ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р.Справа № 923/1935/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.

суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

Від позивача: Юхно Я.О., довіреність № 01-4/60, дата видачі : 31.12.14р. (в судових засіданнях від 23.04.15р., 21.05.15р., 12.11.15р.);

Чорненький С.Б., довіреність № 01-4/28, дата видачі : 18.05.15р. (в судових засіданнях від 21.05.15р., 12.11.15р.);

Колганов О.Г., довіреність № 01-4/40, дата видачі : 19.08.15р. (в судовому засіданні від 20.08.15р.);

Колганова Ю.М., довіреність № 01-4/56, дата видачі : 31.12.14р. (в судовому засіданні від 20.08.15р.);

Від відповідача: ОСОБА_5, паспорт серія НОМЕР_1, дата видачі : 28.11.97р. (в судових засіданнях від 23.04.15р., 21.05.15р.);

ОСОБА_6, довіреність № 132, дата видачі : 05.02.15р. (в судових засіданнях від 23.04.15р., 21.05.15р., 12.11.15р.).

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"

на рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.2015

по справі № 923/1935/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

про стягнення 9299,70 грн.

В С Т А Н О В И В :

31.12.14 р. ПАТ "Херсонська ТЕЦ" звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до ФОП ОСОБА_5 про стягнення заборгованості у розмірі 9299,70 грн., з якої: 6633,58 грн. - сума несплаченого основного боргу за надані послуги з централізованого опалення, а саме за теплові втрати в тепломережі відповідача за період з жовтня 2013 р. по березень 2014 р. , 191,39 грн. - сума 3% річних, 1545,56 грн. - сума пені та 929,17 грн. - сума втрат від інфляції за прострочення оплати основного боргу, який складається з вартості фактично наданих послуг з теплопостачання і вартості теплових втрат.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 17.03.15 р. (суддя Нікітенко С.В.) позов ПАТ "Херсонська ТЕЦ" задоволено частково, з ФОП ОСОБА_5 на користь позивача стягнуто пені у розмірі 159,87 грн., інфляційні втрати у розмірі 25,21 грн. та судовий збір у розмірі 43,11 грн. Провадження у справі в частині стягнення суми пені у розмірі 19,58 грн. та суми 3% річних у розмірі 14,66 грн. припинено. В решті позову відмовлено.

Приймаючи вказане рішення в частині відмови у стягненні основного боргу, суд 1 інстанції виходив з того, що позивач не довів належними доказами наявність основного боргу в сумі 6633,58 грн., який складає вартість теплових втрат в тепломережі відповідача, оскільки розрахунок цього боргу позивачем визначено за формулою для тепломереж надземної прокладки, в той час як тепломережі, що знаходяться на балансі відповідача, є тепломережами із підземною прокладкою. Крім того, за висновком суду 1 інстанції нормативні втрати в тепломережах відповідача неможливо встановити без випробувань з визначення теплових втрат, які повинні проводитися з періодичністю один раз на 5 років за програмою, затвердженою технічним керівником організації, що експлуатує теплову мережу і погодженою технічним керівником джерела постачання.

Позовні вимоги щодо стягнення пені, інфляційних втрат задоволенні частково, оскільки позивач не довів належними доказами наявність боргу за втрати в теплових мережах відповідача, а відповідно із цим і прострочення його оплати. Позивачем доведено лише прострочення оплати за фактично отриману теплову енергію. За власним розрахунком суду 1 інстанції з врахуванням суми простроченого боргу за фактично отриману теплову енергію загальна сума 3 % річних становить 14,76 грн., загальна сума інфляційних втрат становить 25,21 грн., а загальна сума пені становить 179,45 грн. Однак,10.03.2015р. відповідач надав суду докази сплати пені у розмірі 19,58 грн. та 3% річних у розмірі 15,84 грн. Оскільки докази часткової сплати пені та повної сплати 3% річних, надано вже після порушення провадження у справі, суд 1 інстанції дійшов висновку, що в цій частині спір відсутній, а тому, в цій частині позовних вимог на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України припинено провадження у справі.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення суми інфляційних втрат і пені судом 1 інстанції задоволено частково, відповідно у розмірі 25,21 грн. та 159,87 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» через господарський суд Херсонської області області звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.15 р. і прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, оскільки зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «Херсонська ТЕЦ» посилається на те, що вартість теплових втрат в мережах відповідача за спірний період визначено на підставі чинної у спірний період Методики вказівок по визначенню теплових втрат у водяних та теплових мережах МУ 34-70-080-84 (РД34.09255). Той факт, що вказана Методика у спірний період була чинною підтверджується Галузевим інформаційним документом «Чинні галузеві нормативні документи з експлуатації та ремонту електростанції та мереж Покажчик (станом на 01.01.15 р.)» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України ГІД 34.01.101-2009.

Саме на підставі п.2. п.п.2.3 вказаної вище Методики МУ 34-70-080-84 (РД34.09255) за формулою (1) -, на підставі якої визначаються нормативні значення середньорічних теплових втрат для відрізків тепломереж підземної прокладки, була розрахована сума основного боргу.

В ході апеляційного перегляду даної справи була призначена судова теплотехнічна експертиза, яка не була проведена у зв'язку із несплатою відповідачем вартості даної експертизи. Позивач також відмовився сплачувати вартість цієї експертизи, тому справа в апеляційному порядку переглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду 1 інстанції без змін,посилаючись на відсутність підстав, що зобов'язують його сплачувати не підраховані та не встановлені у передбачений законом спосіб втрати теплової енергії.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

26.07. 2010 року між ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" (надалі - позивач або виконавець) і ФОП ОСОБА_5 (надалі - відповідач або споживач) був укладений договір №43 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (надалі - договір).

Згідно із п.30 договір укладено на строк до 15.04.2011 року і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Відповідно до п.1 договору, виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2 договору передбачений суб'єкт користування послугами, це власник (наймач, орендар) приміщення за адресою: м. Херсон, вул. І. Куліка, 126-А.

Згідно пункту 3 цього договору опалювальна площа вищезазначених об'єктів становить відповідно 71,0 кв.м.

На момент укладення договору з централізованого постачання гарячої води та опалення для потреб інших споживачів тариф становить 601,40 грн/Гкал (з ПДВ). При зміні тарифів на послуги з теплопостачання взаєморозрахунки виконуються по тарифам, затвердженим (погодженим) Рішенням виконкому Херсонської міської Ради. Про зміну тарифів виконавець повідомляє споживача листом або в засобах масової інформації (п.5).

Розмір щомісячної плати за надані послуги розраховується відповідно до фактичного споживання теплової енергії згідно з нормативами (нормами) та тарифами, діючими на момент споживання, та затвердженими (погодженими) Рішенням виконкому Херсонської міської Ради (пункт 6 договору).

Згідно пунктів 8, 9 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються безготівковою формою.

За несвоєчасне внесення плати з споживача стягується пеня у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожний день прострочки терміну сплати (пункт 12 договору).

Відповідно до пункту 21 договору, у разі порушення виконавцем умов договору споживач викликає (письмова заява) представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види порушень. У повідомленні зазначається прізвище, ім'я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача обов'язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов'язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення, реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що позивач на виконання умов договору, у період з жовтня 2013р. по березень 2014р. включно, надав відповідачу послуги з централізованого опалення, що підтверджується довідками про наявність опалення у абонентів Херсонської ТЕЦ, в тому числі у приміщенні відповідача, за жовтень, листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень 2014 року.

Позивач, для оплати вартості спожитої теплової енергії виставляв відповідачу рахунки №№646 за жовтень 2013р. на суму 1643,84 грн., за листопад 2013р. на суму 3095,69 грн., за грудень 2013р. на суму 2615,75 грн., за січень 2014р. на суму 2181,50 грн., за лютий 2014р. на суму 2767,07 грн. та за березень 2014р. на суму 3065,59 грн., що підтверджується реєстрами рахунків окремо по кожному місяцю (а.с. 45-50).

Таким чином, у період з жовтня 2013 року по березень 2014 року включно позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату спожитої теплової енергії на загальну суму 15369,44 грн., з якої: 8735,85 грн. - сума за спожиту теплову енергію та 6633,59 грн. - сума за теплові втрати в мережах споживача.

Відповідач, за надані позивачем відповідно до умов договору №43 від 26.07.2010р. послуги з централізованого опалення, у період з жовтня 2013р. по березень 2014р. включно, розрахувався частково, лише за спожиту теплову енергію у розмірі 8735,86 грн., що підтверджується виписками ПАТ "КБ "Надра" (а.с. 19-26). За теплові втрати в мережах у розмірі 6633,59 грн. відповідач не розрахувався, оскільки вважає дані нарахування безпідставними.

При цьому позивач 19.06.2014р. направив на адресу відповідача вимогу від 16.06.2014р. за № 06-1/1325, в якій вимагав сплатити 22669,76 грн. боргу, а також направив акт звірки взаєморозрахунків від 18.06.2014 року, в якому станом на 01.07.2014р. виставив відповідачу суму боргу за надані послуги з жовтня 2013 року по березень 2014 року включно у розмірі 6633,58 грн. (а.с.45-47).

Однак, вказана вимога позивача залишена ФОП ОСОБА_5 без відповіді та задоволення, оскільки споживачем була погашена плата за фактично отримані послуги опалення та постачання гарячої води з жовтня 2013 року по березень 2014 року включно, відповідно до договору № 43 від 26.07.2010 року.

У зв'язку із не сплатою відповідачем суми боргу по тепловим втратам у розмірі 6633,59 грн., позивач звернувся до суду з вимогами стягнути з відповідача суму заборгованість у розмірі 9299,70 грн., з якої: 6633,58 грн. - сума основного боргу, 191,39 грн. - сума 3% річних, 1545,56 грн. - сума пені та 929,17 грн. - сума інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно до ч.6 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 277 ГК України).

Судом 1 інстанції правильно встановлено, що у період з жовтня 2013 року по березень 2014 року включно ПАТ „Херсонська теплоелектроцентраль" поставило, а ФОП ОСОБА_5 отримала теплову енергію на загальну суму 15369,44 грн., з якої: 8735,85 грн. - сума за спожиту теплову енергію та 6633,59 грн. - сума за теплові втрати в мережах споживача. Даний факт також підтверджується розрахунком позивача, який надано з письмовими поясненнями 10.03.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була здійснена оплата за спожиту теплову енергію саме по рахункам, які були виставлені позивачем за спірний період. Оплату споживач здійснював по отриманим рахункам не в повному обсязі, а лише за фактичне споживання теплової енергії - у розмірі 8735,86 грн., без врахування втрат в теплових мережах споживача, які становлять 6633,59 грн.

Пунктом 3 Договору № 43 від 26.07.2010 року визначено характеристику об'єкта надання послуг:

- опалювальна площа (об'єм) приміщення 71,0 кв.м.;

- норматив теплоспоживання згідно Рішенням виконкому Херсонської міськради від 20.01.2008 року № 38 на опалення 0,02228 Гкал/кв.м місяць або 0,0000306 Гкал/кв.м./годину

- теплове навантаження 0,002173 Гкал/годину, у тому числі на опалення 0,002173 Гкал/годину, на гаряче водопостачання - Гкал/годину;

- норма витоку мережної води 0,00007 тн/годину.

Нормативні втрати в теплових мережах споживача розраховуються відповідно до методиці нарахування втрат.

Згідно рахунків за теплову енергію ПАТ „Херсонська теплоелектроцентраль", які виставлялись споживачу за кожний місяць були також визначені втрати у теплових мережах споживача.

В ході розгляду даної справи в суді 1 інстанції та перегляді в апеляційній інстанції позивач стверджував, що втрати теплової енергії в теплових мережах відповідача розраховані ним правильно у відповідності із «Методические указания по определению тепловых потерь в водяных и паровых тепловых сетях» МУ 34-70-080-84 (РД 34.09.255) (Далі - Методика).

Відповідно із п.1.2 Методики нормативні експлуатаційні теплові втрати водяної теплової мережі через ізоляцію трубопроводів встановлюються експериментально шляхом проведення спеціальних теплових випробувань мережі. Метою випробувань є визначення теплових втрат різними типами прокладки і конструкціями ізоляції трубопроводів, характерними для даної теплової мережі. За результатами випробувань оцінюються конкретні умови роботи прокладок та стан ізоляції випробуваних трубопроводів. У зв'язку із цим випробуванням слід підвергати ті ділянки мережі, у яких тип прокладки і конструкція ізоляції є привалюючими для даної мережі, що полегшує розповсюдження результатів випробувань на теплову мережу в цілому. Безпосередньою метою випробувань водяної мережі є визначення теплових втрат випробуваними ділянками при обраному режимі.

Згідно із п.1.3 Методики випробування по визначенню теплових втрат в теплових мережах повинні проводитися не рідше одного разу в 5 років. Такі ж вимоги встановлено і положеннями пунктів 6.3.64, 7.7.23 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року № 71, якими передбачено, що випробування з визначення теплових втрат у теплових мережах здійснюються з періодичністю один раз на 5 років з програмою, затвердженою технічним керівником організації, що експлуатує теплову мережу і погодженою технічним керівником джерела постачання.

Відповідно із п.2.1 Методики при визначенні нормативних значень годинних середньорічних експлуатаційних теплових втрат через ізоляцію трубопроводів для теплової мережі в цілому на основі даних випробувань окремих ділянок цієї мережі в якості похідних даних приймаються наступні положення:

- для випробуваних ділянок мережі використовуються значення виміряних теплових втрат з перерахунком на середньорічний режим роботи теплової мережі;

- для ділянок теплової мережі, на яких не проводилися випробування, але мають типи прокладки і конструкції ізоляції, аналогічні випробуваним ділянкам, використовуються нормативні значення середньорічних теплових втрат для даної теплової мережі з введенням в них поправочних коефіцієнтів, значення яких приймаються по результатам теплових випробувань;

- для ділянок теплової мережі, на яких не проводилися випробування, і які мають типи прокладки і конструкції ізоляції, що відрізняються від випробуваних ділянок, використовуються нормативні значення середньорічних теплових втрат для даної теплової мережі без введення в них будь-яких поправочних коефіцієнтів;

- нормовані значення середньорічних експлуатаційних витрат теплової мережі в цілому визначаються шляхом підсумовування теплових втрат по визначеним вище групам ділянок.

Таким чином вищенаведені положення Методики свідчать про те, що нормативні втрати теплової енергії в теплових мережах можливо визначити лише із застосуванням результатів випробувань теплових мереж щодо теплових втрат.

В судовому засіданні апеляційного суду представники позивача також підтвердили, що для визначення нормативних втрат тепла в тепловій мережі необхідні результати випробувань теплової мережі, на підставі яких визначається коефіцієнт місцевих теплових втрат «в», який є складовою для формули по визначенню нормативного значення середньорічних теплових втрат для відрізків тепломереж підземної прокладки.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що на протязі дії договору зазначені випробування взагалі були проведені, а тому суд 1 інстанції дійшов правильного висновку про те, що втрати теплової енергії та їх вартість, які позивач вимагає стягнути з відповідача за спірний період не підраховані та не встановлені у передбачений законом спосіб, незважаючи на те, що апеляційним судом встановлено, що позивач при розрахунку вказаних втрат використав правильну формулу із Методики. Однак, позивачем не доведено належними доказами значення коефіцієнту місцевих теплових втрат «в», який є складовою для формули по визначенню нормативного значення середньорічних теплових втрат для відрізків тепломереж підземної прокладки.

З огляду на викладене, суд 1 інстанції правомірно залишив без задоволення позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 6633,58 грн., як не доведені і не обґрунтовані належними доказами.

Щодо позовних вимог в частині стягнення сум 3% річних, інфляційних втрат та пені, ст. 625 ЦК України допускає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В разі, якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею.

Умовами п.12 договору встановлено, що за несвоєчасне внесення плати з споживача стягується пеня у розмірі 0,1 відсотків від суми боргу за кожний день прострочки терміну сплати.

За порушення відповідачем грошового зобов'язання позивач, на підставі ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних у розмірі 191,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 929,17 грн., та на підставі пункту 12 договору нарахував 1593,30 грн. пені.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Законом України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлена відповідальність за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги, а саме: "за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу".

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Установлене статтею 3 названого Закону обмеження розміру пені не стосується неустойки, встановленої іншими законодавчими актами.

З огляду на вищевикладене, нарахування пені має відбуватися відповідно до положень ЗУ "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" та договору.

Перевіривши розрахунок нарахованих сум 3% річних, інфляційних втрат та пені, наведений позивачем, а також детальний розрахунок суду 1 інстанції, зроблений із врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" та суми основного боргу по простроченим зобов'язанням з оплати саме спожитої теплової енергії, судова колегія вважає, що суд 1 інстанції дійшов правильного висновку про те, що сума 3 % річних становить 14,76 грн., загальна сума інфляційних втрат становить 25,21 грн., а загальна сума пені становить 179,45 грн.

Однак, 10.03.2015р. відповідач надав суду докази сплати суми пені у розмірі 19,58 грн. та суми 3% річних у розмірі 15,84 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.356585540.1. від 04.03.2015р.

Оскільки відповідачем надано докази часткової сплати суми пені та повної сплати суми 3% річних, вже після порушення провадження у справі, суд 1 інстанції дійшов правомірного висновку про те, що в цій частині спір відсутній, а тому, в цій частині позовних вимог на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України суд 1 інстанції правильно припинив провадження у справі.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення суми інфляційних втрат підлягають задоволенню частково - у розмірі 25,21 грн., та в частині стягнення суми пені також частково - у розмірі 159,87 грн. В іншій частині позовні вимоги заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

Доказів сплати нарахованої суми інфляційних втрат у розмірі 25,21 грн. та суми пені у розмірі 159,87 грн., відповідачем суду не надано, а отже вони правильно стягнуті з відповідача.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку про залишення апеляційної скарги ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.15 р. без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" залишити без задоволення, рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.15 р. - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 13.11.2015р.

Головуючий суддя Петров М.С.

Суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.