ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Справа № 904/736/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

суддів Грека Б.М.,

Ковтонюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"
на рішеннягосподарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. (суддя Євстигнеєва Н.М.)
та на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 р. (судді Дармін М.О., Березкіна О.В., Чус О.В.)
у справі№904/736/15 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан "Поплавок"
доПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"
простягнення 20 138 грн. 82 коп.
за участю представників:
від позивача не з'явився
від відповідачаНосик Б.М., довіреність №341/1001 від 01.09.2015 р.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресторан "Поплавок" (далі - ТОВ "Ресторан "Поплавок") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі - ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго") про стягнення 20 138 грн. 82 коп.

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що через неправомірну відмову відповідача в коригуванні договірної величини споживання електричної енергії, останнім безпідставно отримано від позивача заявлені до стягнення грошові кошти.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. у справі №904/736/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 р., позов задоволено частково, а саме: стягнуто з ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" на користь ТОВ "Ресторан "Поплавок" грошові кошти у розмірі 9 521 грн. 29 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Під час судового розгляду справи господарські суди попередніх інстанцій, зокрема, встановили, що позивач звернувся до відповідача з заявою про збільшення обсягів споживання електроенергії в липні 2014 р. з порушенням 5-ти денного строку звернення, встановленого п. 5.1 договору про постачання електричної енергії, а тому відмовили в заявлених позовни вимогах в частині стягнення 10 617 грн. 53 коп.

Однак, враховуючи, що у серпні 2014 року позивач повторно звернувся до відповідача з аналогічною заявою і попередньо здійснив часткову оплату за додатково заявлений обсяг електричної енергії, місцевий та апеляційний господарські суди визнали наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 9 521грн. 29 коп., як зайво сплачених грошових коштів.

Не погодившись з прийнятими господарськими судами попередніх інстанцій судовими актами, ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. в частині стягнення 9 521 грн. 29 коп. та відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Так, на думку скаржника, встановлення іншої величини споживання електроенергії, зокрема, на рівні фактичної оплати, не відповідало заяві споживача, а, отже, часткове задоволення даної заяви було б порушенням умов узгодження договірної величини споживання електроенергії.

Крім того, заявник касаційної скарги наголошує на відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 1212 Цивільного кодексу України, яка регулює порядок відшкодування позадоговірної шкоди.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.10.2015 р., колегією суддів у складі: суддя Карабань В.Я. - головуючий, судді Ємельянов А.С. (доповідач у справі), Ковтонюк Л.В., касаційну скаргу ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 09.11.2015 р.

Розпорядженням Секретаря четвертої судової палати №05-05/2078 від 09.11.2015 р., у зв'язку з відпусткою судді Карабаня В.Я., для розгляду касаційної скарги ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 р. у справі №904/736/15 сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України в наступному складі: суддя Ємельянов А.С. - головуючий, судді Грек Б.М., Ковтонюк Л.В.

В судове засідання 09.11.2015 р. з'явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду касаційної скарги без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні просив скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. в частині стягнення 9 521 грн. 29 коп. та в цій частині прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 02.08.2011 р. між ПАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", яке змінило назву на ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", (постачальник) та ТОВ "Ресторан "Поплавок" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №033270.

За умовами даного договору постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 126,0 кВт, величини якої по об'єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до додатку №1 до договору постачання електричної енергії, обсяги очікуваного споживання електричної енергії та потужності споживачем становлять, зокрема, у червні 2014 року - 16,0 тис.кВт, у липні 2014 року - 16,0 тис.кВт, у серпні 2014 року - 16,0 тис.кВт.

Одночасно, п. 4.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ), передбачено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Зважаючи на вказані положення ПКЕЕ, позивач звернувся до відповідача із заявою вих. №24 від 17.07.2014 р., в якій просив збільшити договірну величину постачання електричної енергії у липні на 10 000 кВт/год, тобто з 16 000 кВт/год до 26 000 кВт/год. До вказаної заяви позивачем додано квитанцію про сплату додатково заявленого обсягу споживання в сумі 19 530 грн. 45 коп.

Листом вих. №26843/РВЕ106000 від 21.07.2014 р. ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" відмовило в коригуванні договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий період - липень 2014 року. Як зазначено в листі, підставою для відмови в коригуванні договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий період стало порушення споживачем терміну звернення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у липні 2014 року позивач спожив 21 628 кВт/год електричної енергії, з яких 16 000 кВт планових, а 5 628 кВт/год були розцінені постачальником як перевищення обсягів та обліковані за подвійним тарифом. Тобто, у зв'язку з відмовою в коригуванні договірної величини споживання електричної енергії, відповідачем додатково нараховано та стягнуто з позивача 8 010 грн. 44 коп.

Надалі, ТОВ "Ресторан "Поплавок" звернулося до постачальника із заявою вих. №26 від 08.08.2014 р. про збільшення обсягів енергопостачання на серпень 2014 р., в якій зазначалось про вже здійснену оплату додатково заявленої електроенергії на суму 19 530 грн. 45 коп., згідно з квитанцією від 17.07.2014 р.

Однак, відповідач відмовив позивачу у коригуванні договірної величини і на серпень 2014 року з підстав відсутності доказів повної оплати за додатково заявлений обсяг споживання електричної енергії на розрахунковий період. Вказане підтверджується листом ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" вих. №305-39/РВЕ06000 від 12.08.2014 р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Враховуючи, що у серпні 2014 року ТОВ "Ресторан "Поплавок" спожило 28 009 кВт/год, то 12 009 кВт/год (28 009 кВт/год - 26 000кВт/год) було обліковано відповідачем за подвійним тарифом на суму 17 092 грн. 64 коп.

Матеріалами справи підтверджується, що дана сума була сплачена споживачем. При цьому, позивач наголошує, що здійснив відповідну оплату лише через попередження про відключення електроенергії.

Разом з цим, на думку позивача, ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" необґрунтовано відмовлено в корегуванні договірної величини споживання електричної енергії на розрахункові періоди липень 2014 року та серпень 2014 року, що призвело до безпідставного отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 20 138 грн. 82 коп.

Зазначені спірні правовідносини стали предметом судового розгляду у справі №904/736/15.

Так, господарські суди попередніх інстанцій частково погодились з доводами позивача та задовольнили позовні вимоги на суму 9 521 грн. 29 коп., з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Наведеним вище п. 4.4 ПКЕЕ передбачено право споживача звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

При цьому, відповідна заява споживача має бути задоволена за наявності сукупності таких обставин:

1. споживачем попередньо оплачено додатково заявлені обсяги електричної енергії;

2. постачальником за регульованим тарифом отримано заяву споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 1 додатку 3 до договору №033270 від 02.08.2011 р. розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електроенергії становить один місяць, а саме з 24 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Зважаючи на викладене, місцевий та апеляційний господарські суди визнали правомірною відмову постачальника в коригуванні договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий період - липень 2014 року, оскільки відповідна заява була подана позивачем з порушенням терміну звернення, а саме 17.07.2014 р., тобто за чотири робочі дні до кінця розрахункового періоду.

Вказане стало підставою для відмови у стягненні з відповідача 10 671 грн. 53 коп., як безпідставно отриманих грошових коштів.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає викладену правову позицію господарських судів попередніх інстанцій законною та обґрунтованою.

Одночасно, господарський суд касаційної інстанції вважає, що місцевим та апеляційним господарськими судами вірно визначено наявність у відповідача обов'язку скорегувати обсяг постачання електричної енергії за серпень 2014 року до 24 027 кВт/год, тобто збільшити його на 8 027 кВт/год, які позивач попередньо оплатив на момент подання відповідної заяви.

При цьому, згідно з приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В силу ч. 2 даної статті, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, для з'ясування чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного ст. 1212 Цивільного кодексу України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для його виникнення, а саме: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність підстав для цього.

Враховуючи наведене, судова колегія Вищого господарського суду України приходить до висновку, що місцевим та апеляційним господарськими судами правомірно застосовано до спірних правовідносин вказану правову норму, оскільки відповідні дії були вчинені сторонами справи не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Таким чином, господарськими судами попередніх інстанцій правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача 9 521 грн. 29 коп. безпідставно отриманих грошових коштів.

Отже, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки суду першої та апеляційної інстанцій такими, що відповідають наданим доказам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального та процесуального права, оскільки місцевий та апеляційний господарські суди в порядку ст. ст. 33, 34, 35, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили та належним чином оцінили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін. На підставі встановлених фактичних обставин з'ясували дійсні права і обов'язки сторін, вірно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові акти у даній справі прийняті судами попередніх інстанцій при повному з'ясуванні фактичних обставин справи у відповідності з нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для їх зміни чи скасування не вбачається. Натомість, доводи, викладені у касаційній скарзі, судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними доказами та матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 р. у справі №904/736/15 залишити без змін.

Головуючий суддя А.С. Ємельянов

Судді Б.М. Грек

Л.В. Ковтонюк