РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/22579/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», третя особа: Публічне акціонерне товариство «УкрБізнесБанк» про стягнення 8 353,16 грн., за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - Кокольського С.І., довіреність №174 від 23.03.2015 року, третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 8 353,16 грн. безпідставно набутих коштів з рахунку померлого клієнта ПАТ«ВТБ Банк», пенсіонера ОСОБА_3, які позивачем були перераховані як виплата пенсії на рахунок зазначеного клієнта після настання дати його смерті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.09.2015 року порушено провадження та призначено до розгляду на 19.10.2015 року.

22.09.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву з проханням провести розгляд справи у відсутності представника позивача.

19.10.2015 року в судовому засіданні відповідачем надано клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «УкрБізнесБанк».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2015 року залучено до участі в справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «УкрБізнесБанк».

28.10.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 04.11.2015 року не з'явилися, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представників позивача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представників позивача та третьої особи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.01.2010 р. між Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя (фонд) і Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (банк) було укладено договір №99 (далі - договір).

Пунктом 1.1. визначено, що відповідно до цього договору банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. №1596 (з наступними змінами) (порядок).

Відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою КМУ від 30.08.1999р. № 1596 "Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 4 липня 1998 року № 734" (далі порядок), виплата пенсій та грошової допомоги здійснюється за місцем проживання в населених пунктах, де функціонують установи уповноважених банків. Установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять операції із зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього порядку, угод, укладених ними з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управліннями праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів міських, районних у місті ради або центрами з нарахування і виплати пенсій та допомоги - у регіонах, де функціонують такі центри.

Відповідно до параграфу 4 ст. 8 договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця наступного за місяцем його смерті, банк повертає фонду за письмовим розпорядженням не пізніше наступного операційного надходження відомостей про смерть одержувача, за умовами наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

В параграфі 1 ст. 10 передбачено, що цей договір набирає чинності з 01.01.2010 року і діє до 01.01.2012 року (з урахуванням змін внесених додатковою угодою до договору від 04.01.2011 року).

Доказів припинення дії договору або його розірвання матеріали справи не містять.

Згідно з договором сума пенсій належних ОСОБА_3 (ід.номер НОМЕР_1) перераховувалась на поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий у Запорізькій філії ПАТ «ВТБ Банк».

Листом №2306/04 від 05.03.2014р. позивач звернувся до відповідача з проханням повернути пенсію, нараховану ОСОБА_3 за листопад-грудень 2010р. та січень-квітень 2011 року у сумі 68 265,60 грн., у зв'язку зі смертю пенсіонера 26.10.2010р.

У відповідь відповідач надіслав листа №297/600-2 від 26.03.2014р., в якому повідомив про те, що вимога позивача виконана в межах залишку на рахунку грошових коштів, наявних на момент отримання повідомлення про смерть пенсіонера, в сумі 59 912,44 грн. А грошові кошти в розмірі 8 353,16 грн. повернути неможливо, так як вони були списані за заявою клієнта на погашення його кредитної заборгованості в АБ «Український Бізнес Банк».

Згідно з п.13 порядку у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення.

Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного операційного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та органам праці та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Таким чином, Порядком передбачено обов'язок уповноваженого банку щодо повернення грошових коштів, зарахованих на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками, після надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії і грошової допомоги та з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера. Аналогічного змісту положення містяться в договорі, укладеного позивачем з відповідачем.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003р., для відкриття банківського рахунку між банком і клієнтом укладається договір банківського рахунку.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Виходячи з викладеного вбачається, що відповідач не є власником коштів, перерахованих позивачем. Банк зобов'язаний зарахувати відповідні суми на особові карткові рахунки одержувачів і за невиконання цього обов'язку банк несе відповідальність, передбачену порядком і договором. Саме одержувачі є власниками коштів, перерахованих фондом, і банк не має права ними розпоряджатись без згоди і розпоряджень власників.

Пенсійні кошти у сумі 8353,16 грн., що не повернуті позивачу не наявні на поточному рахунку померлого пенсіонера ОСОБА_3 відкритому в ПАТ «ВТБ Банк», оскільки були перераховані відповідачем за заявою ОСОБА_3 від 28.10.2009 року на погашення його кредитної заборгованості перед ПАТ «УкрБізнесБанк», що підтверджується виписками по рахунку ОСОБА_3 та заявою ОСОБА_3 від 28.10.2009 року, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 1.38, 1.39 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" списання договірне - це списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом; списання примусове - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного Банку України № 22 від 21.01.2004р., власник рахунку в банку - особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків, якщо ці правила відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд (п. 1.6 Інструкції).

Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції") або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції (п. 1.7 Інструкції).

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З вищенаведеного вбачається, що право власності на кошти, які знаходяться на рахунку, відкритому у банку, належить власнику цього рахунку.

Окрім того, банк не має права на суму коштів, що знаходяться на рахунку фізичної особи, не є набувачем спірних страхових коштів, а лише вчиняє дії з обслуговування рахунку клієнта, а обов'язок банку здійснити дії щодо особового рахунку клієнта (в тому числі списати кошти з особового рахунку клієнта) виникає лише у визначених законодавством випадках.

Частиною 2 ст. 1071 ЦК України визначено обов'язок банку виконати судове рішення, прийняте за наслідками захисту прав стягувача щодо особи - володільця рахунку та отримувача грошових коштів незалежно від волевиявлення володільця рахунку.

Отже, позовні вимоги про спонукання банку до виконання цивільного обов'язку (стягнення коштів) мають підтверджуватись доказами існування рішення щодо володільця рахунку, порушення банком прав позивача невиконанням цього рішення, із зазначенням матеріально-правових підстав для здійснення банком на користь позивача дій щодо особового рахунку клієнта, як цивільного обов'язку банку, що виник на час звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Аналогічна позиція висловлена Вищим господарським судом України у постановах від 27.02.2014р. №904/6364/13, від 18.11.2014 року №904/3829/14, від 17.02.2015 року №904/5215/14 при вирішення справи з подібних правовідносин.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що оскільки відповідачем виконані умови параграфу 4 ст. 8 договору, пункту 13 порядку, п. 22.9 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та перераховано позивачеві залишок коштів на рахунку отримувача пенсії у межах одного операційного дня після отримання відомостей про його смерть, право позивача відповідачем не порушено.

За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 8353,16 грн. відсутні, і тому в позові слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.11.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна