Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

05 листопада 2015 року Справа №927/1344/15

За ПОЗОВОМ: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент"

бульвар І. Лепсе, 4, пов. 7, м. Київ, 03067

До ВІДПОВІДАЧА: Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп"

юридична адреса: вул. Щорса, 66/1, м. Чернігів, 14014

адреса для листування: вул. Олевська, 7/268, м. Київ, 03164

Про стягнення 128022,39 грн.

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність б/н від 16.03.2015.

Від Відповідача: ОСОБА_3 представник, довіреність б/н від 30.03.2015.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп" про стягнення 128022,39грн., в тому числі 7283,48 грн. 3% річних та 120738,91 грн. інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ Господарського суду Київської області, виданий на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2015 у справі №911/1351/15, яким з стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" 369232,12 грн. основного боргу, 7384,65 грн. судового збору, фактично не виконаний.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, у судовому засіданні представник Відповідача усно позовні вимоги визнав у повному обсязі, несплату заборгованості пояснив складним фінансовим становищем товариства.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.07.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 12.11.2014.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 22.06.2007, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.09.2015 та Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29.10.2015.

Копії вищевказаних виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.04.2015 у справі №911/1351/15 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" 369232,12грн. основного боргу та 7384,65 грн. судового збору

Даним рішенням встановлено, зокрема, таке.

01.06.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" (продавець) було укладено договір №01-06/2012-9 (договір), згідно п.1.1 якого, продавець зобов'язується передати будівельні матеріали (надалі - товар), у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його, в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1. договору, найменування, кількість, асортимент товару, що постачається за цим договором, вказується в специфікації, яка підписується сторонами та є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 5.2. договору визначено, що ціна договору є сумою цін, вказаних у специфікаціях до договору, та на момент підписання договору становить 369 232,12 грн. (триста шістдесят дев'ять тисяч двісті тридцять дві гривні 12 копійок), в тому числі ПДВ 20% - 61 538,69 грн. (шістдесят одна тисяча п'ятсот тридцять вісім гривень 69 копійок).

Згідно п.5.4. договору, оплата товару здійснюється за ціною, вказаною у специфікації, у гривнях шляхом покупцем перерахування коштів на поточний рахунок продавця, вказаний у цьому договорі протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати підписання сторонами видаткової накладної (чи акту приймання-передачі).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (п. 6.1. договору).

Судом встановлено, що продавець на виконання вимог п.1.1. договору, з дотриманням положень ст.ст.526, 629, 712 Цивільного кодексу України поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 369 232,12 грн., що підтверджується видатковою накладною №169 від 30.06.2012 року, яка підписана представниками сторін договору без будь-яких заперечень з приводу зазначених у вказаній видатковій накладній вартості, кількості та якості поставленого продавцем товару, з метою засвідчення факту прийняття покупцем товару в обсязі, кількості, якості та вартості, визначених у видатковій накладній, копія якої знаходиться в матеріалах справи і достовірність яких відповідач не заперечує.

Тобто, підписана покупцем видаткова накладна без будь-якого зазначення покупцем про незгоду із зазначеною у вказаній видатковій накладній вартістю, обсягом та якістю поставленого продавцем товару свідчать про належне виконання продавцем своїх зобов'язань за договором.

Разом з тим, покупцем та продавцем підписано акт звірки взаєморозрахунків, скріплений печатками сторін, з якого вбачається, що станом на 21.12.2014 року заборгованість покупця перед продавцем становить 369 232,12 грн.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази сплати покупцем заборгованості за договором №01-06/2012-9 від 01.06.2012 року у сумі 369 232,12 грн.

Разом з тим встановлено, що 22.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" (первісний кредитор), товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" (новий кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп" (боржник) було укладено договір №22-12/-14 про відступленні права вимоги (договір про відступлення права вимоги), відповідно до п. 1.1., первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги на суму 369 232,12 грн. (триста шістдесят дев'ять тисяч двісті тридцять дві гривні 12 копійок), що належить первісному кредиторові за договором №01-06/2012-9 від 01.06.2012 року, укладеним з боржником, і стає кредитором за вказаним зобов'язанням.

Відповідно до п.1.3. договору про відступлення права вимоги, боржник сплачує новому кредитору суму боргу у розмірі 369 232,12 грн. (триста шістдесят дев'ять тисяч двісті тридцять дві гривні 12 копійок) до 31 січня 2015 року (включно).

Таким чином, Позивачу передано вищезазначені вимоги у відповідності до норм чинного законодавства України та із дотриманням положень статті 514 ЦК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що Позивач довів та Відповідач не спростував належними і допустимими доказами те, що у Відповідача перед Позивачем наявна заборгованість за договором від 01.06.2012 року №01-06/2012-9 у вигляді боргу у сумі 369 232,12 грн.

Рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2015 у справі №911/1351/15 набрало законної сили 08.05.2015.

Наказ про примусове виконання даного рішення було видано Господарським судом Київської області 12.05.2015.

03.06.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного наказу.

Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 18.09.2015 №41128 під час проведення виконавчих дій, у звязку з відсутністю коштів на розрахункових рахунках боржника, а також рухомого чи нерухомого майна заборгованість в примусовому порядку не стягнуто, станом на 18.09.2015 залишок боргу згідно наказу Господарського суду Київської області №911/1351/15 від 12.05.2015 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" становить 369232,12 грн. основного боргу, 7384,65 грн. судового збору

Копії рішення Господарського суду Київської області, наказу про примусове виконання даного рішення, постанови про відкриття виконавчого провадження, листа відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 18.09.2015 №41128 містяться в матеріалах справи № 927/1344/15.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи, що наказ Господарського суду Київської області, виданий на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2015 у справі №911/1351/15, яким з стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" 369232,12 грн. основного боргу, 7384,65 грн. судового збору, фактично не виконаний, Позивач просить стягнути з Відповідача 7283,48 грн. 3% річних за період з 01.02.2015 по 28.09.2015 та 120738,91 грн. інфляційних за лютий червень 2015 року, нарахованих на суму основного боргу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГКУ):

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2015 у справі №911/1351/15, яке набрало законної сили 08.05.2015, в межах справи №911/1351/15 не розглядалося питання про стягнення інфляційних та 3% річних.

Листом відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 18.09.2015 №41128 підтверджується, що станом на 18.09.2015 залишок боргу згідно наказу Господарського суду Київської області №911/1351/15 від 12.05.2015 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" становить 369232,12 грн. основного боргу, 7384,65 грн. судового збору

У судовому засіданні представник Відповідача підтвердив наявність заборгованості останнього в сумі 369232,12 грн. на користь Позивача.

Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України є обґрунтованим.

Даний висновок повністю відповідає висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду України від 12.09.2011 у справі №6/433-42/183, від 14.11.2011 у справі №12/207.

Згідно зі ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Відповідно до п.7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (із змінами):

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що позов про стягнення з Відповідача 7283,48 грн. 3% річних за період з 01.02.2015 по 28.09.2015 та 120738,91 грн. інфляційних за лютий червень 2015 року, нарахованих на суму 369232,12 грн. основного боргу, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів, які б спростовували викладені обставини, не надав, у судовому засіданні представник Відповідача усно позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача суд доходить висновку, що, відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу, судовий збір в повному обсязі має бути покладений на Відповідача.

Керуючись ст.ст.22, 33, 35, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛІД-Груп" (вул. Щорса, 66/1, м. Чернігів, 14014, ідентифікаційний код 35249530) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Девелопмент" (бульвар І. Лепсе, 4, пов. 7, м.Київ, 03067, ідентифікаційний код 39486873) 7283 грн. 48 коп. 3% річних, 120738 грн. 91 коп. інфляційних та 1920 грн. 34 коп. на відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06 листопада 2015 року.

Суддя І.В. Кушнір