ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015р. Справа№ 914/3186/15

За позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Благодійної організації «Фонд розвитку України», м. Львів

про: стягнення 118 527,48 грн.,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №2302-вих-2039 від 07.09.2015 року,

від повідача: не зявився.

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Благодійної організації «Фонд розвитку України» про стягнення 118 527,48 грн. Ухвалою від 07.09.2015 р. із врахуванням ухвали про описку у справі №914/3186/15, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.09.2015р.

Рух справи відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

22.10.2015 року за вх. №4895/15 від позивача поступила заява про зменшення позовних вимог у справі №914/3186/15, в якій просить:

1. Долучити цю заяву до матеріалів справи №914/3186/15.

2. Зменшити позовні вимоги в частині суми заборгованості і Стягнути з Благодійної організації «Фонд розвитку України» (), на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованість в сумі 118 431,37 грн. (сто вісімнадцять тисяч чотириста тридцять одна гривня тридцять сім копійок), в тому числі заборгованість з орендної плати, що виникла за період з 01.06.2012 року до27.05.2013 року, в сумі 34 611,55 грн. та неустойку за період з 28.05.2013 року до 17.07.2014 року за користування приміщенням час прострочення його повернення в сумі 83 819,82 грн.

В судове засідання 26.10.2015 р. представник позивача не зявився, вимоги ухвал суду виконав. Через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку розгляду справи на підставі ст. 69 ГПК України.

В судове засідання 26.10.2015 р. представник відповідача не зявився, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду у даній справі не виконав.

Як вбачається із спеціального витягу з ЄДР ЮО та ФОП наданого відповідно до статей 17 та 221 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та у звязку із розглядом справи №914/3186/15 від 04.09.2015 року за електронним запитом суду від 07.10.2015 року за №21292336, станом на 07.10.2015 року місцезнаходження Благодійної організації «Фонд розвитку України» () 79013, Львівська область, м. Львів, Галицький район, вулиця Генерала Чупринки, 5. Керівник та засновник: ОСОБА_2, проживає за адресою: 01000, АДРЕСА_1.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 26.10.2015 р. прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення позовних вимог у справі №914/3186/15 (вх. №4895/15 від 22.10.2015 року) і продовжено строк розгляду даної справи з 05.11.2015 р. на 15 календарних днів.

Зобовязано даною ухвалою позивача надіслати копію позовної заяви з додатками та заяви про зменшення позовних вимог з додатками керівнику Благодійної організації «Фонд розвитку України» - ОСОБА_2 за адресою: 01000, м. Київ, Дарницький район, вул. Срібнокільська, 24/143 рекомендованим листом з описом вкладення та докази такої відправки - надати суду.

Розгляд справи відкладено на 09.11.2015 р.

В судове засідання 09.11.2015 р. представник позивача зявився, позов підтримав, вимоги ухвали суду виконав. Надав суду докази відправки 29.10.2015 р. відповідачу позовної заяви з додатками із заявою про зменшення позовних вимог - керівнику Благодійної організації «Фонд розвитку України» - ОСОБА_2 за адресою: 01000, м. Київ, Дарницький район, вул. Срібнокільська, 24/143.

В судове засідання 09.11.2015 р. представник відповідача не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений. про час та місце розгляду справи судом (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарським судом Львівської області встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі та ухвали надсилалися місцевим господарським судом на адресу Благодійної організації «Фонд розвитку України», яка зазначена у позовній заяві та у спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07.10.2015, а саме за адресою: 79013, м. Львів, вул. Генерала Чупринки,5.

Як вбачається з матеріалів справи, поштові конверти з ухвалами суду повернулися на адресу господарського суду Львівської області з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Також господарським судом Львівської області скеровувалась ухвала про відкладення розгляду справи на 09.11.2015 р. засновнику Благодійної організації «Фонд розвитку України» - ОСОБА_2 за адресою: 01000, м. Київ, Дарницький район, вул. Срібнокільська, 24/143, що зазначена у спеціальному витязі з ЄДР ЮО та ФОП станом на 07.10.2015 р. (докази містяться в матеріалах спрви).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, Відповідача зобовязувалось надати всі докази в обгрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 09.11.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши оригінали документів, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

06 червня 2012 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (Орендодавець) та та відповідачем (Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-8318-12 (Договір) .

Згідно п.1. Договору, орендодавець (позивач у справі), на підставі наказів Управління комунальної власності ДЕП ЛМР від 03.05.2012 р. №28-А та від 01.06.2012 р. №39-А, передає, а орендар (відповідач у справі) приймає в строкове платне користування нерухоме майно ( надалі - обєкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП Цитадель-Центр (балансоутримувач), Обєкт оренди є приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 5 заг. Площею 18,0 м.кв. з індексом ХІV відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 30.07.2010 р. інвентарний №920

Відповідно до п. 2.1. Договору обєкт оренди використовується орендарем для офісу.

Термін дії договору, відповідно до п. 4.1 договору, визначений з 06 червня 2012 року до 29 квітня 2015 року включно.

Відповідно до п. 5.1 та п. 5.2. Договору, розмір орендної плати за обєкт оренди становить 2 500,00 грн. за місяць без ПДВза перший місяць оренди згідно із запропонованою переможцем конкурсу сумою. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Враховуючи індекс інфляції за травень-червень місяці 2012 р. Розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції. В інших випадках розмір орендної плати переглядається тільки за згодою сторін або за рішенням суду.

Орендноа плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця у за попередній місяць, у встановленому нормативними документами власника орендованого майна порядку. (п. 5.3. Договору).

Згідно п. 7.2 договору, орендар зобовязався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Однак, в порушення умов договору, відповідач допустив заборгованість по орендній платі за період з 01.06.2012 р. по 27.05.2013 р. включно, яка складає 34 611,55 грн. згідно долученого позивачем до позовної заяви розрахунку суми заборгованості орендної плати (міститься в матеріалах справи).

07.03.2013 р. Господарським судом Львівської області було прийнято рішення у справі №5015/5502/12 (копія якого є в матеріалах справи), яким розірвано договір оренди №Г-8318-12 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) першого поверху, заг.пл.18,0 м.кв., що позначені в технічному паспорті ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 30.07.2010р. інвентарний №920, під індексом XIV та розташовані за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 5, укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Благодійною організацією Фонд розвитку України та зобов'язано Благодійну організацію Фонд розвитку України (79013, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 5, ) повернути орендодавцеві: Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) нежитлові приміщення заг.пл.18,0 м.кв., що позначені в технічному паспорті ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 30.07.2010р. інвентарний №920, під індексом XIV та розташовані за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 5.

27.05.2013 р. постановою Львівського апеляційного господарського суду (копія додана до матеріалів справи), рішення господарського суду Львівської області від 07.03.2013 р. у справі №5015/5502/12 було залишено без змін, апеляційна скарга без задоволення. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2015 р. ВП №42951213 Франківського ВДВС ЛМУЮ (копія додана до матеріалів справи), рішення суду у справі 5015/5502/12 виконано 17.07.2014 р.

Відповідно до п. 9.1. Договору повернення орендодавцю обєкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії Договору або достроково його припинення чи розірвання. Згідно з п. 9.3. обєкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п. 9.1. цього Договору.

Проте відповідач свого обовязку по вчасному поверненню орендованого майна не виконав, і в період з 28.05.2013 р. (момент набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору оренди і виселення відповідача з приміщення) до 17.07.2014 р. (момент примусового виконання рішення) воно фактично перебувало в його фактичному користуванні.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 01.07.2015 р., відповідач має заборгованість зі сплати неустойки в сумі 83819,82 грн., а разом із заборгованістю по орендній платі 118 431,37 грн.

Станом на день розгляду справи судом, відповідачем не надано суду доказів погашення даної заборгованості що включає в себе заборгованість з орендної плати 34 611,55 грн. за період з 01.06.2012 р. до 27.05.2013 р. включно та неустойку в сумі 83 819,82 грн. за період з 28.05.2013 р. по 17.07.2014 р. відповідач у визначеному законом порядку не заперечив проти позову.

Дослідивши представлені суду докази, оглянувши оригінали документів, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Враховуючи те, що спірні правовідносини у даній справі виникли із орендних правовідносин, то при вирішенні спору слід керуватися нормами Цивільного і Господарського кодексів України, а оскільки предметом договору оренди є майно, яке перебуває на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій, то ще підлягають застосуванню положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII від 10.04.1992р. орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Підставою для звернення позивача до суду стало невиконання відповідачем умов Договору №Г-8318-12 від 06.06.2012 р. в частині сплати орендної плати за період з 01.06.2012 р. до 27.05.2013 р. включно та неустойки за період з 28.05.2013 р. по 17.07.2014 р., тобто по час виконання Франківського ВДВС ЛМУЮ рішення господарського суду Львівської області від 07.03.2013 р. у справі №5015/5502/12, яким розірвано договір оренди №Г-8318-12 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень та зобов'язано відповідача повернути орендодавцевіобєкт оренди за даним договором оренди.

В матеріалах справи відсутні будь які докази, які б вказували на те, що відповідач не мав змоги в добровільному порядку повернути позивачу обєкт оренди за Договором своєчасно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зокрема передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною 2 ст. 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму (будівлі або іншої капітальної споруди, їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 5.4. Постанови №12 від 29.05.2013р. Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна, застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею).

Враховуючи зазначене, суд відмічає, що оскільки неустойка, передбачена ч.2 ст.785 ЦК України не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою приписами ст.549 ЦК України.

Крім цього, згідно приписів ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунки, здійснені позивачем, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що доводи позивача підтверджені належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 34611,55грн. орендної плати та неустойки в сумі 83819,82 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки, позивачем подано 22.10.2015 р. заяву про зменшення позовних вимог (вх. №4895/15 від 22.10.2015 р.), позивачу слід підлягає до повернення з державного бюджету зайво сплачений судовий збір в сумі 594,08 грн.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача в сумі 1 776,47 грн. та стягнути з нього на користь позивача.

З огляду на викладене, ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82- 85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Благодійної організації «Фонд розвитку України» (адреса 79013, м. львів, вул. Ген. Чупринки, буд. 5, ідентифікаційний код 25558453) користь Управління комунального власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (адреса: 79008, пл. Галицька, б. 15, м. Львів, ідентифікаційний код 25558625) 34611,55грн. заборгованості з орендної плати , 83819,82 грн. неустойки та 1776,47 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.11.2015 р.

Суддя Долінська О.З.