РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015Справа №910/21132/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рушар Капітал»

про стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 114 043 500,71 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Шабліовська В.В., за довіреністю.

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рушар Капітал" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 114 043 500,71 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.09.2015 р.

04.09.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 16.09.2015 р. представник позивача з'явився та подав клопотання про продовження строків розгляду справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/21132/15 позивач виконав частково.

У судове засідання 16.09.2015 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/21132/15 відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 16.09.2015 р. клопотання представника позивача про продовження строків розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 16.09.2015 р. не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем та частковим виконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/21132/15, розгляд справи було відкладено на 21.10.2015.

У судове засідання 21.10.2015 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 21.10.2015 не з'явився.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист містить посилання на пункт 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008 р.), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.1997 р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» далі - позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рушар Капітал» (далі - відповідач, позичальник) було укладено Договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 902 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов'язується відкрити позичальнику відкличну кредитну лінію в межах суми 10 000 000,00 грн, терміном до 14.06.2015, на поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору підставою для надання кредитів за цим Договором є Додаткові договори, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін після надання банку письмової заявки позичальника, в якій вказується сума кредиту, конкретна ціль кредитування.

Згідно з п. 1.5 Кредитного договору плата за користування одержаними кредитними ресурсами встановлюється в кожному конкретному Додатковому договорі.

Пунктом 3.1 Кредитного договору банк зобов'язується відкривати позичкові рахунки для кожного кредиту в межах відкритої кредитної лінії в національній валюті, номери яких зазначені в Додаткових договорах, та перераховувати на поточний рахунок позичальника № у ПАТ «УКБ», код банку 300205, ідентифікаційний код 37688584, грошові кошти в межах вказаної у п. 1.1 цього Договору суми на умовах, визначених Додатковими договорами. Перерахування грошових коштів проводиться банком при наявності вільних коштів протягом 3 банківських днів після підписання сторонами кожного Додаткового договору до цього Договору.

Відповідно до п 5.10 Кредитного договору у разі порушення позичальником умов цього Договору, несвоєчасного повернення отриманих кредитів та/або сплати процентів за їх використання, встановлення банком факту нецільового використання кредитних коштів, ненадання в строк більше, ніж 60 днів після дати, вказаної у п. 4.3 цього Договору, документів, вказаних у зазначеному пункті, ухилення від контролю з боку банку, недостатності та неправильного ведення бухгалтерської звітності, якщо надані кредити будуть з різних обставин незабезпеченими, а також у випадку виникнення обставин, які ставлять під сумнів повернення позичальником отриманих кредитів, відсутності заставленого майна або загрози його втрати, неналежного та недостатнього забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право відмовитись від надання позичальнику коштів за кредитною лінією та/або розірвати договір та достроково стягнути надані кредити, проценти за їх використання, можливі штрафні санкції, в тому числі і шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення.

Згідно з п. 7.1 Кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитними ресурсами, наданими відповідно до Додаткових договорів, здійснюється щомісячно та одночасно з остаточним погашенням кредитної заборгованості за кожним кредитом, але не пізніше строку, обумовленого в кожному Додатковому договорі. Проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кожним кредитом. Сплата процентів за користування кредитними ресурсами здійснюється позичальником щомісячно в період з 26 числа по останній робочий день місяця та одночасно щ остаточним погашенням кредитної заборгованості за цією кредитною лінією, але не пізніше строк, обумовленого в кожному Додатковому договорі, на рахунок нарахованих процентів. При цьому сплаті підлягають проценти, які нараховані на 25 число місяця включно; сплата процентів, які нараховані за період з 26 числа по останній календарний день місяця здійснюється в наступній період сплати процентів.

В подальшому сторонами було укладено ряд Додаткових угод, якими зокрема збільшено розмір кредитної лінії.

За час дії Кредитного договору позичальник звертався до банку із заявами про надання кредитних коштів (траншів) в межах траншевої кредитної лінії, внаслідок чого між банком та позичальником були укладені Додаткові договори до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 902 від 04.02.2015, зокрема:

- Додатковий договір від 04.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 902 від 04.02.2015, (далі - Додатковий договір від 04.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 10 000 000,00 грн. терміном до 14.06.2016, зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 06.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №902 від 04.02.2015, (далі - Додатковий договір від 06.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 31 640 000,00 грн., терміном до 14.06.2016 зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 09.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №902 від 04.02.2015, зі змінами від 25.03.2015 (далі - Додатковий договір від 09.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 8 510 000,00 грн. терміном до 14.06.2016 зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 11.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №902 від 04.02.2015, зі змінами від 25.03.2015 (далі - Додатковий договір від 11.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 11 700 000,00 грн. терміном до 14.06.2016, зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 13.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 902 від 04.02.2015, зі змінами від 25.03.2015 (далі - Додатковий договір від 13.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 8 850 000,00 грн. терміном до 14.06.2016, зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 16.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №902 від 04.02.2015, зі змінами від 25.03.2015 (далі - Додатковий договір від 16.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 7 800 000,00 грн. терміном до 14.06.2016 зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 17.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №902 від 04.02.2015, зі змінами від 25.03.2015 (далі - Додатковий договір від 17.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 1 940 000,00 грн. терміном до 14.06.2016 зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 18.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №902 від 04.02.2015, зі змінами від 25.03.2015 (далі - Додатковий договір від 18.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 14 205 000,00 грн. терміном до 14.06.2016 зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 19.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №902 від 04.02.2015, зі змінами від 25.03.2015 (далі - Додатковий договір від 19.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 9 732 000,00 грн. терміном до 14.06.2016 зі сплатою 24% річних;

- Додатковий договір від 23.02.2015 до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №902 від 04.02.2015, зі змінами від 25.03.2015 (далі - Додатковий договір від 23.02.2015), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу транш у розмірі 3 323 000,00 грн. терміном до 14.06.2016 зі сплатою 24% річних.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку відповідача також вбачається, що банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит у належному розмірі.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку відповідача є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами в розумінні статей 33 та 34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

В матеріалах справи наявні банківські виписки, з яких вбачається, що у відповідача перед позивачем існує наступна заборгованість:

- за Додатковим договором від 04.02.2015:

- 10 000 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 111 780,83 грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 598 356,16 грн. - заборгованість по прострочених процентах;

- за Додатковим договором від 06.02.2015:

- 29 940 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 334 671,79 грн. - заборгованість по строковим процентам;

- 1 791 478,35 грн. - заборгованість по простроченим процентам;

- за Додатковим договором від 09.02.2015:

- 8 510 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 95 125,48 грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 509 201,10 грн. - заборгованість по прострочених процентах;

- за Додатковим договором від 11.02.2015:

- 11 700 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 130 783,56 грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 700 046,71 грн. - заборгованість по прострочених процентах;

- за Додатковим договором від 13.02.2015:

- 8 850 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 98 926,03-грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 529 545,20 грн. - заборгованість по прострочених процентах;

- за Додатковим договором від 16.02.2015:

- 7 800 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 87 189,04 грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 466717,81 грн. - заборгованість по прострочених процентах;

- за Додатковим договором від 17.02.2015:

- 1 940 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 21 685,48 грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 116 081,10 грн. - заборгованість по прострочених процентах;

- за Додатковим договором від 18.02.2015:

- 14 205 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 158 784,65 грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 849 964,94 грн. - заборгованість по прострочених процентах;

- за Додатковим договором від 19.02.2015:

- 9 732 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 108 785,09 грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 582 320,22 грн. - заборгованість по прострочених процентах;

- за Додатковим договором від 23.02.2015:

- 3 323 000,00 грн. - заборгованість по строковому кредиту;

- 37 144,77 грн. - заборгованість по строкових процентах;

- 198 833,75 грн. - заборгованість по прострочених процентах.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за Кредитним договором в загальному розмірі 113 527 452,06 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором по строковому кредиту в розмірі 106 000 000,00 грн., заборгованості по сплаті строкових процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1 184 876,72 грн., простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 6 342 575,34 грн. підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочену заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 516 048,65 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.5 та 8.1 Кредитного договору при несвоєчасному погашенні кредитів позичальник сплачує подвійну процентну ставку від встановленої в кожному конкретному Додатковому договорі. За несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом позичальника на вимогу банку сплачує банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,2 % від суми простроченої заборгованості за процентами на рахунок банку № 639769433. Пеня нараховується на суму несплачених своєчасно процентів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості. І до дати повного її погашення. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами згідно з умовами цього договору та додаткових договорів до нього.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, з урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та з урахуванням доведеного позивачем належними доказами розміру заборгованості відповідача за Кредитним договором розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 516 048,65 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором з урахуванням пені в розмірі 114 043 500,71 грн. підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 3 статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218 грн.

Частиною 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виходячи з ціни позову (114 043 500,71 грн.), оскільки позов підлягає задоволенню, судовий збір повинно бути стягнуто з відповідача в доход бюджету в розмірі 73 080,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рушар Капітал» (04074, м. Київ, вулиця Новозабарська, будинок 2/6; ідентифікаційний код: 37688584) на користь Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, будинок 15; ідентифікаційний код: 19019775) заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 106 000 000 (сто шість мільйонів) грн 00 коп., заборгованість по сплаті строкових відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 1 184 876 (один мільйон сто вісімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят шість) грн 72 коп., заборгованість по сплаті прострочених відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 6 342 575 (шість мільйонів триста сорок дві тисячі п'ятсот сімдесят п'ять) грн 34 коп. та пеню в розмірі 516 048 (п'ятсот шістнадцять тисяч сорок вісім) грн 65 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рушар Капітал» (04074, м. Київ, вулиця Новозабарська, будинок 2/6; ідентифікаційний код: 37688584) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

Повне рішення складено 26.10.2015

Суддя О.В. Нечай