РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015Справа №910/20608/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/20608/15

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»;

про стягнення 362 667,18 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 30.09.2015р.;

від відповідача: Кренець О.С., довіреність № 13-11-26099 від 30.09.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (надалі - відповідач) про стягнення 362 667,18 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після припинення дії договору оренди № 7332 від 18.12.2007р., укладеного між позивачем та відповідачем, позивачем були виконані роботи по відновленню орендованого приміщення та заміну котельного обладнання в такому приміщенні, що спричинило понесення збитків позивачем у сумі 260 191,38 грн., а також позивач просить стягнути з відповідача упущену вигоду в сумі 102 475,80 грн. за період здійснення відновлювальних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2015р. порушено провадження у справі № 910/20608/15 та розгляд справи призначений на 10.09.2015р.

Ухвалою суду від 10.09.2015р. було відкладено розгляд справи на 01.10.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін та неподанням всіх витребуваних доказів.

Присутній у судовому засіданні 01.10.2015р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та подав витребувані докази.

Представник відповідача в засіданні суду також подав витребувані докази та заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не надав належних доказів в обґрунтування заявлених вимог. Крім того, представник відповідача зазначив, що приписами ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього. Тобто будь-які вимоги, які надійшли після закінчення визначеного законом 30-денного строку з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Ухвалою від 01.10.2015р. суд, на підставі ст. 69 ГПК України, продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відклав розгляд справи на 26.10.2015р., у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів у справі.

Присутній у судовому засіданні 26.10.2015р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позові, та надав суду письмові пояснення та заперечення на відзив відповідача.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позов.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2007р. між позивачем (за договором - орендодавець) та відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є відповідач (за договором - орендар), було укладено договір № 7332, у відповідності з п.п. 1.1., 1.2., 1.3. якого позивач зобов'язався передати відповідачу, а відповідач прийняти від позивача в платне, тимчасове користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке належить позивачу на праві приватної сумісної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - орендоване майно), загальною площею 125,9 кв. м., вартість якого відповідно до висновку про вартість об'єкта оцінки становить 638 977,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору, орендоване майно передається відповідачу для розміщення відділення ВАТ «КБ «Надра».

Згідно з п..3.1 договору, строк оренди становить десять років з дня передачі майна орендарю, яким є дата підписання акту прийому-передачі майна в оренду.

18.12.2007р. позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення загальною площею 125,9 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується актом прийому-передачі орендованого майна, який підписаний повноважними представниками сторін. Також, у даному акті визначено, що у разі закінчення терміну оренди за договором чи дострокового його розірвання, орендар зобов'язаний повернути орендодавцю майно в належному стані, не гіршому, ніж на моменту його передачі в оренду, відповідно до технічного паспорта будинку, звіту про експертну оцінку майна від 30.09.2007р. та цього акту і відшкодувати збитки, в разі погіршення стану або втрати (повної чи часткової) майна.

За умовами п.6.3 договору, орендар має право за письмовою згодою орендодавця проводити перебудову, реконструкцію, добудову, перепланування, модернізацію, а також проводити інше поліпшення орендованого майна. Витрати орендаря на проведення перебудов, реконструкцій, добудов, перепланування,модернізацію, а також інше поліпшення орендованого майна, не можуть бути зараховані в рахунок орендних платежів. Під час строку оренди орендар за свій рахунок несе витрати по поточному ремонту орендованого приміщення яв всередині, так і зовні, проводить ремонт закріпленої території.

В матеріалах справи наявний лист ВАТ «КБ «Надра», погоджений з позивачем, про надання дозволу на проведення ремонтно-будівельних робіт у нових стандартах в рамках реалізації проекту з ребрендінгу ВАТ «КБ «Надра» в орендованому банком приміщенні за адресою АДРЕСА_1.

Умовами п.5.3 договору встановлено, що у випадку закінчення строку дії цього договору або дострокового його припинення (з урахування п.8.2 договору), орендар не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі, повинен звільнити приміщення та передати його орендодавцю у належному технічному стані відповідно до акту прийому-передачі від 01.11.2007р.

У випадках закінчення строку дії або дострокового припинення цього договору, зроблені орендарем за згодою орендодавця віддільні поліпшення орендованого майна демонтуються орендарем, а у випадку їх невід'ємності та неможливості демонтування, або якщо це призведе до погіршення конструкцій, орендодавець не відшкодовує понесені орендарем витрати (п.6.4 договору).

Так, 26.06.2015р. відповідачем було повернуто позивачу орендоване приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною 125,9 кв. м., що підтверджується підписаним уповноваженими представниками сторін актом прийому-передачі орендованого майна з оренди. У п. 2 даного акту сторони встановили, що, у зв'язку з переплануванням приміщення банком, загальна площа зменшилась на 11 кв. м. і становить на час передачі - 114,9 кв. м. Станом на 26.06.2015р. газовий котел «Юнкерс» знаходиться в неробочому стані та підлягає заміні.

Як зазначає позивач у позові, після повернення орендованого майна відповідачем, було здійснено огляд приміщення, за результатами якого складено акт огляду приміщення від 26.06.2015р. та встановлено, що для приведення приміщення до стану, в якому воно було передано відповідачу відповідно до технічної документації, необхідно провести ряд робіт, перелік яких наведено в акті. При цьому, позивач зазначив, що представник відповідача відмовився підписати вказаний акт, про що позивачем також складено відповідний акт.

На підставі локального кошторису відновлення приміщень від 01.07.2015р. загальна вартість робіт склала 239 857,00 грн., на підставі локального кошторису від 01.07.2015р. вартість проведення робіт по заміні котельного обладнання становить 20 334,38 грн.

Враховуючи, що необхідність здійснення позивачем робіт по відновленню орендованого приміщення та котельного обладнання виникла з обставин здійснення відповідачем ремонтно-будівельних робіт, внаслідок чого позивачем понесені збитки, останній звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача суму збитків у розмірі 260 191,38 грн.

Приписами ч. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміють витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені особою, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

В силу ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, під збитками розуміються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, підставою для відшкодування збитків є наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Обов'язок доказування та подання доказів, відповідно до ст. 33 ГПК України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не надав належних доказів в обґрунтування заявлених вимог. Крім того, представник відповідача зазначив, що приписами ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього. Тобто будь-які вимоги, які надійшли після закінчення визначеного законом 30-денного строку з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено вину відповідача у виникненні збитків у сумі 239 857,00 грн. та причинний зв'язок між поведінкою відповідача і виникненням збитків, з огляду на наступне.

Позивачем не надано доказів втрати або пошкодження відповідачем орендованого приміщення, що сталися з вини відповідача; надані позивачем акти огляду приміщення та про відмову від підпису складені без дотримання чинного законодавства, без створення відповідної комісії; а також відсутні докази запрошення відповідача на огляд приміщення, присутності представника відповідача під час огляду приміщення, надсилання зазначених актів відповідачу тощо.

Також, позивачем не доведено необхідності здійснення будь-яких витрат на відновлення орендованого приміщення, зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься лист, яким позивач погодив здійснення відповідачем будівельно-монтажних робіт у приміщенні.

Окрім того, позивачем не надано доказів виконання відновлювальних робіт орендованого приміщення, як то акт виконаних робіт на суму 239 857,00 грн. та договір на виконання таких робіт, а також доказів понесення витрат у сумі 239 857,00 грн. Квитанція до прибуткового касового ордера № 17 від 15.09.2015р. не підтверджує сплату позивачем за відновлювальні роботи саме орендованого відповідачем приміщення, оскільки з неї не можливо встановити в якому саме приміщенні такі роботи мають виконуватись та на виконання якого договору. Додані позивачем фотографії не підтверджують факту заподіяння збитків відповідачем, оскільки з них не можливо встановити, що саме у такому стані, як видно з фотографій, відповідач повернув позивачу приміщення, згідно з актом від 26.06.2015р., і взагалі, що на фотографіях саме те приміщення, яке орендував відповідач за договором від 18.12.2007р. При цьому, суду не надано доказів, що під час здійснення фотозйомки спірного приміщення були присутні відповідні експерти та фахівці, а відтак додані до справи фотографії приміщення, суд визнає неналежними доказами в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 239 857,00 грн. збитків задоволенню не підлягають.

Водночас, суд задовольняє вимогу про стягнення суми збитків у розмірі 20 334,38 грн., понесених на заміну котельного обладнання, оскільки судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на момент повернення орендованого приміщення сторонами встановлено факт несправності газового котла та необхідності його заміни, а здійснення заміни котла підтверджується Актом № 7-0-1-1 від 01.07.2015р. (форми КБ-2в) на суму 20 334,38 грн., за який позивачем було сплачено відповідну суму.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, не спростовують вказаного висновку суду.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на приписи Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки у п. 2 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону визначено, що заборона на задоволення вимог кредитора не поширюється на зобов'язання банку, пов'язані з його господарською діяльністю, зокрема, що стосуються виконання договорів оренди приміщень.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 102 475,80 грн. упущеної вигоди за період здійснення відновлювальних робіт, які будуть тривати протягом трьох місяців (за розрахунком позивача).

У п. 1 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 01.04.1994р. №02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди» зазначено, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладання на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (ст. 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Позивач визначає розмір упущеної вигоди з розрахунку тривалості відновлювальних робіт, які будуть тривати протягом трьох місяців, та вартості оренди приміщень у сумі 34 158,60 грн.(вартість оренди згідно з договором, укладеним з відповідачем)

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів на доведення підстав для стягнення з відповідача 102 475,80 грн. упущеної вигоди, з огляду на наступне.

Збитками у вигляді упущеної вигоди - є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Як встановлено вище судом, позивачем належними та допустимими доказами не доведено вину відповідача у виникненні збитків та причинний зв'язок між поведінкою відповідача і виникненням збитків, до того ж, позивачем не доведено необхідність здійснення відновлювального ремонту приміщення та не доведено самого факту завдання збитків відповідачем. Також, матеріали справи не містять доказів про існування потенційного контрагента позивача на укладення договору оренди спірного приміщення з орендною платою в сумі 34 158,60 грн. на місяць, починаючи з моменту повернення відповідачем орендованого приміщення.

За відсутності протиправної поведінки, причинного зв'язку та вини відповідача, підстави для стягнення з відповідача упущеної вигоди у розмірі 102 475,80 грн. відсутні.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, виходячи з вищевикладених обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема, 15; ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (77000, АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) збитки в сумі 20 334 грн. 38 коп. та судовий збір у розмірі 406 грн. 69 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 30.10.2015р.

Суддя А.І. Привалов