Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

05 листопада 2015 року Справа № 927/1293/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго",

вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Чернігівський завод радіоприладів "ЧеЗаРа",

вул. Одінцова. 25, м. Чернігів, 14030

Про стягнення 156948,17грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність №28/5818 від 16 жовтня 2015 року);

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №б/н від 30 червня 2015 року), ОСОБА_3 (довіреність № б/н від 12 жовтня 2015 року), ОСОБА_4 (довіреність №б/н від 20 жовтня 2015 року).

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні 20 жовтня 2015 року перерви на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05 листопада 2015 року на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічним акціонерним товариством "Чернігівобленерго" подано позов до Публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів "ЧеЗаРа" про стягнення 156948,17грн. боргу, в тому числі 129778,28грн. боргу за реактивну електроенергію, 1746,97грн. інфляційних нарахувань, 1250,29грн. 3% річних, 24172,63грн. пені. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №5 від 23 листопада 2007 року.

У судовому засіданні 13 жовтня 2015 року суд оглянув оригінали документів, доданих до позовної заяви та перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши, що після порушення провадження у справі відповідачем частково сплачено суму заборгованості за реактивну електроенергію в розмірі 29859,48грн., просив суд задовольнити позовні вимоги в сумі 127088,69грн., з яких 99918,80грн. боргу за реактивну електроенергію, 1746,97грн. інфляційних нарахувань, 1250,29грн. 3% річних, 24172,63грн. пені та припинити провадження у справі в частині стягнення 29859,48грн. боргу за реактивну електроенергію.

Представник відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, свої заперечення обґрунтовував тим, що платіжними дорученнями підтверджується факт сплати 14894,82грн. за реактивну електроенергію згідно рахунку №516-07-2015 від 30 липня 2015 року та 14964,66грн. за реактивну електроенергію згідно рахунку №516-08-2015 від 30 серпня 2015 року (всього 29859,48грн.). Щодо рахунку №516-04-2015 від 30 квітня 2015 року відповідач зауважив, що у квітні 2015 року згідно даного рахунку відбулося значне збільшення показів на лічильниках №0007698, №0007810, №0007457, що є неможливим, оскільки 31 січня 2015 року відбулося відключення вводів електроенергії на РП1-2, РП4-1 та РП5-1, поставка енергії через які обліковувалася згідно вищевказаних лічильників, а тому показання споживання реактивної електроенергії за квітень 2015 року згідно лічильників №0007698, №0007810, №0007457 не відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2015 року розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 20 жовтня 2015 року та у письмовому поясненні представник позивача зазначив, що відповідно до умов договору головним енергетиком ПАТ "ЧеЗаРа" ОСОБА_5 30 квітня 2015 року були зняті показники лічильників, зафіксовані в акті-звіті та надані ПАТ "Чернігівобленерго" на підпис. На підставі акту-звіту ПАТ "Чернігівобленерго" було складено акт про використану електроенергію від 30 квітня 2015 року, який підписаний обома сторонами, та виставлено рахунок за реактивну електроенергію від 30 квітня 2015 року, який в судовому порядку оскаржений не був. Станом на 13 жовтня 2015 року вводи РП1-2, РП4-1 та РП5-1 відключено.

У судове засідання 05 листопада 2015 року на вимогу суду з'явився представник відповідача ОСОБА_5, який підтвердив факт складання ним акту-звіту від 30 квітня 2015 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

23 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерним товариством "Чернігівобленерго" (далі постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Чернігівський завод радіоприладів "ЧеЗаРа", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Чернігівський завод радіоприладів "ЧеЗаРа" (далі споживач), було укладено договір про постачання електричної енергії №5 (надалі - договір) (а.с. 10-27).

Згідно п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 42066 кВт, 49150 кВА, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.1. визначено, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Згідно п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.4 договору постачальник зобовязується: виконувати умови цього договору; постачати споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору; надавати споживачу рахунки на оплату спожитої електроенергії та інших платежів за розрахунковий період у терміни визначені в додатку №3 до цього договору "Порядок розрахунків".

Згідно п. 2.3.3. договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з умовами додатку №3 до цього договору "Порядок розрахунків", додатку №4 до цього договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та діючого законодавства.

Відповідно до вказаного додатку № 3 до договору, споживач здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з „31 числа попереднього місяця по „30 число наступного місяця включно. Остаточний розрахунок здійснюється не пізніше перших трьох операційних днів з дня отримання рахунку.

Згідно п. 2.3.4. договору споживач зобовязується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з Додатком №8 до цього договору "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" в терміни проведення остаточного розрахунку.

Пунктом 16 Додатку №8 до договору передбачено, що кошти за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок постачальника електричної енергії протягом трьох операційних днів з дня рахунку.

На підставі актів за перетікання реактивної електроенергії від 30 квітня 2015 року, від 30 липня 2015 року та від 31 серпня 2015 року споживачу виставлено рахунки на оплату за перетікання реактивної електроенергії: №516-04-2015 від 30 квітня 2015 року на суму 99918,80грн.; №516-07-2015 від 30 липня 2015 року на суму 14894,82грн., №516-08-2015 від 31 серпня 2015 року на суму 14964,66грн. (а. с. 28-39).

Дані рахунки в обумовлені договором строки відповідачем не були оплачені.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Після порушення провадження у справі відповідачем частково сплачено суму заборгованості за реактивну електроенергію в розмірі 29859,48грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №3892 від 07 жовтня 2015 року на суму 14964,66грн. та №3893 від 07 жовтня 2015 року на суму 14894,82грн. (а.с. 52-53), про що також зазначив позивач у судовому засіданні.

Отже, на момент винесення рішення судом відповідачем погашено заборгованість за реактивну електроенергію за період липень-серпень 2015 року, непогашеною залишилась заборгованість за квітень 2015 року в сумі 99918,80грн.

З огляду на вищевикладене та згідно п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі в частині стягнення 29859,48грн. боргу за реактивну електроенергію підлягає припиненню за відсутністю предмету спору в цій частині.

Відповідач не визнав заборгованість за реактивну електроенергію за квітень 2015 року в сумі 99918,80грн. Свої заперечення обґрунтовував тим, що в квітні 2015 року згідно наданого позивачем рахунку №516-04-2015 від 30 квітня 2015 року значно збільшились покази на лічильниках №0007698, №0007810, №0007457, що є неможливим і не відповідає дійсності, оскільки 31 січня 2015 року були відключені вводи електроенергії на РП1-2, РП4-1 та РП5-1, поставка енергії через які обліковувалася згідно вищевказаних лічильників. В попередніх рахунках за період з січня по лютий 2015 року покази лічильників №0007698, №0007810, №0007457 є незмінними.

Проте, як встановлено судом, згідно Додатку №4 до договору фактичні обсяги електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду фіксуються споживачем за показами розрахункових засобів обліку "30" числа кожного місяця/кварталу та заносяться в "Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії", який не пізніше наступного дня за підписом відповідальної посадової особи надається постачальнику, після чого споживач отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду. Постачальник має право самостійно, у вищевказаний термін, проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в "Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії" та надавати на погодження відповідальній посадовій особі споживача. (а.с. 23).

Так, відповідно до Актів-звітів про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії за квітень 2015 року інженером по ремонту відділу головним енергетиком ПАТ "ЧеЗаРа" ОСОБА_4 (довіреність №447/377 від 31 березня 2015 року) 30 квітня 2015 року були зняті показники лічильників №0007698, №0007810, №0007457 та зафіксовані в актах-звітах (а.с. 114-116), що підтвердив сам ОСОБА_4 у судовому засіданні. Дані акти-звіти підписані уповноваженими представниками, як відповідача так і ПАТ "Чернігівобленерго". На підставі акту-звіту ПАТ "Чернігівобленерго" було складено акт про використану електроенергію від 30 квітня 2015 року, який також був підписаний обома сторонами, та виставлено рахунок за реактивну електроенергію від 30 квітня 2015 року.

Крім того, позивачем підтверджується той факт, що станом на 13 жовтня 2015 року вводи РП1-2, РП4-1 та РП5-1 відключені і покази лічильників №0007698, №0007810, №0007457, які зафіксовані у вищевказаних актах за квітень 2015 року, на даний час є незмінними.

За таких обставин, вимоги позивача по стягненню 99918,80грн. боргу за реактивну електроенергію за квітень 2015 року є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача 1746,97грн. інфляційних нарахувань за травень, червень 2015 року, 1250,29грн. 3% річних за період з 13 травня 2015 року по 29 вересня 2015 року, 24172,63грн. пені за період з 13 травня 2015 року по 29 вересня 2015 року.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно умов додатку №3 та додатку №8 до договору сторони передбачили строки оплати за електричну енергію.

Матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів визначених в Додатку №3 "Порядок розрахунків" до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши розрахунки, здійснені позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 1746,97грн. інфляційних нарахувань, 1250,29грн. 3% річних, 24172,63грн. пені.

Всупереч приписам ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України відповідач доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачем, не надав.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з нього підлягає стягненню на користь позивача 2354,22грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 29859,48грн. боргу за реактивну електроенергію.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів "ЧеЗаРа" (вул. Одінцова. 25, м. Чернігів, 14030, , п/р №377 у філії АТ "Укрексімбанк" м. Чернігів, МФО 353649) на користь Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000, , р/р №2791 в філії Чернігівське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 353553) 99918,80грн. боргу за реактивну електроенергію, 1746,96грн. інфляційних нарахувань, 1250,29грн. 3% річних, 24172,63грн. пені та 2354,22грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09 листопада 2015 року.

Суддя В.В. Моцьор