РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015Справа №910/22990/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна»
доПриватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»
провідшкодування шкоди в сумі 16 397,79 грн.
СуддяБорисенко І.І.
Представники:
від позивача - Сисоєв Є.О., представник за довіреністю;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 16 397,79 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за повідомленою суду адресою, яка є також адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77.

На призначені судові засідання 13.10.2015р. та 03.11.2015р. представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 25.09.2015р. та 29.10.2015р.

Відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені для належного повідомлення відповідача по справі.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

Суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015р. в м. Києві на бул. Дружби Народів була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля "Джеллі", д.р.н. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_3 та автомобіля «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Джеллі", д.р.н. НОМЕР_1, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2, чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №58831181 та постановою Печерського районного суду м. Києва (справа №757/8865/15-п), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 30.12.2014р. №АТ 486/14.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування від 30.12.2014р. №АТ 486/14, страхового акту №3729 від 20.05.2015р., позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16 897,79 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи видатковим касовим ордером №226 від 20.05.2015р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Джеллі", д.р.н. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_3, під час експлуатації вказаного автомобіля, і її вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва (справа №757/8865/15-п).

На час скоєння вищевказаної ДТП (02.03.2015р.) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб, які на законних підставах експлуатують автомобіль "Джеллі", д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АІ/5962391 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 500 грн., строк дії полісу з 24.02.2015р. до 23.02.2016р.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АІ/5962391 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Джеллі", д.р.н. НОМЕР_1, на час спірної ДТП.

На підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2 позивачем надано суду Звіт про визначення вартості матеріального збитку №1994 складений 15.04.2015р., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (Сврз) автомобіля «Мітсубісі» д.р.н. НОМЕР_2 у результаті його пошкодження при ДТП складає 21 122,24 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,582 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АІ/5962391 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (16 897,79 грн.), з урахуванням того, що Позивачем відраховано франшизу за полісом №АІ/5962391 в сумі 500 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 16 397,79 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі в сумі 16 397,79 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська. буд. 12-А, ідентифікаційний код 34809641) 16 397 (шістнадцять тисяч триста дев'яносто сім) грн. 79 коп. страхового відшкодування, а також 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.11.2015р.

Суддя І.І. Борисенко