РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015Справа №910/25413/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло"

про стягнення 23 261,72 грн.

Представники:

від позивача: Мазурок Я.В. - представник за довіреністю № 155/1/23-5449 від 30.12.2014 року;

від відповідача: Федорченко М.С. - представник за довіреністю № 18-1266/11 від 26.08.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" про стягнення 23 261,72 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.04.2014 року комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" укладено договір № 11 про надання послуг з технічного обслуговування вентиляційних каналів.

Позивач виконав роботи з технічного обслуговування вентиляційних каналів від газових приладів згідно договору, що підтверджується актами виконаних робіт.

Проте, відповідач не в повному обсязі виконав умови договору щодо своєчасної оплати за надані послуги.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 23 261, 72 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.09.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.10.2015 року розгляд справи відкладено на 03.11.2015 року, у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання.

В судовому засіданні 03.01.2015 року представник відповідача частково виконав вимоги ухвали суду від 30.09.2015 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача визнав позовні вимоги та просив розстрочити виконання рішення.

Представник позивача заперечував проти клопотання про розстрочку виконання рішення.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

04.04.2014 року комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" укладено договір № 11 про надання послуг з технічного обслуговування вентиляційних каналів.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1.1 договору, виконавець зобов'язується надати замовникові послуги з прибирання будинків (послуги з технічного обслуговування вентканалів від газових приладів) зазначені в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з п.3.1 договору, ціна договору становить 356 501,95 грн. у тому числі ПДВ: 59 416,99 грн.

Відповідно до статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 9.1 договору, цей договір набирає чинності з 04.04.2014 року та діє до 04.04.2017 року, а в частині розрахунків до їх повного виконання.

Відповідно до 3.2. договору, для здійснення розрахунків між замовником та виконавцем використовується калькуляція на технічне обслуговування вентиляційних каналів, яка є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що надання виконавцем послуг здійснюється згідно заявою замовника на протязі робочого дня з моменту отримання заявки.

Відповідно до п.4.1 договору, оплата послуг замовником здійснюється шляхом безготівкових розрахунків у національній валюті України за реквізитами учасника визначеними у цьому договорі, протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати прийняття послуг замовником за актом передання-прийняття послуг.

Згідно з п.4.2 договору, в останній день поточного місяця виконавець надає замовнику відповідні акти наданих послуг із зазначенням їх вартості. Замовник підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у триденний термін повертає один примірник актів виконавцю, або в цей же термін надає виконавцю мотивовану письмову відмову у прийнятті послуг.

На виконання умов договору між сторонами були підписані уповноваженими особами сторін та скріплені їхніми печатками акти здачі-приймання виконаних робіт, а саме:

-№2/57 за квітень 2014 року на суму 1 169,66 грн.;

- № 2/75за травень 2014 року на суму 660,64 грн.;

- № б/н за червень 2014 року на суму 1710,41 грн.;

- № 2/110 за липень 2014 року на суму 4169,63 грн.;

- № 2/128 за серпень 2014 року на суму 1462,08грн.;

- № 2/138 за серпень 2014 року на суму 1 981,91 грн.;

- № 2/151 за вересень 2014 року на суму 877,25 грн.;

- № 2/152 за вересень 2014 року на суму 660,64грн.;

- № 2/72 за жовтень 2014 року на суму 877,25 грн.;

- № 2/70 за жовтень 2014 року на суму 1321,27 грн.;

- № 2/70 за вересень 2014 року на суму 877,25 грн.;

- № 2/94 за листопад 2014 року на суму 292,42 грн.;

- за № 2/117 грудень 2014 року на суму 1462,08 грн.;

- за № 2/145 січень 2015 року на суму 1169,66 грн.;

- № 2/153 за лютий 2015 року на суму 2046,91 грн.;

- № 2/164 за лютий 2015 року на суму 1981,91 грн.;

- №2/174 за березень 2015 року на суму 292,42 грн.;

- № 2/176 за березень 2015 року на суму 464,94 грн.;

- № 2/175 за березень 2015 року на суму 660,64 грн.;

Таким чином, всього було підписано актів виконаних робіт на загальну суму 23261,72 грн.

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Позивач направив відповідачу лист за вих. № 155/1/03-3422 від 18.06.2015 з вимогою сплатити заборгованість за період з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року, яка становить 23 261,72 (станом на 13.05.2015 року)із зазначенням строку для виконання зобов'язання, який був отриманий останнім 02.07.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 018. Лист був залишений відповідачем без відповіді, заборгованість не сплачена.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем за період з квітня 2015 року по 31.03.2015 року в сумі 23 261,72 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем визнаний, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 30/1; ідентифікаційний код: 03366569) на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, 51-а, ідентифікаційний код: 03366500) суму основного боргу в розмірі 23 261 (двадцять три тисячі двісті шістдесят одна) грн. 72 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 12.11.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий