РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/24829/15

За позовомДержавного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв»
до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 56645,21 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаЯнчук А.З. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 56645,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті ДТП, яка сталася 22.02.2015 було пошкоджено належний позивачу автомобіль Toyota, державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з чим позивачу завдано шкоди. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Mitsubishi, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1993162, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків (у межах ліміту відповідальності - 50000,00 грн) покладається на відповідача.

За прострочення виконання зобов'язання з виплати суми страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 6328,77 грн та 3% річних у розмірі 316,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/24829/15, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено розгляд справи на 04.11.2015.

В судове засідання, призначене на 04.11.2015, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №327.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

Третя особа повноважних представників в судове засідання не направила, однак через канцелярію суду третьою особою подано клопотання про розгляд справи без участі її представника, а також письмові пояснення по справі, в яких третя особа позов підтримує.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Також в судовому засіданні задоволено заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, про що у відповідності до вимог ст.67 Господарського процесуального кодексу України судом винесено ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2015 о 12 год. 40 хв. по пр. Ватутіна,9 в місті Києві сталася ДТП, а саме: водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Mitsubishi, державний номер НОМЕР_2, при зміні напрямку руху, не надав дороги автомобілю марки Toyota, державний номер НОМЕР_1 (належного позивачу на праві власності), внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів та завдано механічних пошкоджень обом автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м.Києва від 16.03.2015 у справі №754/3286/15-п, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Mitsubishi, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mitsubishi, державний номер НОМЕР_2, застрахована Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1993162.

Вказаним договором (поліс № АІ/1993162) передбачено, що франшиза становить 0 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З наявного в матеріалах справи Звіту №9052 про оцінку автомобіля, складеного 24.03.2015 суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкоджень відповідного транспортного засобу в результаті ДТП, становить 140496,37 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 22.02.2015.

Листом №873/в від 30.04.2015 відповідач повідомив позивача, що розмір страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 50000,00 грн та вказав, що відповідна сума буде перерахована на розрахунковий рахунок позивача.

Отже, враховуючи визначені полісом № АІ/1993162 розміри лімітів відповідальності та франшизи, відповідач зобов'язаний був відшкодувати позивачу витрати в розмірі 50000,00 грн (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб) у строк до 01.07.2015 включно.

Проте, доказів виплати страхового відшкодування в добровільному порядку відповідачем не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання, крім основного боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 6328,77 грн та 3% річних у розмірі 316,14 грн, нараховані за період з 02.07.2015 по 16.09.2015.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

За змістом ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Положеннями п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та у розмірі 6328,77 грн та 3% річних у розмірі 316,14 грн, нарахованих за період з 02.07.2015 по 16.09.2015, підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору (в тому числі судовий збір у розмірі 609,00 грн за розгляд заяви про забезпечення позову) покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м.Київ, провулок Новопечерський, будинок 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» (01054, м.Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок 84, ідентифікаційний код 04013583) суму страхового відшкодування у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн 00 коп., пеню у розмірі 6328 (шість тисяч триста двадцять вісім) грн 77 коп., 3% річних у розмірі 316 (триста шістнадцять) грн 44 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 09.11.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова