РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2015Справа №910/22340/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Іллічівський олійножировий комбінат»

До Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

Про визнання договору недійсним

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Конопля А.І., довіреність № б/н від 28.10.2015

від відповідача Мартян О.В., довіреність № б/н від 06.08.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Іллічівський олійножировий комбінат» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов Товариства Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - відповідач) про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що кредитний договір № НКЛ-2005814 від 12.07.2011р. було укладено з порушенням норм чинного законодавства України. А тому на думку позивача він підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою суду від 02.09.2015р. порушено провадження у справі № 910/22340/15 та призначено розгляд на 25.09.2015 р.

25.09.2015р. позивач подав через канцелярію суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання.

25.09.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Представник відповідача надав пояснення по справі, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд відклав розгляд справи на 30.10.2015р.

30.10.2015р. представник позивача у судовому засіданні заявив клопотання про залучення до участі у справі третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог.

Представник відповідача заявив заяву про застосування строків позовної давності.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог, внаслідок задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 12.07.2011р. укладено договір кредитної лінії № НКЛ-2005814, згідно якого відповідач надав позивачу кредитні кошти у розмірі 67 200 000,00 грн., зі сплатою плати за користування Кредитом у розмірі 17% річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом, не пізніше 11.03.2017р.

В подальшому до вказаного договору вносились зміни відповідно до укладених між сторонами Додаткових договорів.

Позивач згідно поданого позову просив суд визнати недійсним вказаний кредитний договір, посилаючись на те, що директором підприємства позивача було перевищено свої повноваження щодо суми кредиту, а саме Статутом підприємства позивача передбачено необхідність отримання рішення про отримання повноважень на укладення правочину, вартість якого перевищує 500 000,00 грн., проте Голова правління такого дозволу не отримував, а тому позивач вважає. Що кредитний договір підлягає визнанню недійсним.

Під час судового розгляду справи, представник відповідача у судовому засіданні 30.10.2015р. заявив заяву про застосування строку позовної давності.

Суд дослідивши документи додані до матеріалів справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А статтею 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Кредитний договір укладено 12.07.2011р. , отже позивач мав право подати на розгляд суду позов про визнання його недійсним в строк до 12.07.2014р. включно, проте позов подав лише 27.08.2015р.. тобто з пропуском строку позовної давності.

При цьому, судом встановлено, що у період з моменту укладання кредитного договору по даний час позивач використовував кредитні коштами та свої зобов'язання, що підтверджує факт того, що позивачу було відомо про умови кредитного договору з моменту його укладання і саме з дати укладення кредитного договору почав спливати строк позовної давності.

Позивач пропустив без поважних причин строк звернення до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним і у своїй позовній заяві не зазначив поважні причини пропуску цього строку.

Згідно з приписами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до пункту 2.8 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання практики вирішення господарськими судами спорів про визнання недійсними правочинів (господарських договорів)" щодо вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, застосовується загальна позовна давність.

Згідно пункту 5.8 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у вирішенні питань, пов'язаних із застосуванням позовної давності у спорах, що виникають у зв'язку з визнанням недійсними правочинів (господарських договорів), господарським судам слід враховувати викладене в пункті 2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 28.05.2013 № 11 Про деякі питання практики вирішення господарськими судами спорів про визнання недійсними правочинів (господарських договорів)".

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права та інтересу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до даного спору, вимоги позивача про визнання недійсним кредитного договору № НКЛ-2005814 від 12.07.2011р. є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Дата складання повного тексту рішення 05.11.2015р.)

Суддя В.І.Мельник