КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2015 р. Справа№ 910/16794/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання Д'яковій Ю.Ю.

за участю представників:

не з'явились.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015р.

у справі № 910/16794/15 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 14 186,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2015р. у справі № 910/16794/15 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 14 186,99 грн. задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 5 094,55грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом позов задоволено через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим рішення місцевого господарського суду має бути скасовано частково.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2015 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів Самсіна Р.І., Скрипки І.М.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2015 у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів Гончарова С.А., Скрипки І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2015 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" до розгляду та порушено апеляційне провадження. Розгляд справи призначено на 04.11.2015.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 у зв'язку з перебуванням судді Скрипки І.М. на навчанні з підвищення кваліфікації, сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Шаптали Є.Ю, суддів Власова Ю.Л., Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" у визначеному складі суду.

В судове засідання 04.11.2015 сторони своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між позивачем (далі - страховик) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) 14.05.2014 було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті (Автокаско) № 030414/4002/0000201 (далі - Договір). Об'єктом Договору добровільного страхування є транспортний засіб "Hyundai Elantra", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач, вказаний транспортний засіб прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

12.04.2015 настав страховий випадок в м. Києві на вул. Бальзака, 16, а саме: відбулося зіткнення автомобіля "MG 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходився під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Hyundai Elantra", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Hyundai Elantra", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було пошкоджено, що підтверджується довідкою, виданою органами МВС України.

Позивачем, у зв'язку з вказаною ДТП було перераховано страхове відшкодування в розмірі 14 186,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 016744 від 15.05.2015. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 00166482 від 13.05.2015.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 даного Кодексу.

Як встановлено 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Як передбачено положеннями ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні приписи містить норма ст. 27 Закону України "Про страхування".

Як вбачається з наявної в матеріалах справи постанови Деснянського районного суду міста Києва від 12.05.2015 у справі № 754/6083/15-п, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Нормами п. 14.1 ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За приписами п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_5 застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "MG 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом укладення з відповідачем полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0532318.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з положеннями п. 22.1 до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з ОСОБА_5 полісу страхування цивільно-правової відповідальності АІ/0532318, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану ОСОБА_3 шкоду, заподіяну майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу "MG 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Беручи до уваги вищевказані норми, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_3 транспортного засобу "MG 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Судом першої інстанції та судом апеляційної встановлено, що вартість матеріального збитку автомобіля "Hyundai Elantra", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, визначено на підставі Звіту № 02-24/04 від 24.04.2015 суб'єкта оціночної діяльності - ОСОБА_6 - та становить: 16 711,06 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна калькуляція/висновок № 00166482 від 24.04.2015, складена за допомогою комп'ютерної програми Аudatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, згідно якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 16 711,06 грн.

Слід зазначити, що дані, зазначені у ремонтній калькуляції № 00166482 від 24.04.2015, відповідають даним, встановленим в п. 4.4 зазначеної вище Методики. Зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства України про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась за допомогою комп'ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 зазначеної вище Методики.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія рахунку-фактури СТО № БА-0005642 від 17.04.2015, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 16 711,92 грн.

Згідно з п. 1.3 Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 030414/4002/0000201 від 14.05.2014 передбачено франшизу у розмірі 1%, але не менше 100 євро від страхової суми, що дорівнює 2 524,93 грн. Тому, відповідно до зазначеного договору сума страхового відшкодування в порядку регресу становить 14 186,99 грн. (16 711,92 грн. /вартість ремонту/ - 2 524,93 грн. /франшиза 1%/)

Як передбачено, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_3 транспортного засобу "MG 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в розмірі - 14 186,99 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, апеляційний господарський суд хоче зазначити, що висновок суду першої інстанції про те, що виплативши страхове відшкодування відповідно до умов Договору, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" набуло права зворотної вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" у сумі страхового відшкодування в розмірі 14 186,99 грн. - у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи, є обґрунтованим і законним.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 у справі № 910/16794/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 у справі № 910/16794/15 -залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 у справі № 910/16794/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/16794/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді С.А. Гончаров

Ю.Л. Власов