ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.15р. Справа № 904/8937/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Станкоресурс", м.Дніпропетровськ

про стягнення 22 500,00 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Найдьонова Я.О

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю №01-187 від 25.12.14р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № 21/1 від 06.11.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 07.10.15р. порушено провадження у справі № 904/8937/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" (далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Станкоресурс" (далі-відповідач) про стягнення 22 500,00 грн. Справу призначено до розгляду на 03.11.15р.

03.11.15р. у судовому засіданні оголошено перерву до 09.11.15р.

09.11.15р. у судовому засіданні оголошено перерву до 11.11.15р.

11.11.15р. повноважний представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважний представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі. Крім того, повноважний представник відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів в підтвердження заявлених заперечень.

У судовому засіданні 11.11.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.15р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 310315/1 на виконання робіт (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, відповідач зобов'язався виконати комплекс робіт з діагностики верстата мод. ЛР266, а позивач оплатити виконані роботи.

Додатком № 2 до Договору визначений перелік робіт, що виконується за вказаним Договором.

Як зазначено у п. 2.2. Договору, загальна сума Договору складає 45 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 7 500,00 грн.

За приписами п. 2.3. Договору оплата виконаних робіт позивачем проводиться шляхом банківського переказу грошових коштів на вказані у Договорі реквізити відповідача на підставі виставленого рахунку наступним чином:

- 50% від загальної суми Договору у вигляді передоплати, на протязі 10 банківських днів з моменту підписання Договору;

- залишкові 50% від загальної суми Договору на протязі 5 банківських днів з моменту підписання сторонами ОСОБА_1 виконаних робіт.

У п. 3.3. Договору зазначено про те, що відповідач зобов'язується виконати усі роботи по Договору на протязі 30 робочих днів з моменту отримання 50% передоплати відповідно до п. 2.3. Договору.

Положеннями п. 3.7. Договору передбачено, що після виконання робіт, відповідач надає позивачу ОСОБА_3 приймання-передачі виконаних робіт, який підписується сторонами. У випадку не підписання ОСОБА_1 позивачем на протязі 5 днів без пояснення причин, відповідач вважає свої зобов'язання по Договору виконаними.

Відповідно до п. 5.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань по Договору відповідно до чинного законодавства України.

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.15р. У випадку, якщо у сторони на момент закінчення строку дії Договору залишились невиконаними договірні зобов'язання та не задоволені законні вимоги, дія Договору продовжується у відношеннях таких зобов'язань та задоволення законних вимог сторін (п. 7.1. Договору).

Як зазначає позивач, останній виконав своє зобов'язання по вищезазначеному Договору з оплати передоплати в повному обсязі, оплативши відповідачу 08.04.15р. 22 500,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 08.04.15р. Проте, на сьогоднішній день, роботи відповідачем виконані неналежним чином, а також ним не підписані документи, що є підставою для підписання акту приймання - передачі виконаних робіт.

Позивач звертає увагу суду на те, що неналежне виконання робіт полягає у наступному:

По-перше, 12.05.15р. позивач отримав від відповідача акт виконаних робіт від 06.05.15р. Проте позивач підписувати вказаний акт відмовився, оскільки роботи були виконані відповідачем неналежним чином та не в повному обсязі, про що відповідач був повідомлений 22.05.15р. претензією з вих. № 01-57 від 14.05.15р.

По-друге, згідно листа відповідача роботи виконувалися його працівниками: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відповідно до роздруківки з програми "Комендант", яка фіксує вхід-вихід на територію підприємства позивача, представники відповідача знаходились на території ПАТ «Дніпрополімермаш» протягом 106 год., із яких лише 60 год. виконували роботи з діагностики верстата (без врахування перерв на відпочинок).

По-третє, згідно акту від 05.05.15р., складеного комісією представників позивача, відповідачем були виконані наступні роботи на верстаті: роботи з демонтажу ШВП осей, розтин направляючих пересування, демонтаж редукторів, розтин оглядових люків редукторів, розтин оглядових люків коробки передач, огляди систем змащення (вісь С не запускалася), гідравліки, стружковідведення, планшайби, електричної частини. Повне розбирання вузлів і деталей верстата не здійснювалося. Роботи виконано відповідачем неналежним чином, оскільки діагностика верстата фактично здійснювалась на підставі паспортних даних та документації до верстата.

Таким чином, як вважає позивач, роботи здійснювались відповідачем не в повному обсязі, про що було заявлено позивачем у своїх претензіях до відповідача вих. № 01-57 від 14.05.15р., вих. № 01-129 від 01.09.15р., вих. № 01-147 від 21.09.15р. Проте, відповідач відповіді на вказані претензії не надав.

Позивач звертає увагу суду на те, що неналежне оформлення результатів робіт полягає у тому, що відповідно до Додатку № 2 до Договору підставою для підписання ОСОБА_1 приймання-передачі виконаних робіт є дефектовочна відомість з зазначенням зносу кожного вузла, а також підлягаючі заміні деталі і комплектуючі.

12.05.15р. відповідач надав позивачу підписаний акт здачі - приймання від 06.05.15р., а також відомості дефектів № 1 - № 13 від 26.04.15р., висновки за результатами дефекації верстата ЛР266, комплектовочну відомість підшипників кочення по верстату ЛР інв. № 4858, комплектовочну відомість РТІ по верстату ЛР266 інв. № 4858, комплектовочну відомість шестерень, а також кінематичні схеми № ЛР266.301-304, ЛР266.02, ЛР266.00, ЛР266.01, ЛР266.02, ЛР266.04.

Проте, як зазначає позивач, жоден з вказаних вище документів (окрім акту здачі - приймання від 06.05.15р.) не підписаний відповідачем. А відповідно до ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. № 55 підпис є обов'язковим реквізитом документів, що їх складають в організації.

Таким чином, як вважає позивач, надані відповідачем документи не можуть бути підставою для підписання акту виконаних робіт, так як взагалі не підписані відповідачем.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання в строк, встановлений Договором, відповідач вважається таким, що прострочив виконання за Договором.

Посилаючись на ч. 3 ст. 612, ст. 615 ЦК України та ч. 2 ст. 220 ГК України позивач в односторонньому порядку відмовився від зобов'язань за Договором, надіславши відповідачу претензії за вих. № 01-57 від 14.05.15р. та за вих. № 01-129 від 01.09.15р.

В претензії за вих. № 01-147 від 21.09.15р. позивач заявив відповідачу про готовність відновити правовідносини за Договором у випадку усунення відповідачем недоліків робіт відповідно до ст. 858 ЦК України. Проте, відповіді на вказану претензію також не надходило.

Враховуючи те, що позивач правомірно, як останній вважає, в односторонньому порядку відмовився від зобов'язань за Договором, відпали підстави для здійснення передоплати за Договором, тому сплачені позивачем на рахунок відповідача кошти підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України як безпідставно набуті.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача передоплату у розмірі 22 500,00 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вважає відповідач, відмова позивача від підписання акта виконаних робіт за Договором за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє позивача від обов'язку щодо їх оплати.

Відповідач зазначає про те, що останній виконав роботи у повному обсязі згідно узгодженого переліку робіт з діагностики верстату ЛР 266, роботи були виконані вчасно та у повному обсязі, після виконання робіт відповідач передав 06.05.15р. ОСОБА_3 здачі-прийняття виконаних робіт, а також разом з ОСОБА_1 були передані Відомість дефектів та висновки проведених робіт з верстату ЛР266. Передачу вказаних документів було здійснено за допомогою служби охорони, яка розташована на головному вході у підприємство ПАТ "Дніпрополімермаш".

18.05.15р. електронною поштою відповідачем отримано від позивача претензію, в якій позивач підтверджує отримання ОСОБА_1 здачі-прийняття виконаних робіт, Відомості дефектів та висновки проведених робіт по ЛР266, а також данні охорони про час знаходження на території позивача робітників, які виконували роботи з діагностики верстату ЛР266. Дозвіл на проведення робіт та знаходження на території надавався охороною позивача. В претензії є вказівки на відступ від умов Договору, однак конкретних доказів відступу від договору з боку відповідача не було, що доводить наданий позивачем графік перебування робітників та виконаних ними робіт, згідно з узгодженим переліком робіт робітники виконували діагностику верстату ЛР266, результат відображено у Відомості дефектів та висновків, розписано по кожному пункту. Відповідач зауважує, що в претензії не йде мова про недоліки технічного плану, а лише організаційні зауваження. Також не йде мова про окреме або часткове виконання робіт по діагностиці.

Після отриманням претензії до позивача на переговори були направлені представники відповідача, переговори відбувалися в приймальні генерального директора ОСОБА_6, було проведено декілька зустрічей, дати зустрічей зафіксовано охороною позивача у журналі відвідувань підприємства.

На першій зустрічі була зупинена дія претензії, переглянувши Відомості дефектів та висновків, та маючи пропозицію з модернізації верстату ЛР 266. Сума модернізації без виконання діагностики була 7 500 000,00 грн. з ПДВ, а після виконання робіт з діагностики сума модернізації складала 2630750,94 грн. з ПДВ. Маючи інші пропозиції з модернізації позивач запросив зробити порівняльну таблицю яка наддасть повну інформацію що і де потрібно змінити найкращим чином для отриманням якісної модернізації верстату ЛР266. Тобто маючи на руках результати діагностики та відомості дефектів та висновків позивач вже використовував на свою користь надану інформацію щодо стану обладнання. Відповідач був зацікавлений в проведенні модернізації верстату ЛР266 у зв'язку з чим з боку останнього була надана уся необхідна інформація та оформлена конкурентна таблиця, яка була передана 02.06.15р., технічному директору ОСОБА_7 Після чого було ще два етапи переговорів з питання модернізації, на питання з рахунку оплати робіт з діагностики представники позивача обіцяли виконати усі обов'язки.

В продовж 4-ох місяців позивач не виконував обов'язки з оплати, а 01.09.15р. була : поновлена претензія, яка також не має аргументів, щодо неякісного виконання робіт. Позивач на цей час мав можливість використовувати усі наданні матеріали щодо модернізації верстата ЛР266.

Як вважає відповідач, поведінка позивача викликає підозру, спочатку затягування процесу оплати, а тепер без підставне бажання стягнути передоплату за виконанні роботи, факт проведення яких сам позивач не заперечує, а лише має сумніви в односторонньому порядку щодо виконання робіт. Позивачем не надаються докази щодо якості виконання робіт відповідачем, а залишаються організаційні вимоги щодо виконання робіт.

Претензія від 25.09.15р. в якій вказано, що роботи були виконані, але не належним чином, що не виконувалась повна розборка деталей верстату, однак в переліку робі з діагностики верстату ЛР266 не йдеться мова про детальну розборку усіх елементів верстату. Відповідач надає фото, як докази, на яких є фото вузлів та окремих деталей які було необхідно зняти та продіагностувати для отримання повної картині щодо ушкоджень верстату ЛР266, цих даних було достатньо, щоб зробити висновки до подальшої модернізації. Щодо не підписаної Відомості дефектів та висновків проведених робіт по верстату ЛР266 з боку відповідача та оформлення згідно ДСТУ 4163-2003 «Требования к оформленню документов», позивачеві це не заважало в продовж 4-ох місяців, а тепер це вважається суттєвим порушенням. Тобто використовувати надану вдповідачем інформацію було можливо впродовж 4-х місяців, а тепер повстало питання оформлення не належним чином. Відповідач звертає увагу суду, що жодного листа від позивача з проханням належно оформити Відомості дефектів та висновків проведених робіт по верстату ЛР266 до відповідача не надходило. Таким чином, відповідач вважає, що позивач не має суттєвих зауважень щодо виконаних робіт, а шукає підстави не виконати свої зобов'язання щодо оплати виконаних робіт по Договору.

Посилаючись на норми ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 837, 843 ЦК України відповідач вважає, що позивач зобов'язаний був прийняти виконані відповідачем роботи або відмовитись від їх прийняття надавши, при цьому, мотивовану відмову, і склавши двосторонній акт з переліком недоліків виконаної роботи. Відмова позивача від підписання акта виконаних робіт за договором за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє позивача від обов'язку щодо їх оплати.

Отже, позивач в порушення вимог ст.ст. 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), а отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 11.05.12р. по справі №21/5005/14068/2011.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1. ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України зазначено про те, що замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено в ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із положенням ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене норми чинного законодавства України, умови Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають, оскільки:

По-перше, за приписами ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

ОСОБА_3, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства відповідач не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання позивача до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на позивача.

Таким чином, суд вважає, що позивач в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 11.05.12р. у справі № 21/5005/14068/2011 та у Оглядовому листі Вищого господарського суду України від 18.02.13р. № 01-06/374/2013).

По-друге, позивач підтверджує, що відповідачем були виконані наступні роботи за Договором: роботи з демонтажу ШВП осей, розтин направляючих пересування, демонтаж редукторів, розтин оглядових люків редукторів, розтин оглядових люків коробки передач, огляди систем змащення, гідравліки, стружковідведення, планшайби, електричної частини. Дані факти також підтверджуються матеріалами справи (акт від 05.05.15р., претензія № 01-57 від 14.05.15р., претензія № 01-129 від 01.09.15р., претензія № 01-147 від 21.09.15р.).

Таким чином, суд вважає, що позивач визнав факт виконання робіт відповідачем по Договору, але мав припущення (зауваження), що повна разбірка вузлів та запчастин станка не проводилась. Зазначені факти (за наявності таких) повинні були бути належним чином оформлені шляхом складання двостороннього акту з переліком недоліків виконаної роботи, чого не було зроблено позивачем.

По-третє, з акту від 05.05.15р. та пред'явлених позивачем відповідачу претензії № 01-57 від 14.05.15р. та претензії № 01-129 від 01.09.15р. не можливо встановити виявлені (за наявності таких) позивачем недоліки щодо виконаної роботи. Крім того позивач, відповідно до вищевказаних претензій, не вимагав усунення виявлених (за наявності таких) недоліків.

Крім того суд звертає увагу на той факт, що позивач мав також припущення (зауваження) про те, що звіт про виконані роботи (відомості дефектів) складений лише на підставі паспортних даних та документації до станку (претензія № 01-147 від 21.09.15р.). Викладений факт не підтверджений належними та допустимими доказами.

Щодо викладеної підстави, у зазначеній претензії, не підписання ОСОБА_1 приймання-передачі виконаних робіт, то суд вважає її формальною, тому до уваги її не бере. Крім того, жодного листа від позивача з проханням оформити Відомості дефектів та висновків проведених робіт по верстату ЛР266 до відповідача не надходило.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем не було проведено незалежної експертизи, жодних клопотань щодо її проведення сторонами у судовому засіданні не заявлялося.

Таким чином, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що передбачений Договором перелік робіт відповідачем був виконаний не у повному обсязі та до якості робіт є зауваження або претензії встановлені відповідно до норм чинного законодавства України у передбачені строки.

По-четверте, підставою для сплати авансу є факт укладення вищевказаного Договору, який встановлює відповідне зобовязання позивача.

При цьому, згідно ст. 849 ЦК України, яка визначає загальні положення договору підряду замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Натомість, судом встановлено, що зі змісту претензії № 01-57 від 14.05.15р. та претензії № 01-129 від 01.09.15р., на які посилається позивач, як на доказ односторонньої відмови від договору вбачається, що позивач, у зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору відмовляється від договору та просить останнього повернути передоплату у розмірі 22 500,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що вищевказані претензії за своєю правовою природою є виключно пропозицією досудового врегулювання між сторонами відносин стосовно дострокового розірвання договору, в порядку ст. 188 ГК України, а не односторонньою відмовою від договору, як помилково вважає позивач.

Зазначений факт підтверджується актом від 05.05.15р., претензією № 01-57 від 14.05.15р., претензією № 01-129 від 01.09.15р., претензією № 01-147 від 21.09.15р., відповідно до яких позивач підтверджує, що відповідачем були виконані роботи за Договором (роботи з демонтажу ШВП осей, розтин направляючих пересування, демонтаж редукторів, розтин оглядових люків редукторів, розтин оглядових люків коробки передач, огляди систем змащення, гідравліки, стружковідведення, планшайби, електричної частини), що свідчить про відсутність підстав для відмови від Договору.

Виходячи з наведеного, а також, зважаючи на наявність діючого Договору між сторонами, відсутні підстави для повернення коштів на підставі ст. 1212 ЦК України (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 05.09.12р. у справі № 21/045-12 та у Оглядовому листі Вищого господарського суду України від 18.02.13р. № 01-06/374/2013).

Викладене є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629, 843, 846, 849, 853, 854, 882 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 22, 32-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити

Витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.11.15р.

Суддя ОСОБА_8