ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.2015 року Справа № 907/1109/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз", м. Ужгород

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Минай

про стягнення 6 808,81 грн.,

Суддя господарського суду -Кривка В.П.

представники:

Позивача - Коцур Т.Б., представник за довіреністю;

Вишневський В.В., довіреність №07/104д від 18.08.2015 року;

Відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз", м. Ужгород заявлено позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Минай про стягнення 6 808,81 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі укладеного між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз" та ФОП ОСОБА_2 договору №ТП-ПРк-1104-У/2013 від 03.01.2013 року на постачання природного газу за врегульованим тарифом, позивач поставив відповідачу у червні 2015 року природній газ, який останнім було спожито у обсязі 703 куб. м на загальну суму 6 319,09 грн. Проте відповідач свої зобов'язання за Договором щодо оплати поставленого природного газу в повному обсязі не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 12.10.2015 року складає 5 854,26 грн. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань, відповідно до умов договору та закону позивачем проведено нарахування за прострочення платежів, і просив стягнути з відповідача суму 6 808,81 грн., в т.ч. 5854,26 грн. основного боргу, 27,33грн. інфляційних втрат, 47,64 грн. 3% річних та 879,58 грн. пені.

У ході судового розгляду уповноважений представники позивача в зв'язку з оплатою відповідачем в процесі розгляду справи заявленої до стягнення суми основного боргу, подали письмову заяву, в порядку ст. 22 ГПК України, в якій позовні вимоги зменшено і просятьь стягнути з відповідача 27,33 грн. інфляційних втрат, 47,64 грн. 3% річних та 879,58 грн. пені. Суму основного боргу просять не розглядати. За таких обставин, суд розглядає зменшені (уточнені) позовні вимоги.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи на адресу вказану позивачем, в т.ч. підтверджену реєстраційними документами (ухвали суду від 19.10.2015 року та 03.11.2015 року надіслані відповідачу рекомендованою кореспонденцією, повідомлення органу зв'язку - в матеріалах справи), проте відповідач своїми процесуальними правами не скористався: у судові засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, витребувані ухвалами докази та документи не подав, причин неявки та невиконання вимог суду не повідомив, тому справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз" (Постачальник) та ФОП ОСОБА_2 (Споживач) був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №ТП-ПРк-1104-У/2013 (а.с.11-16).

Відповідно до пункту 1.1 договору Постачальник постачає природній газ Споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах передбачених Договором.

Згідно умов договору, послуги з постачання газу підтверджуються підписаними Сторонами актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 4.7 Договору оплату за газ Споживач здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на умовах 100% передоплати вартості запланованих місячних обсягів до 25 числа місяця попереднього місяця поставки. Остаточний розрахунок за звітній місяць здійснюється на підставі двохстороннього акту приймання-передачі газу до 5 числа місяця, наступного за звітнім місяцем поставки газу.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято та спожито природний газ в кількості 703 куб.м. на загальну суму 6 319,09 грн., що достовірно підтверджується узгодженим відповідачем двостороннім актом приймання - передачі природного газу, а саме: актом №ЗК000019190 року від 30.06.2015 року (а.с. 17). Як стверджує позивач та вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо проведення оплати за прийнятий природній газ не здійснив, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка становить 5 854,26 грн. (станом на червень 2015 року відповідач мав на рахунку аванс по оплаті за спожитий природній газ на суму 464,83 грн.). У зв'язку з не оплатою за поставлений товар позивач звертався до відповідача з претензією (а.с. 9), якою повідомлено про наявність зазначеної заборгованості та заявлено вимогу щодо її оплати, проте відповідач на вказану вимогу не відреагував, заборгованість не погасив, що спонукало позивача вдатися до судового захисту порушеного права, шляхом звернення до суду з даним позовом про стягнення зазначеної суми боргу.

Таким чином, заявлені вимоги про стягнення заборгованості за спожитий природній газ станом на момент звернення до суду з даним позовом становили 5 854,26 грн., належним чином доведені матеріалами справи, умовами договору, узгодженим відповідачем актом приймання-передачі природного газу, відповідачем в установленому порядку не спростовано та не заперечені.

Між тим, надалі у ході судового засідання уповноважений представник позивача подав письмову довідку, в якій повідомлено про сплату відповідачем 26.10.2015 року, тобто після порушення провадження у даній справі, заявленого до стягнення основного боргу у сумі 5 854,26 грн. (докази в матеріалах справи). У зв'язку з цим, ним також подано письмову заяву в порядку ст. 22 ГПК України про зменшення суми позовних вимог, і просить стягнути з ОСОБА_2 решту заявленої до стягнення суми, а саме за прострочення виконання грошових зобов'язань нараховані ним 879,58 грн. - пені, 47,64 грн. - 3% річних та 27,33 грн. - інфляційних нарахувань, а також покласти на відповідача судовий збір.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV з наступними змінами та доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-IV з наступними змінами та доповненнями) господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання). Згідно до ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Пунктом 6.2.2 Договору сторони обумовили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених договором, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за яким сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Проведені позивачем нарахування суми пені обумовлені договором, належним чином розраховані, відповідно до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року N 543/96 -ВР та вимог ст. 232 ГК України (заявлений період нарахування 06.07.2015 року по 12.10.2015 року, розгорнутий розрахунок, а.с. 18), тому заявлені у зазначеній частині вимоги підлягають задоволенню судом повністю у сумі 879,58 грн.

Поряд з цим, покликаючись на положення ст. 625 ЦК України заявник вимагає застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання грошових зобов'язань в сумі 47,64 грн. - 3% річних та 27,33 грн. інфляційних втрат (розгорнутий розрахунок в матеріалах справи, а.с.19-20).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені в зазначеній частині вимоги належним чином розраховані (розгорнутий розрахунок в матеріалах справи, а.с. 19-20), обумовлені законом, відповідачем в установленому порядку не заперечені та не спростовані, тому підлягають до задоволення повністю.

У відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, який становить 1 218 грн. покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз", м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 () суму 954 (дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 55 коп., а також суму 1 218 (Одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.11.2015 року

Суддя В.Кривка