РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/19990/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ц.Ф.П.С.У.»

про стягнення грошових коштів в розмірі 130 456,80 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Балійчук Л.І., за довіреністю

від відповідача: Овчинников Д.В., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ц.Ф.П.С.У.» (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів в розмірі 130 456,80 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/19990/15, розгляд справи призначено на 09.09.2015 р.

18.08.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

09.09.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору та заява.

У судове засідання 09.09.2015 р. представник позивача з'явився та подав клопотання про продовження строків розгляду справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/19990/15 позивач виконав.

У судове засідання 09.09.2015 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/19990/15 відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 09.09.2015 р. клопотання представника позивача про продовження строків розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 09.09.2015 р. не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/19990/15, розгляд справи було відкладено на 13.10.2015.

29.09.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі.

06.10.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання 13.10.2015 представники сторін з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні 13.10.2015 клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, суд відмовив у задоволенні вищезазначених клопотань, у зв'язку із їх необґрунтованістю.

У судовому засіданні 13.10.2015 судом було оголошено перерву до 28.10.2015.

22.10.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

26.10.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано заяву про зміну підстав позову.

Розглянувши заяву представника позивача про зміну підстав позову, суд прийняв її, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про зміну підстав позову не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а тому суд розглядає справу № 910/19990/15 з урахуванням заяви про зміну підстав позову.

У судове засідання 28.10.2015 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 28.10.2015 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ц.Ф.П.С.У.» (далі - виконавець, відповідач) було укладено Договір підряду на виконання робіт № 27-8/15 (далі - Договір). В порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов'язується за плату розробити за завданням замовника та передати останньому наступну проектну документацію: приєднання житлового комплексу до зовнішніх інженерних мереж за адресою вул. Героїв Севастополя, 35-А (далі - документація), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити розроблену виконавцем документацію.

Відповідно до п. 6 Договору загальна ціна робіт щодо розробки документації виконавцем включає в себе відшкодування витрат виконавця та плату за виконані ним роботи і становить 260 914,00 грн, у тому числі ПДВ - 43 485,67 грн.

Згідно з пунктами 2 та 3 Договору строк передання документації виконавцем замовнику становить 120 днів з моменту отримання необхідних документів для початку проектних робіт та надходження авансового платежу згідно Договору. Замовник зобов'язується надати виконавцю необхідні для виконання робіт щодо розробки документації вихідні дані, а саме: технічне завдання. Документ про право власності на землю, генплан в масштабі 1:500, узгоджений вертикальний проект планування, технічні умови.

Пунктом 7 Договору визначено, що протягом п'яти банківських днів з моменту набрання чинності цим Договором замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 60 % від загальної ціни робіт, зазначеної у п. 6 Договору.

Згідно з п. 22 Договору у випадку відмови замовника від Договору, що здійснюється шляхом надіслання виконавцю листа з повідомленням про таку відмову, замовник зобов'язаний сплатити на користь виконавця штрафну санкцію у розмірі 1 % від ціни робіт, зазначеної в п. 6. Договору.

Пунктом 30 Договору визначено, що якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним в Україні законодавством, цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У заяві про зміну підстав позову представник позивача зазначає, що 13.10.2015 позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу вих. № 1575 від 13.10.2015 про розірвання Договору.

У зазначеному листі-вимозі позивач зазначив, що відмовляється від Договору на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України та повідомив відповідача, що Договір вважається розірваним (припиненим) з моменту отримання відповідачем даного листа.

Вказаний лист-вимогу про розірвання Договору відповідач отримав 19.10.2015, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 4 ст. 849 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, вищевказаною нормою закону надано право замовнику відмовитися в односторонньому порядку від договору підряду у будь-який час до закінчення робіт, і встановлене цією нормою право не може бути обмежене.

Частиною третьою статті 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Оскільки позивач на підставі частини четвертої статті 849 ЦК України відмовився від Договору, надіславши відповідачу лист-вимогу про розірвання Договору, і така одностороння відмова від Договору не потребує узгодження з підрядником, то Договір є розірваним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України № 5010/1495/2011-18/65 від 23.05.2012 та п. 3 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України» № 01-06/374/2013 від 18.02.2013.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про невиконання позивачем умов Договору в частинні надання відповідачу необхідних документів для виконанням робіт за Договором.

Проте, право замовника на розірвання договору підряду в односторонньому порядку, передбачене ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, не ставиться в залежність від виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Позивач в своїй позовній заяві заявляє вимогу про стягнення з відповідача 130 456,80 грн авансу, сплаченого позивачем відповідачу за Договором, у зв'язку з розірванням Договору позивачем в односторонньому порядку.

В якості доказу перерахування позивачем відповідачу авансу, позивач надав копію платіжного доручення № 495961 від 07.10.2014 на суму 130 456,80 грн. Даний факт відповідачем не заперечується.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на вищенаведене, оскільки відповідач отримав від позивача попередню оплату за Договором в сумі 130 456,80 грн, а також враховуючи те, що позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу вих. № 1575 від 13.10.2015 про розірвання Договору, на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, в якому також зазначено про необхідність повернення коштів, отриманих в якості передплати, відповідач зобов'язаний повернути позивачу вищевказану суму попередньої оплати, а тому позовні вимоги про стягнення вказаної суми передоплати з відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, суд дійшов висновку про необхідність покладення на позивача судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у даній справі, враховуючи нижченаведене.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви (в її первинній редакції), в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наступне.

23.06.2015 позивачем на адресу відповідача було направлено письмове повідомлення вих. № 1001 від 23.06.2015 про відмову від договору підряду на виконання робіт № 27-8/15 від 27.08.2014 року та вимогу про повернення коштів в розмірі 130 456,80 грн. У цьому повідомленні позивач зазначив про порушення відповідачем строків виконання робіт за Договором, оскільки, за доводами позивача, відповідач взагалі не приступив до виконання робіт, передбачених пунктом 1 Договору.

Зі змісту вказаного повідомлення випливає, що позивач відмовився від Договору в односторонньому порядку, на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України, якою передбачено право замовника відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

28.07.2015 позивачем було отримано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про неможливість вручення відповідачу письмового повідомлення та повернення за зворотною адресою надісланої відповідачу вимоги у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

В свою чергу, як вбачається з відповіді позивача відповідачу вих. № 1251 від 11.08.2015 на вимогу про надання документів, копія якого міститься в матеріалах справи, 07.08.2015 на адресу позивача надійшла від відповідача вимога від 04.08.2015 про передачу в семиденний термін з дня отримання даної вимоги документацію за Договором, а саме технічне завдання, документ про право власності на землю, генплан, узгоджений вертикальний проект планування, технічні умови.

11.08.2015 позивач направив відповідачу відповідь на вимогу, до якої додав копію вищезазначеного письмового повідомлення про відмову від Договору.

Проте, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження виконання свого зобов'язання з передання відповідачу документів, передбачених п. 3 Договору, а відтак не спростовано доводів відповідача щодо невиконання позивачем вказаного пункту.

Частиною першою статті 850 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок замовника сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, передбачених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов'язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку (ч. 1 ст. 613 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, позивачем не доведено суду належними доказами виконання своїх зобов'язань за Договором, а також прострочення виконання відповідачем робіт за Договором станом на дату подання позовної заяви у даній справі (03.08.2015), отже правові підстави для одностороннього розірвання Договору, в порядку ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, відсутні, а тому спір виник внаслідок неправильних дій позивача.

В свою чергу, як вже встановлено судом, лист-вимога вих. № 1575 від 13.10.2015 про розірвання договору, на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, був направлений відповідачу 13.10.2015, тобто вже під час розгляду даної справи, отже станом на дату подання позову у цій справі права позивача не були порушені відповідачем, в розумінні статті першої Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

На підтвердження понесених позивачем витрат на послуги адвоката, представником позивача 09.09.2015 було надано суду належним чином засвідчені копії Договору про надання правової допомоги № 28/07/15 від 28.07.2015, адвокатського ордеру № 45399, рахунку-фактури № СФ-000044 від 28.07.2015, платіжного доручення № 5192 від 06.08.2015, виписки по рахунку, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2518 /10 та Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України. З вказаних документів вбачається, що позивачем за послуги адвоката, пов'язані з даною справою, було сплачено 14 400,00 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на послуги адвоката в сумі 14 400,00 грн, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ц.Ф.П.С.У.» (03150, м. Київ, вулиця Боженка, будинок 86-Є; ідентифікаційний код: 35645465) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (03083, м. Київ, проспект Науки, будинок 63; ідентифікаційний код: 32920218) 130 456 (сто тридцять тисяч чотириста п'ятдесят шість) грн 80 коп. авансу та 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста) грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

3. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено 06.11.2015.

Суддя О.В. Нечай