РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015Справа №910/21812/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПН-Авто"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "НОВА"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 11 000,00 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: Боронило І.М. (дов.№б/н від 31.12.2014)

від відповідача: Чебенко Л.В. (дов.№б/н від 11.05.2015)

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПН-Авто" про відшкодування шкоди в порядку регресу 11 000,00 грн.

Позивач зазначає, що здійснивши виплату страхового відшкодування в порядку регресу, отримав, як страховик, право регресної вимоги до відповідача (страхувальника) на підставі ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку із неповідомленням останнім про настання страхового випадку у встановлений законом строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 порушено провадження у справі №910/21812/15, залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "НОВА" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, та призначено справу до розгляду на 24.09.2015 року.

22.09.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі.

За наслідками розгляду справи 24.09.2015 суд у задоволення клопотання позивача продовжив строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відклав розгляд справи на 22.10.2015, про що виніс відповідну ухвалу.

20.10.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов.

За наслідками розгляду справи 22.10.2015 суд виніс ухвалу про відкладення розгляду на 05.11.2015 року.

У судовому засіданні 05.11.2015 представник позивача надав усні пояснення по суті спору та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на викладені у відзиві обставини.

Третя особа явку уповноваженого представника не забезпечила, проте про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що представник третьої особи не з'явився до судового засідання, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПН-Авто" (страхувальник) укладено поліс №АІ/0526834 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1.

03.07.2014 гр.ОСОБА_4, керуючи ТЗ марки "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1, порушив п.16.6 Правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пошкоджено ТЗ марки "Daewoo", державний номер НОМЕР_2.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 20.08.2014 у справі №3-4865/14 гр.ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення Україні та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.09.2014 до ПрАТ «СК «Нова» звернувся ОСОБА_5 - власник пошкодженого ТЗ марки «Daewoo», державний номер НОМЕР_2, із заявою про виплату страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту вищевказаного ТЗ визначено на підставі калькуляції Audatex від 07.08.2014, про що зазначено у складеному ПрАТ «СК «Нова» страховому акті №1103 від 30.10.2014 року.

На підставі даних документів ПрАТ «СК «Нова» визначено суму страхового відшкодування у розмірі 11000,00 грн., яка сплачена на рахунок гр.ОСОБА_5, що підтверджується платіжним дорученням №20717 від 30.10.2014 року.

З огляду на те, що відповідач (страхувальник) - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПН-Авто", не повідомив страховика у встановлені законом строки про настання дорожньо-транспортної пригоди, останній отримав право подати регресний позов до страхувальника на підставі п.п.г, п.38.1.1. ст.38 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Водночас, 02.01.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» (позивач, покупець) укладено Договір купівлі-продажу боргових зобов'язань, за яким позивач прийняв регресні вимоги від ПрАТ «СК «Нова», які включають в себе регресні справи, перелічені у Додатку №1 до Договору.

Додатковою угодою №31 від 20.04.2015 із актом приймання-передачі сторонами внесено зміни до Додатку №1 до Договору, а саме доповнено перелік регресних справ справою №Ц-4211 від 22.10.2014 за полісом №АІ/0526834 із приміткою «відсутнє письмове повідомлення про настання ДТП, залишення місця пригоди).

28.05.2015 позивачем - ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» направлено на адресу відповідача заяву вих.№139-ТЕК/15 від 26.05.2015 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, у якій також повідомлено відповідача про укладений із ПрАТ «СК «Нова» договір від 02.01.2014 та зазначено реквізити для оплати.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на неповідомлення його про заміну кредитора у зобов'язанні, що дає йому право не виконувати обов'язок перед новим кредитором, а також відповідач вважає себе неналежним відповідачем у справі, мотивуючи приписами ч.3 ст.1187 ЦК України. Окрім того, відповідачем долучено до матеріалів справи Договір лізингу №2905-2014 від 29.05.2014, за яким ТЗ марки "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1, передано у лізинг гр.ОСОБА_6

У наданих письмових поясненнях по справі ПрАТ «СК «Нова», що виступає третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, підтримує правову позицію позивача та підтверджує факт його неповідомлення відповідачем про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Нормами ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 17.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон України "Про обов'язкове страхування") страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.05.2014 між ПрАТ «СК «Нова» та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» укладено поліс №АІ/0526834 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 6 Закону України Закон України "Про обов'язкове страхування" визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У зв'язку із спричиненням гр.ОСОБА_4 під час керування ТЗ марки "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1, дорожньо-транспортної пригоди, що встановлено постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 20.08.2014 у справі №3-4865/14, ТЗ марки « Daewoo, державний номер НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження, відшкодування ремонту яких ПрАТ «СК «Нова» здійснило власнику 30.10.2014 у розмірі 11000,00 грн.

Статтею 38.1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування" (в редакції, чинній на момент настання ДТП - 09.12.2011) передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Пунктом 33.1.4. Закону України "Про обов'язкове страхування" встановлено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок страхувальника повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, відповідач (страхувальник) не повідомив письмово страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас, заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог зводяться, передусім, на неповідомлення його про заміну кредитора у зобов'язанні, внаслідок укладання 02.01.2014 між ПрАТ «СК «Нова» та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» договору купівлі-продажу боргових зобов'язань.

За приписами ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

За приписами ст.518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Наведеними нормами чинного законодавства передбачено випадки, в яких боржник має право не виконувати свого обов'язку перед новим кредитором та висунути до нього заперечення, проте у даному випадку відповідач повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні направленою 28.05.2015 заявою вих.№139-ТЕК/15 від 26.05.2015, а тому суд відхиляє дані заперечення відповідача.

Також, судом не приймаються до уваги посилання відповідача про не передбачене у полісі надання згоди на передання інформації, персональних даних право відступу третім особам, оскільки такої заборони полісом не встановлено та згода боржника на заміну кредитора у зобов'язанні не потребується.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Мотивуючи підстави заперечення проти позову також тим, що відповідач у справі - ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» - є неналежним відповідачем, останній посилається на ч.3 ст.1187 ЦК України та укладений між відповідачем та гр.ОСОБА_6 Договір лізингу №2905-2014 від 29.05.2014, за яким ТЗ марки "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1, передано у лізинг на умовах заборони передачі лізингоодержувачем (гр.ОСОБА_6) транспортний засіб третім особам у користування.

Проте, суд вважає за необхідне зауважити, що право страховика подати регресний позов до страхувальника виникає на підставі ст. 38.1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та пов'язане із недотриманням строків повідомлення страхувальником про ДТП.

Станом на момент розгляду справи поліс №АІ/0526834 від 29.05.2014 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1, яким виступає ТОВ «ПН-Авто», є дійсним та його чинність сторонами не оспорюється, а тому підстави для невиконання породжуваних даним правочином взаємних прав та обов'язків сторін відсутні.

Разом з тим, Договір лізингу №2905-2014 від 29.05.2014 стосується, насамперед, відносин між лізингодавцем (відповідачем) та лізингоодержувачем (гр.ОСОБА_6), якому передано ТЗ марки "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1, у виключне користування за умови сплати лізингових платежів, та жодним чином не стосується відносин щодо страхування.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на п.10.3.Договору лізингу, за яким лізингоодержувач несе повну відповідальність та компенсує лізингодавцю за першою його вимогою усі збитки, які зазнав лізингодавець в результаті порушення п.10.3., а саме щодо заборони передачі транспортного засобу будь-якій третій особі в користування, оренду, суборенду, сублізинг.

Аналогічне зобов'язання покладене на лізингоодержувача й п.9.8.Договору, за яким останній відшкодовує лізингодавцю витрати, пов'язані із сплатою будь-якого штрафу або грошових витрат, накладених на лізингодавця у зв'язку із порушенням лізингоодержувачем умов цієї угоди стосовно порядку використання транспортного засобу або правил дорожнього руху під час користування транспортним засобом.

У зв'язку із вищенаведеним, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПН-Авто" про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 22, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПН-Авто" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" про відшкодування шкоди в порядку регресу 11 000,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПН-Авто" (03039, місто Київ, проспект Червонозоряний, 119А, оф.211; ідентифікаційний код 37119679) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" (02660, місто Київ, вулиця М.Раскової, 11, оф.2; ідентифікаційний код 39033190) 11000 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок суми сплаченого страхового відшкодування та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок витрат зі сплати судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 05.11.2015 року.

Повне рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 10.11.2015 року

Суддя К.В. Полякова