ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 2/41-10-1813
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,
суддів -Жукової Л.В.,
Погребняка В.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі №2/41-10-1813 за заявою ОСОБА_4 про визнання банкрутом Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка",-

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.06.2015р. (суддя Бахарєв Б.О.) затверджено розмір оплати послуг арбітражного керуючого Дворніченка Олександра Олексійовича за виконання повноважень розпорядника майна Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" за період з 19.11.2013р. по 16.05.2014р. на загальну суму 14 411,69 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 (колегія суддів: К.В. Богатир - головуючий, М.А. Мирошниченко, О.Ю. Аленін) апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дворніченко Олександра Олексійовича задоволено частково, ухвалу господарського суду Одеської області від 25.06.2015р. про затвердження розміру оплати послуг арбітражного керуючого Дворніченко Олександра Олексійовича змінено та викладено її резолютивну частину в наступній редакції: "Затвердити оплату послуг арбітражного керуючого Дворніченко Олександра Олексійовича в якості розпорядника майна боржника за період з 19.11.2013р. по 09.09.2014р. у розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство, але не менше двох мінімальних заробітних плат, за рахунок коштів кредитора громадянина ОСОБА_4, за заявою якого була порушена справа №2/41-10-1813 про банкрутство Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка".

ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 та прийняти нове рішення, яким затвердити оплату послуг арбітражного керуючого Дворніченко Олександра Олексійовича в якості розпорядника майна боржника за період з 19.11.2013р. по 16.05.2014р. у розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство, але не менше двох мінімальних заробітних плат, за рахунок коштів Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" або кредиторів, внесених в реєстр вимог кредиторів пропорційно до їх вимог, посилаються на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.ст. 3-1,16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 1, 2 Закон України "Про кредитні спілки".

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Білошкап О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2010 порушено провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" за заявою ОСОБА_4, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Колмикову Т.О.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр" від 15.05.2010.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.11.2013 припинено повноваження розпорядника майна Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" арбітражного керуючого Калашникової Юлії Володимирівни , призначено розпорядником майна Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" арбітражного керуючого Дворніченка Олександра Олексійовича.

18.06.2014р. до господарського суду Одеської області надійшло повідомлення головного управління юстиції в Одеській області щодо прийняття рішення про припинення діяльності арбітражного керуючого Дворніченка Олександра Олексійовича на підставі наказу Міністерства юстиції України №774/5 від 16.05.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.09.2014р. припинено повноваження розпорядника майна Кредитної спілки "Промислово - фінансова спілка" арбітражного керуючого Дворніченка Олександра Олексійовича, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Калашнікову Юлію Володимирівну.

Постановою господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. Кредитну спілку "Промислово - фінансова спілка" визнано банкрутом, відкрито відносно Кредитної спілки "Промислово - фінансова спілка" ліквідаційну процедуру, передбачену ст.ст. 37- 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", призначено ліквідатором арбітражного керуючого Калашнікову Юлію Володимирівну.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.06.2015р. припинено повноваження ліквідатора Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" арбітражного керуючого Калашнікової Юлії Володимирівни та призначено арбітражного керуючого Сніткіну Ірину Анатоліївну ліквідатором Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка".

16.06.2015 арбітражний керуючий Дворніченко Олександр Олексійович звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про затвердження розміру оплати послуг на загальну суму 23 629,20грн. за виконання ним повноважень розпорядника майна Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" за період з 19.11.2013р. по 09.09.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.06.2015р. затверджено розмір оплати послуг арбітражного керуючого Дворніченко Олександра Олексійовича за виконання повноважень розпорядника майна Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" за період з 19.11.2013р. по 16.05.2014р. на загальну суму 14 411,69 грн. з тих підстав, що згідно наказу Міністерства юстиції України від 16.05.2014р. було прийнято рішення про припинення діяльності арбітражного керуючого Дворніченка Олександра Олексійовича.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 25.06.2015р., арбітражний керуючий Дворніченко Олександр Олексійович звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким затвердити розмір оплати послуг розпорядника майна за період з 19.11.2013р. по 09.09.2014р. на загальну суму 23 629,20грн.

Переглянувши справу в апеляційному порядку відповідно ст.ст.99, 101 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зміни ухвали суду першої інстанції про затвердження оплати послуг арбітражному керуючому Дворніченко О.О. з викладенням її резолютивної частини у новій редакції:

"Затвердити оплату послуг арбітражного керуючого Дворніченко Олександра Олексійовича в якості розпорядника майна боржника за період з 19.11.2013р. по 09.09.2014р. у розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство, але не менше двох мінімальних заробітних плат, за рахунок коштів кредитора громадянина ОСОБА_4, за заявою якого була порушена справа №2/41-10-1813 про банкрутство Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка".

Так, змінюючи ухвалу суду першої інстанції та затверджуючи оплату послуг арбітражного керуючого Дворніченка О.О. за період з 19.11.2013р. по 09.09.2014р., суд апеляційної інстанції послався на фактичне виконання арбітражним керуючим Дворніченком О.О. обов'язків розпорядника майна за період з 19.11.2013р. (ухвала про призначення розпорядником майна) та до винесення господарським судом 09.09.2014р. ухвали про припинення його повноважень як розпорядника майна.

Крім цього, затверджуючи оплату послуг у розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство, але не менше двох мінімальних заробітних плат, за рахунок коштів кредитора громадянина ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції визначив джерела оплати послуг розпорядника майна - арбітражного керуючого Дворніченко О.О. за період з 19.11.2013р. по 09.09.2014р. та вирішив покласти цей обов'язок на кредитора - громадянина ОСОБА_4, за заявою якого була порушена справа про банкрутство Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", пославшись на те, що оплата послуг арбітражного керуючого за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого було порушено справу про банкрутство.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Згідно п. 12 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника. Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, в своєму клопотанні про затвердження розміру оплати послуг арбітражний керуючий Дворніченко О.О. посилався на те, що рішенням комітету кредиторів встановлено розмір оплати його послуг як розпорядника майном боржника, а саме, дві мінімальні заробітні плати за весь період виконання ним своїх повноважень. У зв'язку з чим Дворніченко О.О. просив затвердити розмір оплати його послуг на загальну суму 23 629,20грн. з розрахунку дві мінімальні заробітні плати за період з 19.11.2013р. по 09.09.2014р.

Взявши до уваги здійснений арбітражним керуючим розрахунок оплати його послуг як розпорядника майна та врахувавши наказ Міністерства юстиції України від 16.05.2014р. про припинення діяльності арбітражного керуючого Дворніченка Олександра Олексійовича, суд першої інстанції затвердив розмір оплати послуг арбітражного керуючого Дворніченка О.О. на загальну суму 14 411,69 грн. за виконання ним повноважень розпорядника майна тільки за період з 19.11.2013р. по 16.05.2014р.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 84 ГПК України у мотивувальній частині рішення вказуються, зокрема, обставини справи, встановлені господарським судом, докази, на підставі яких прийнято рішення; доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін.

Згідно ч.2 ст.105 ГПК України у постанові мають бути зазначені: обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Однак, суд апеляційної інстанції дійшовши висновку про необхідність зміни ухвали суду першої інстанції, належним чином не мотивував свої висновки щодо затвердження оплати послуг арбітражного керуючого Дворніченка О.О. за період з 19.11.2013р. по 09.09.2014р. саме в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство, але не менше двох мінімальних заробітних плат, залишивши поза увагою той факт, що арбітражний керуючий просив затвердити конкретний розмір оплати його послуг, а саме, на загальну суму 23 629,20грн.

Відповідно до п. 16 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду. Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не перевірив доводи арбітражного керуючого Дворніченка О.О. про те, що комітетом кредиторів приймалось рішення про встановлення арбітражному керуючому Дворніченку О.О. розмір оплати його послуг як розпорядника майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за весь період виконання ним своїх повноважень.

Також суд апеляційної інстанції не скористався своїм правом перевірки законності та обґрунтованості рішення місцевого господарського суду у повному обсязі та не перевірив наданий арбітражним керуючим розрахунок оплати його послуг.

Змінюючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції визначив джерела оплати послуг розпорядника майна - арбітражного керуючого Дворніченко О.О. та вирішив покласти цей обов'язок на кредитора - громадянина ОСОБА_4, за заявою якого була порушена справа про банкрутство Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка".

При цьому, суд апеляційної інстанції послався на ст. 103 ГПК України, яка надає йому право за результатами розгляду апеляційної скарги змінити рішення місцевого господарського суду.

Однак, даний висновок суду апеляційної інстанції є помилковим, оскільки в своєму клопотанні арбітражний керуючий Дворніченко О.О. не ставив питання щодо порядку та джерел оплати його послуг і відповідно воно не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково;

4) змінити рішення.

Розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дворніченка О.О., суд апеляційної інстанції вийшов за межі своїх повноважень та прийняв рішення про затвердження оплати послуг арбітражного керуючого за рахунок коштів кредитора громадянина ОСОБА_4, за заявою якого була порушена дана справа про банкрутство, без заявлення відповідної вимоги та розгляду даного питання в суді першої інстанції, тобто за власною ініціативою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були порушені вимоги ст. 101 ГПК України, тому постанова Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції належить врахувати вищевикладене, повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог ст.ст. 99,101 ГПК України постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі №2/41-10-1813 скасувати.

Справу №2/41-10-1813 направити на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Жукова Л.В.
Погребняк В.Я.