РІШЕННЯ

10 листопада 2015 року Справа № 913/606/15

Провадження №33/913/606/15

Господарський суд Луганської області у складі колегії суддів:

головуючий суддя Драгнєвіч О.В.,

судді: Іванов А.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій К.С.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, головний юрисконсульт Відділу претензійно-позовної роботи Управління претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту за довіреністю № 14-88 від 18.04.2014;

від відповідача представник не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №913/606/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до Антрацитівського міського комунального підприємства Теплокомуненерго, м.Антрацит Луганської області

про стягнення 647582 грн 44 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (надалі позивач) звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Антрацитівського міського комунального підприємства Теплокомуненерго (надалі відповідач) про стягнення грошових коштів за договором №14/2396/11 на купівлю-продаж природного газу від 30.09.2011 в розмірі 647582 грн 44 коп., з яких: 38827 грн 34 коп 3% річних та 608755 грн 10 коп. інфляційні, нараховані у відповідності до ст.625 ЦК України за зобовязаннями з поставки природного газу за грудень 2012 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином не виконував свої зобовязання в частині своєчасної та повної оплати поставленого за договором природного газу в жовтні 2011, в жовтні, листопаді та грудні 2012 року.

Зокрема, під час розгляду господарським судом Луганської області справи №23/5014/1629/2012 та справи № 913/3326/13 предметом розгляду була заявлена до стягнення з відповідача сума боргу за договором №14/2396/11 на купівлю-продаж природного газу від 30.09.2011, нарахована пеня, штраф, 3% річних та інфляційні нарахування за зобовязаннями з поставки природного газу відповідачу за вказаний період.

Оскільки присуджена до стягнення у справі №913/3326/13 рішенням господарського суду Луганської області від 25.12.2013, яке було частково скасовано постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2014, сума основного боргу в розмірі 791 288 грн 65 коп. за зобовязаннями грудня 2012 року відповідачем так і не була погашена, позивачем здійснено нарахування 3 % річних в сумі 38827 грн 34 коп за період з 26.11.2013 по 15.07.2015 та інфляційних в сумі 608755 грн 10 коп. за період з листопада 2013 року по червень 2015 року на вказану суму боргу, які і просить стягнути з відповідача.

В письмових поясненнях від 07.10.2015 представник позивача послався на те, що обставини поставки відповідачу природного газу за договором №14/2396/11 від 30.09.2011 в жовтні 2011, в жовтні, листопаді та грудні 2012 року були встановлені господарським судом Луганської області під час розгляду справ №23/5014/1629/2012 та № 913/3326/13, рішення в яких набрали законної сили, а встановлені факти набули преюдиційного значення у відповідності до ст.35 ГПК України, а тому не потребують повторного доведення.

Крім того, на виконання ухвал господарського суду Луганської області від 03.09.2015, 21.09.2015, представником позивача на підтвердження наявності на час розгляду даного спору суми боргу 791 288 грн 65 коп. (невиконання відповідачем рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/3326/13 від 25.12.2013, зокрема, в частині погашення присудженого до стягнення боргу 791 288 грн 65 коп. за зобовязаннями грудня 2012 року) надано належним чином оформлену довідку про стан заборгованості, довідки про сальдо та операції по підприємству та копію розрахунку заявлених позовних вимог, що були предметом розгляду у справі № 913/3326/13.

Вимоги ухвал господарського суду Луганської області від 03.09.2015, 21.09.2015, 07.10.2015 в частині надання матеріалів виконавчого провадження з виконання наказу №913/3326/13 від 08.01.2014, довідки державного виконавця про стан виконавчого провадження, вчинені виконавчі дії та розмір наявної заборгованості, позивачем не повністю виконані. Супровідним листом від 10.11.2015 представником позивача надано лише постанову про відкриття виконавчого провадження. В судовому засіданні представник позивача пояснив про відсутність можливості надати інші документи, оскільки матеріали виконавчого провадження перебувають на виконанні у відділі державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції. Натомість представником з посиланням на наявні в матеріалах справи документи підтверджено факт не здійснення відповідачем погашення заборгованості в сумі 791 288 грн 65 коп. та наявність боргу на час розгляду справи.

На виконання вимог ухвали господарського суду Луганської області від 07.10.2015 відділом державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції надані письмові пояснення щодо неможливості надання витребовуваних судом документів виконавчого провадження та надання детальної інформації з виконання наказу №913/3326/13 від 08.01.2014 в звязку з тим, що місто Антрацит знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України. У відповідності до наказу Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 №46-в органи та установи юстиції Луганської області переміщені до м. Старобільськ, однак матеріали виконавчих проваджень та вся база знаходиться за місцем попередньої реєстрації.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження відповідача: 94613, Луганська область, м. Антрацит, вул. Горнопасательна, буд. 4.

Згідно п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

У відповідності до ст.18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За інформацією, наведеною Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта» на своєму сайті, відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень, зокрема до м.Антрацит.

За таких обставин, на виконання приписів п.п. 4 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (із наступними змінами) з метою належного повідомлення учасника процесу, що перебуває на території проведення антитерористичної операції, оголошення про час і місце судових засідань були розміщені на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Повідомлення для сторін, які знаходяться у зоні проведення антитерористичної операції) офіційного веб-порталу "Судова влада Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчать роздруковані сторінки з мережі Інтернет, наявні в матеріалах справи.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про вчинені процесуальні дії, про місце та час судових засідань, суд додатково здійснював повідомлення відповідача шляхом надання телефонограм за вказаним номером телефону, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограми, прийняті директором відповідача ОСОБА_3

Таким чином, судом вжито всі необхідні заходи для належного повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Однак, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного представника у судових засіданнях, не надав суду відзив на позовну заяву. Неприбуття представника у судові засідання та не надання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 10.11.2015 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Вимоги позивача ґрунтуються на договорі купівлі-продажу природного газу №14/2396/11 від 30.09.11, у відповідності до умов якого позивач передав у власність відповідачу протягом жовтня 2011 року, жовтня-грудня 2012 року імпортований природний газ на загальну суму 6 927 601,68 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами прийому-передачі від 31.10.11, від 27.11.12, від 30.11.12 та від 31.12.12, для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями.

Відповідач свої зобовязання за договором в частині своєчасного та повного проведення розрахунку виконував не належним чином, допускав прострочення у виконанні грошового зобовязання, та розрахувався за отриманий газ частково, сплативши 6 136 313,03 грн., у звязку з чим позивачем були нараховані до стягнення пеня, 7% штраф, 3% річних та інфляційні нарахування.

Зазначені обставини були предметом дослідження під час розгляду господарським судом Луганської області справ № 23/5014/1629/2012 та № 913/3326/13.

Зокрема, рішенням господарського суду Луганської області по справі №23/5014/1629/2012 від 17.07.2012 позов задоволено частково. З Антрацитівського міського комунального підприємства "Теплокомуненерго" на користь позивача присуджено до стягнення 613921 грн 00 коп. боргу (за зобовязаннями з поставки газу в жовтні 2011 року), 29770 грн 70 коп. - пені, 6320 грн 07 коп. - інфляційних нарахувань, 8212 грн 32 коп. 3% річних та 42974 грн 47 коп. 7% штрафу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення господарського суду постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.09.2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 15.11.2012 рішення господарського суду Луганської області від 17 липня 2011 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12 вересня 2012 року по справі №23/5014/1629/2012 залишено без змін.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.12.2013 у справі №913/3326/13 позов задоволено частково, з Антрацитівського міського комунального підприємства "Теплокомуненерго" присуджено до стягнення на користь позивача, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 791288 грн 65 коп. суму основного боргу (за зобовязаннями з поставки газу в грудні 2012 року), зменшену судом пеню 40527 грн 55 коп., 3% річних 62585 грн 91 коп. та інфляційні нарахування 17618 грн 09 коп., та судові витрати в сумі 21847 грн 02 коп. В решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2014 апеляційну скаргу ПАТ НАК Нафтогаз України задоволено частково. Рішення господарського суду Луганської області від 25.12.2013 у справі № 913/3326/13 скасовано частково.

Абзац другий резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від 25.12.2013 у справі № 913/3326/13 викладено в наступній редакції:

Стягнути з Антрацитівського міського комунального підприємства Теплокомуненерго (94613, Луганська область, м.Антрацит, вул. Гірничорятувальна, буд 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ) суму основного боргу в розмірі 791288,65 грн., пеню в розмірі 109338,45 грн., 3 % річних в розмірі 60653,55 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 17618,09 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 19577,11 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 02.04.2014 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2014 року у справі №913/3326/13 залишено без змін.

З прийнятого господарським судом у справі № 913/3326/13 рішення, з урахуванням постанови Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2014, та витребуваного судом у позивача розрахунку позовних вимог, що були предметом розгляду у даній справі, вбачається, що за зобовязаннями з поставки природного газу в грудні 2012 року позивачем були нараховані до стягнення 3% річних за період з 15.01.2013 по 25.11.2013; інфляційні нарахування за січень 2013 року.

На теперішній час вищевказане рішення є чинним та, як стверджує позивач, невиконаним.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано належним чином оформлену довідку про стан заборгованості відповідача, якою зокрема, підтверджено, що станом на 05.10.2015 сума основного боргу відповідача за договором купівлі-продажу природного газу №14/2396/11 від 30.09.11 становить 791288 грн 65 коп., яка підписана директором Департаменту бухгалтерського обліку та звітності, а також довідки про сальдо та операції по підприємству.

Вищевказане судове рішення підтверджує наявність основного боргу відповідача перед позивачем, зокрема, в сумі 791288 грн 65 коп. (за зобовязаннями з поставки газу в грудні 2012 року) за договором купівлі-продажу природного газу №14/2396/11 від 30.09.11, і згідно ст.35 Господарського процесуального кодексу України має преюдиційне значення для вирішення даного спору, в якому беруть участь ті ж самі сторони.

Таким чином, факт постачання НАК Нафтогаз України відповідачу природного газу за вказаним договором не потребує повторного доведення, зокрема, і не потребує повторного доведення факт прострочення виконання зобовязання відповідачем за даним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу продовження нарахування позивачем компенсаційних платежів на підставі ст.625 Цивільного кодексу України у звязку з допущеним простроченням відповідачем та невиконанням вказаного рішення суду.

Зокрема, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні за зобовязаннями грудня 2012 року, нараховані в сумі 608 755 грн 10 коп. (за період листопад 2013 року червень 2015 року ) та 3% річних в сумі 38 827 грн 34 коп. (за період з 26.11.2013 року по 15.07.2015 року), нараховані на суму боргу 791 288 грн 65 коп.

Надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобовязання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обовязки, в тому числі встановлені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок наведений позивачем, суд приходить до висновку, що ним правомірно визначено період нарахування інфляційних на суму боргу 791288 грн 65 коп. (листопад 2013 року червень 2015 року), а заявлена до стягнення сума в розмірі 608 755 грн 10 коп. арифметично правильно розрахована.

З приводу правильності нарахування 3% річних суд зазначає наступне.

Позивачем здійснено нарахування 3% річних на суму боргу 791288 грн 65 коп. з урахуванням приписів ст. 625 ЦК України, правильно визначено період нарахування, зокрема, з 26.11.2013 по 15.07.2015, відповідно заявлена до стягнення сума 38 827 грн 34 коп. є арифметично обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 647 582 грн 44 коп., з яких 608 755 грн 10 коп. - інфляційні нарахування та 38 827 грн 34 коп. 3% річних, нараховані за зобовязаннями грудня 2012 року.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Антрацитівського міського комунального підприємства Теплокомуненерго про стягнення 647 582 грн 44 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Антрацитівського міського комунального підприємства Теплокомуненерго (94613, Луганська область, м. Антрацит, вул. Горноспасательна, буд. 4, ідентифікаційний код 03076618) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 647 582 грн 44 коп., з яких: 608 755 грн 10 коп. - інфляційні нарахування та 38 827 грн 34 коп. 3% річних; а також судовий збір в сумі 12 951 грн 65 коп.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 16.11.2015.

Головуючий суддя О.В. Драгнєвіч

Суддя А.В. Іванов

Суддя Г.М. Старкова