ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 р. Справа № 923/1668/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м.Херсон

до: Державного підприємства "Новотроїцький елеватор" Державного комітету України з державного матеріального резерву, смт.Новотроїцьке Херсонської області

про стягнення заборгованості в сумі 91 780,61 грн. за договором про постачання електричної енергії

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю № 07/0240-15 від 30.07.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Державного підприємства "Новотроїцький елеватор" Державного комітету України з державного матеріального резерву (відповідач) про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 1412 від 21.08.2003р. у розмірі 91 780,61 грн.

В засіданні суду позивач позовні вимоги підтримав в повному розмірі.

Відповідач витребувані судом документи не надав, у судові засідання не зявлявся, хоч був належним чином повідомлений про час та місце їх проведення, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку документу на звороті примірника всіх ухвал суду, який містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Ухвала про порушення провадження у справі від 28.09.2015р., направлена відповідачеві за адресою, вказаною в позовній заяві, отримана ним 05.10.2015р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.65).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про місце, дату та час проведення судового засідання, проте, своїм правом приймати участь у судовому засіданні останній не скористався. Про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" та Державним підприємством "Новотроїцький елеватор" Державного комітету України з державного матеріального резерву укладено договір про постачання електричної енергії № 1412 від 21.08.2003р. (далі - Договір).

На момент укладення договору сторони погодились під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 1356 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 6.11 ПКЕЕ передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 1 Додатку № 2 до Договору "Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації" відповідач знімає показання електролічильників, встановлених на своїх об'єктах (передбачених у додатку № 5 Договору) 08 числа у місяці з 31 днем, 06 числа у місяці з 29 днями, 07 числа у місяці з 30 днями та 05 числа у місяці з 28 днями, та згідно п.п 1,2 додатку № 2 оформлює акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який подає до розрахункового відділу позивача протягом 0,5 доби з моменту зняття цих показників.

Згідно з п. 7.5 Договору, п. 6.13. ПКЕЕ на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка № 2 "Порядок розрахунків та графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та подання їх до електропостачальної організації лічильників та подання їх до електропостачальної організації" оформлюється акт про приймання-передавання товарної продукції, який засвідчує обсяг спожитої електроенергії та на підставі якого Споживачеві видається рахунок за спожиту електроенергію.

Відповідно до п.1 Додатку № 2 до Договору зазначено, що рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів від дня отримання споживачем рахунка постачальника електричної енергії.

Згідно із п.6 Додатку № 2 до Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Так, на виконання умов Договору про постачання електричної енергії № 1412 позивач в період з квітня 2015 року по серпень 2015 року здійснював поставку електроенергії (реактивної та активної), а відповідач здійснював її споживання.

Про обсяги спожитої електроенергії відповідач звітував позивачеві за кожний розрахунковий період шляхом надання позивачеві актів про обсяги спожитої електроенергії, які відповідач складав самостійно на підставі показів приладів обліку (п.1,2 Додатку № 2 до Договору).

Ґрунтуючись на отриманих від відповідача даних, позивач надав відповідачеві рахунки для оплати спожитої активної, реактивної електроенергії. Представник відповідача отримав рахунки № 1412 від 08.05.2015р., 08.06.2015р., 08.07.2015р., 10.08.2015р. на сплату електричної енергії за період квітень-серпень 2015 року. рахунки відповідач отримав особисто, що підтверджується відміткою про отримання на примірниках рахунків, які залишились у позивача.

Проте, відповідач за період квітень-серпень 2015р., споживаючи електричну енергію, не оплачував її, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 74 326,54 грн. за активну електроенергію та 2 831,97 грн. за реактивну енергію.

Підпунктом 2 п. 10.2 ПКЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяги спожитої електроенергії, а також здійснювати інші платежі згідно умов договору.

Відповідно до пп.1 п. 8.1. ПКЕЕ, постачальник електроенергії має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електроенергію.

Враховуючі вимоги ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Пункт 2 вказаної статті зазначає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання обовязків за договором та оплати вартості спожитої активної та реактивної електроенергії відповідач суду не надав. Не надано ним і будь-яких заперечень проти позову, тому позовні вимоги про стягнення 74 326,54 грн. за активну електроенергію та 2 831,97 грн. за реактивну енергію підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення пені та 3% річних, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки (в тому числі штрафу, пені); відшкодування збитків.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарську відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції (ч.2 ст.217 ГК України).

Згідно зі статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Вимога про стягнення пені заявлена позивачем на підставі п.4.2.1 Договору від 21.08.2003 року та пункту 6 Додатку № 2 до Договору, якими передбачено, що у разі за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3, 2.3.4. цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної плати.

Таким чином, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем строків розрахунків за договором, умови договору та приписи чинного законодавства, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 13 902 грн. 25 коп. заявлена позивачем обґрунтовано і зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічну відповідальність сторони узгодили пунктом 6 додатку № 2 до Договору № 1412 від 21.08.2003 року.

На підставі вказаної норми закону та договору позивачем за прострочення виконання зобов'язань по оплаті спожитої електричної енергії нараховано:

- 719 грн. 85 коп. - 3% річних;

- 13 902 грн. 25 коп. - пені.

Зазначене підтверджується детальним розрахунком заборгованості по договору про постачання електроенергії № 1412 від 21.08.2003р. за період з травень 2015р. по вересень 2015 року.

Враховуючи вищенаведені умови договору та норми законодавства, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на неявку представника відповідача, суд зазначає, що в силу статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на підставі ст.77 ГПК України розгляду справи у разі незявлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обовязком суду, і використовується ним, якщо причини неявки є поважними та обґрунтованими, та неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Позивачу на підставі ст.49 ГПК України відшкодовуються судові витрати за рахунок відповідача, оскільки спір з його вини доведено до врегулювання в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Державного підприємства "Новотроїцький елеватор" Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (73000 м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ):

- на рахунок зі спеціальним режимом використання у філії Херсонського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" № 10021, МФО 352457, код 05396638, р/р № 0852 74 326 грн. 54 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію;

- на поточний рахунок № 2 ФХОУ АТ "Ощадбанк" у м.Херсоні, МФО 352457, код 05396638 - 2 831 грн. 97 коп. заборгованості за спожиту реактивну електроенергію, 719 грн. 85 коп. 3% річних, 13 902 грн. 25 коп. пені та 1 376 грн. 71 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України (вступна, описова, мотивувальна і резолютивна частини)

Повне рішення складено 13.11.2015р.

Суддя В.В.Литвинова