з цим, відповідач в порушення умов договору, здійснив лише часткову проплату за виконані роботи в сумі 220 000, 00 грн, у звязку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 172 337, 80 грн.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач сплатив на користь позивача 2 000, 00 грн, відтак, колегія суддів погоджується з правомірністю припинення провадження місцевим господарським судом в цій частині.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 845 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, з огляду на наявність в матеріалах справи актів № № 12-1, 12-2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року від 12.12.2014 на суму 392 337, 80 грн (форма №КБ-2в), які підписані обома сторонами, з урахуванням часткових проплат, судова колегія поджується з правомірністю присудження до стягнення з відповідача на користь позивача 170 337, 80 грн основного боргу.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 39 233, 78 грн пені, 69 187, 75 інфляційних втрат та 2 677, 14 грн 3% річних.

Перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів погоджується з правомірністю присудження до стягнення 61 007, 57 грн. інфляційних втрат за січень-травень 2015 року, з огляду на арифметичну помилку позивача при здійсненні розрахунку.

Заявлені вимоги позивача щодо стягнення 2 677, 14 грн 3% річних є обґрунтованими та підставно задоволені місцевим господарським судом.

Щодо стягнення пені, судова колегія зазначає, що позивачем вказано невірний період нарахування, а саме, з 23.12.2014 по 29.06.2015, тобто за 189 днів. Поряд з цим, пеня повинна нараховуватись за 6 місяців (181 день). Однак, дана обставина не вплинула на правомірність присудження до стягнення 39 233, 78 грн пені, оскільки з урахуванням п. 6.1.1 договору, місцевим господарським судом враховано обмеження в розмірі 10% від загальної суми договору.

Також, судова колегія зазначає, що з огляду ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Поряд з цим, скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів в порядку та розумінні ст. 34 ГПК України на підтвердження власних доводів, викладених в апеляційній скарзі. Матеріали справи не містять ні листа вих № 52 від 30.03.2015, ні гарантійного листа.

Відтак, з огляду на викладене, доводи скаржника є жодним чином не підтверджені документально, відтак, безпідставні.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки скаржник, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтовували неправомірність та безпідставність заявленого позову, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Чернівецької області відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав його для зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.09.2015 у справі № 926/1247/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повна постанова складена 09.11.2015

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Хабіб М.І.