ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р.Справа № 922/989/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора міста Рубіжне Луганської області, м. Рубіжне, в інтересах держави в особі Управління освіти Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Рубіжне
про стягнення 12209,23 грн
за участю представників:

прокурора - Комісар О.О., посвідчення №009651 від 15.10.2012р.;

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Рубіжне Луганської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Управління освіти Рубіжанської міської ради (позивач) про стягнення з відповідача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості з орендної плати за договором оренди № 59 нерухомого комунального майна територіальної громади м. Рубіжне від 01.06.2011 р. у сумі 12209,23 грн., яка виникла за період з 01.06.2014 р. по 31.12.2014 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.03.2015 р. у справі № 922/989/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2015 р. у справі № 922/989/15 у задоволенні позову повністю відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2015 р. та рішенням господарського суду Харківської області від 24.03.2015 р. у справі № 922/989/15, заступник прокурора Луганської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 24.03.2015 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2015 р. у справі № 922/989/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 22 вересня 2015 року касаційну скаргу заступника прокурора Луганської області на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2015 р. у справі № 922/989/15 задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 24.03.2015 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2015 р. у справі № 922/989/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

У постанові Вищого господарського суду України від 22 вересня 2015 року зазначено, що судові рішення підлягають скасуванню, у зв'язку з неправильним застосуванням судами статей 1, 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", статті 12 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція", розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р" та статей 4-7, 43 Господарського процесуального кодексу України, а також неповним з'ясуванням судами обставин, що мають значення для справи.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і відповідно до вимог чинного законодавства вирішити спір.

13.10.2015 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області для розгляду справи визначено суддю Чистякову І.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 03 листопада 2015 р. о 14:30 год.

30.10.2015р. відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву (вх. №43899), в якому просить суд:

1. Витребувати від юридичної особи "Управління освіти Рубіжанської міської ради" документальні докази, що підтверджують її правовий статус органу місцевого самоврядування, а саме:

- рішення територіальної громади міста Рубіжне про утворення органу місцевого самоврядування - Управління освіти Рубіжанської міської ради.

- статут територіальної громади міста Рубіжне, зареєстрований (у законний спосіб) Міністерством юстиції України.

2. В АТЦ при СБУ оригінали наказів або завірені копії оригіналів наказів: №33/55т від 07.04.2014р., №33/752т від 14.09.2014р., №33/6/а від 07.10.2014р.

3. Вирішити питання про відповідність позовної заяви № 08/81627 вих. від 09.02.2015 р. вимогам ГПК України та прийняти рішення у відповідності до вимог ст. 63, 80 ГПК України щодо залишення без розгляду цієї позовної заяви.

4. З урахуванням обставин наведених у цьому відзиві, відмовити у задоволенні вимог позовної заяви № 08/81627 вих. від 09.02.2015 р. з огляду на відсутність законних підстав для їх задоволення.

В обгрунтування своїх заперечень на позов відповідач, зокрема посилається на те, що дана позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, адже Конституція України та Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачає випадків, у яких органам прокуратури надаються повноваження представляти інтереси територіальних громад або утворених ними органів самоврядування у інших органах влади, зокрема у господарських судах, крім того, відповідач зазначає, що право підпису документів від імені органу місцевого самоврядування належить виключно міському голові та лише у разі неможливості здійснення своїх повноважень міським головою незалежно від їх причин, виконання цих повноважень покладається на секретаря міської ради, а тому прокурор міста Рубіжне не мав права підписувати позовну заяву, за якою порушено провадження у даній справі. Також, відповідач вважає, що договір оренди № 59 нерухомого комунального майна територіальної громади м. Рубіжне від 01.06.2011 р. є нікчемним, оскільки майно, яке є предметом даного договору не перебуває у комунальній власності та у власності держави, отже спірні правовідносини не стосуються і не зачіпають інтересів держави. До того ж, відповідач вважає, що позивач не є органом місцевого самоврядування, оскільки Рубіжанською міською радою ніколи не приймалось рішення на утворення такого органу та на підтвердження даних обставин відповідач просить суд витребувати від Управління освіти Рубіжанської міської ради документальні докази, що підтверджують її правовий статус органу місцевого самоврядування, а саме: рішення територіальної громади міста Рубіжне про утворення органу місцевого самоврядування - Управління освіти Рубіжанської міської ради та статут територіальної громади міста Рубіжне, зареєстрований (у законний спосіб) Міністерством юстиції України. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що Штабом АТЦ при СБУ було повідомлено, що відповідно до ст.12 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" наказом керівника АТЦ при СБУ від 07.10.2014 р. № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" територія Луганської області з 07.04.2014 р. визначена районом проведення антитерористичної операції, проведення антитерористичної операції триває, рішення про її припинення не прийнято, а тому згідно Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції та на підтвердження даних обставин відповідач просить суд витребувати від АТЦ при СБУ оригінали наказів або завірені копії оригіналів наказів: №33/55т від 07.04.2014р., №33/752т від 14.09.2014р., №33/6/а від 07.10.2014р.

03 листопада 2015 року прокурор через канцелярію суду надав письмові пояснення (вх. №44277), до яких додано розрахунок заборгованості на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року. У письмових поясненнях прокурор підтримав правову позицію викладену у позовній заяві, та вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що відповідає діючому законодавству, а тому підлягає задоволенню. Крім того, зазначає, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, та приймаючи до уваги те, що фінансування органів місцевої влади проводиться з місцевого бюджету та ненадходження коштів є порушенням інтересів держави, то у прокурора наявні підстави для представництва прокуратурою інтересів в суді.

Надані прокурором письмові пояснення разом з доданими до нього документами долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі та заперечував проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, а також проти задоволення клопотання про витребування додаткових доказів.

Позивач в призначене судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач в призначене судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд розглянувши клопотання відповідача про витребування додаткових доказів, викладене у відзиві на позовну заяву, вислухавши присутнього в судовому засіданні прокурора, дослідивши матеріали справи, відхилив клопотання відповідача з наступних підстав.

Згідно ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

При цьому, суд витребує не будь-які докази, а лише ті, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься інформація про те, що Управління освіти Рубіжанської міської ради є органом місцевого самоврядування за організаційно-правовою формою.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про витребування від Управління освіти Рубіжанської міської ради документальні докази, що підтверджують її правовий статус органу місцевого самоврядування, а саме: рішення територіальної громади міста Рубіжне про утворення органу місцевого самоврядування - Управління освіти Рубіжанської міської ради та статут територіальної громади міста Рубіжне, зареєстрований (у законний спосіб) Міністерством юстиції України.

Також, відповідно до статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Отже, в контексті положень вищезазначеного Закону лише Кабінет Міністрів України уповноважений визначати територію проведення антитерористичної операції, а тому у суду відсутні підстави для витребування від АТЦ при СБУ наказів: №33/55т від 07.04.2014р., №33/752т від 14.09.2014р., №33/6/а від 07.10.2014р., оскільки ці докази не є належними та допустимими.

Враховуючи вищевикладене та те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення прокурора, суд встановив наступне.

01.06.2011 р. між Управлінням освіти Рубіжанської міської ради (орендодавцем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) був укладений договір № 59 про оренду нерухомого комунального майна територіальної громади м. Рубіжне (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно - нежитлове вбудоване приміщення площею 184,0 кв.м, розташоване за адресою: м. Рубіжне вул. Визволителів, 53, в будівлі майстерні, яке знаходиться на балансі Управління освіти Рубіжанської міської ради.

01.06.2011 р. майно було передано орендарю, про що між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі .

Згідно з п. 2.2. договору власником орендованого майна є міська рада, а орендар користується ним впродовж терміну оренди.

Згідно з п. 10.1. договору даний договір був укладений строком на 2 роки та 11 місяців з 01.06.2011 р. по 30.04.2014 р.

Додатковою угодою № 2 від 01.05.2014 р. до договору термін дії договору оренди був встановлений з 01.05.2014 р. по 31.03.2017 р. Також, даною додатковою угодою були внесені зміни до п.1.1. та п.3.1. договору оренди.

Згідно п.1.1. договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 01.05.2014 р. орендодавець передає, а орендар приймає в строкове користування комунальне майно - нежитлове вбудоване приміщення площею 184,0 кв.м., розташоване за адресою: вул. Визволителів,53, в будівлі майстерні СШ №7 на 1-ому поверсі, яке знаходиться на балансі Управління освіти Рубіжанської міської ради, пр.Кірова, 28 вартість, якого визначена у відповідності з проведеною незалежною оцінкою та складає 128969 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 01.05.2014 р. орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням сесії Рубіжанської міської ради. Орендна плата становить без ПДВ 1612 грн.11 коп. (з урахуванням індексу інфляції за березень) за перший місяць оренди. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, що визначено у п. 3.3. договору.

Згідно п. 3.4. договору оренда плата перераховується орендодавцю не пізніше 15 числа наступного місяця на р/р 1087 ГУДКУ в Луганській області м.Луганськ, МФО 804013.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань зі сплати орендної плати за період з 01.06.2014 р. по 31.12.2014 р. у нього утворилась заборгованість у сумі 12209,23 грн., яка не була сплачена відповідачем, що слугувало підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з абз.4 ч.1, ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до приписів ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" за наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: 1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); 2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справ. Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99 р. N 3-рп/99 "У справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді)" зазначено, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідні повноваження органу місцевого самоврядування визначаються з огляду на вимоги Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Як вищевстановлено судом позивач є органом місцевого самоврядування, про що наявна відповідна інформація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Управління освіти Рубіжанської міської ради діє на підставі Положення про управління освіти Рубіжанської міської ради (далі - Положення), яке затверджено рішенням Рубіжанської міської ради від 31.10.2013 р. за № 37/9.

Згідно з Положенням управління є виконавчим органом ради та створено нею відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" для здійснення функцій та повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад у сфері освіти.

Відповідно до п.1.8 Положення Управління освіти є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Державного казначейства в Україні.

Згідно з п. 1.5 Положення, управління освіти має право укладати договори, набувати майнові та особисті немайнові права, виконувати зобов'язання, бути позивачем і відповідачем у відповідному суді.

На підставі п. 2.2.34 Положення, управління освіти здійснює передачу в оренду приміщень закладів освіти відповідно до чинного законодавства України.

Згідно протоколу № 15 від 08.08.1968 р. засідання виконавчого комітету Рубіжанської міської ради було прийнято рішення про відкриття середньої загальноосвітньої школи № 7.

Учбовий корпус та майстерня середньої загальноосвітньої школи № 7 за адресою: вул. Визволителів, 53 у м.Рубіжне, інв. номери 10310001 та 10310002 перебувають на балансі позивача, що підтверджується відповідною довідкою за вих. № 679 від 22.10.2008 р.

У позовній заяві прокурор обгрунтовує необхідність захисту інтересів держави, зокрема посилаючись на те, що фінансування органів місцевої влади проводиться з місцевого бюджету та ненадходження коштів є порушенням інтересів держави, отже зазначене є підставою представництва прокуратурою інтересів в суді. Крім того, зазначає, що ненадходження коштів за оренду комунального майна є прямим порушенням інтересів держави, що виражається у відсутності можливості з боку позивача реалізувати поставлені державою в особі Рубіжанської міської ради завдання та не сприяє своєчасному надходженню коштів в місцевий бюджет.

Таким чином, суд вважає, що прокурором правомірно визначено орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - управління освіти Рубіжанської міської ради та в позовній заяві обгрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, а тому у суду відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Отже, враховуючи те, що позовну заяву подано прокурором м.Рубіжне Луганської області, то вона має бути підписана саме прокурором.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позовна заява підписана особою яка не мала права на її підписання, та наявності правових підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення містяться в приписах ст. 759 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем в добровільному порядку не сплачена.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому статтями 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені у позовній заяві не спростував, не надав суду доказів належного виконання своїх зобов'язань за Договором оренди №59 від 01.06.2011 р., суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення 12209,23 грн. заборгованості обґрунтовані, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, такі, що не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема те, що, відповідач здійснює свою діяльність на території м. Рубіжного Луганської області, що є територією проведення антитерористичної операції, суд зазначає наступне.

Статтею 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до статті 1 вищевказаного закону, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась анти терористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Проте, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №1079-р, зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р про перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

В контексті положень вищезазначеного Закону лише Кабінет Міністрів України уповноважений визначати територію проведення антитерористичної операції, а тому наказ АТЦ при СБУ за № 33/6/а не є належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, суд відхиляє доводи відповідача стосовно нікчемності договору оренди №59 від 01.06.2011р., виходячи з наступного.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини, на підтвердження нікчемності правочину не свідчать про його нікчемність, оскільки нікчемний правочин - правочин, недійсність якого встановлена законом.

Крім того, відповідачем не спростовано того, що майно, яке було передано йому за вищезазначеним договором оренди у строкове, платне користування перебуває у комунальній власності.

У відповідності до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача в сумі 1827 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 525, 530, 549, 611, 651, 759, 782, 783, 785 Цивільного кодексу України, статтями 2, 18, 19, 21 "Про оренду державного та комунального майна", статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, п. 1.1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління освіти Рубіжанської міської ради (93000, Луганська область, м. Рубіжне, пр.Кірова, буд.28, ідентифікаційний код 02141957, п/р 1087 в ГУДКУ в Луганській області м.Луганськ, МФО 804013) заборгованість з орендної плати в сумі 12209,23 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.11.2015 р.

Суддя І.О. Чистякова