Господарський суд Чернігівської області
===========================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"09" листопада 2015 року Справа № 927/1304/15

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства " Чернігівобленерго"

14000, вул. Горького, 40, м. Чернігів,

до відповідача: Боромиківської сільської ради Чернігівського району

Чернігівської області

15532, вул.Музиченка, б. 17, с. Боромики, Чернігівського р-ну,

про стягнення 14317,04 грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: Сиводід О.П. (дов. № 28/2795 від 16.10.2015)- юрисконсульт;

від відповідача: Шелупець В.М.-голова;

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом до Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 20.12.2007 № 40081 в розмірі 14317,04 грн., де 8716,76 грн. сума заборгованості за активну електроенергію на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2791, 793,75 грн. пені, 4540,73 грн. інфляційних нарахувань, 265,80 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 09.10.2015. порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 26.10.2015, після чого розгляд справи відкладався до 09.11.2015.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 09.11.2015.

Представник відповідача в судовому засіданні надав суду усні пояснення, що визнає заборгованість в повному обсязі.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

20.12.2007 між ВАТ «ЕК «Чернігівобленерго» та Боромиківською сільською радою Чернігівського р-ну Чернігівської області укладено договір про постачання електричної енергії № 40081 (надалі - Договір).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За юридичною природою вказаний Договір є договором енергопостачання.

У відповідності до положень ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Крім того, правовідносини в електроенергетиці, зокрема, що стосуються постачання енергії, регулюються положеннями:

- Закону України "Про електроенергетику" N 575/97-ВР від 16 жовтня 1997 року,

- Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.11.2002р. за №903/7191;

- Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 441 від 24 березня 1999р. в редакції постанови Кабінету Міністрів України №473 від 16.06.2005р.

У відповідності до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1. Договору, Постачальник (позивач) продає електричну енергію Споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 4,0кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії встановлена: згідно додатку №2 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" до цього договору.

Відповідно до п.2.2.2. Договору, Постачальник зобов'язується постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (Додаток №5 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Відповідно до п.7.5 Договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії, умов Додатку №4 до цього Договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та замірів електричної потужності, проведених в установлених нормативними документами періоди максимального навантаження енергосистеми України, оформлюється акт про використану електричну енергію та акт результатів замірів електричної потужності.

На виконання умов Договору позивачем у вересні 2014 року поставлено відповідачу електроенергію, що підтверджується актом про використану електричну енергію від 20.09.2014 на суму 8744,78грн., який підписаний керівником відповідача без зауважень і в якому встановлено, що споживачем використано: з 21.08.2014 по 20.09.2014 - 13660кВт/г.

Отже, позивач взяті на себе зобов'язання щодо постачання електричної енергії виконав повністю.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2.3.3 Договору, Споживач (відповідач) зобов'язався оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з умовами Додатку №3 до цього Договору „Порядок розрахунків", Додатку №4 до цього Договору „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та діючого законодавства.

Відповідно до п.2.3.4. Договору, споживач зобов'язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з Додатком до Договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» в терміни проведення остаточного розрахунку.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, що виникла за споживання електроенергії за період серпень-вересень 2014 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1033 від 24.07.2014, тариф на електроенергію за серпень 2014 року для споживачів 2 класу напруги (Додаток №4 до Договору) встановлено 118,61коп/кВт/год (без ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1149 від 27.08.2014, тариф на електроенергію за вересень 2014 року для споживачів 2 класу напруги (Додаток №4 до Договору) встановлено 123,35коп/кВт/год (без ПДВ).

Відповідно до Додатку №3 до Договору, відповідач здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 28 числа попереднього місяця по 27 число наступного місяця включно. Остаточний розрахунок не пізніше 3 операційних днів з дня отримання рахунка.

Частинами 6,7 ст.276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

На виконання умов Договору, відповідачу був виставлений рахунок за активну електроенергію на оплату №40081_09-2014 від 20.09.2014 на суму 8744,78грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач взяті на себе зобов'язання по оплаті електроенергії не виконав.

Представник відповідача в усних поясненнях визнав заборгованість повністю.

Як зазначає позивач, з врахуванням переплати в сумі 28,02грн., заборгованість відповідача становить 8716,76грн.

Позивачем надано суду акт звірки заборгованості за активну енергію від 08.12.2014 на суму 8716,76грн..

Станом на час вирішення спору заборгованість перед позивачем за активну електроенергію не погашена та визнана відповідачем, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в сумі 8716,76грн. заборгованості за активну електроенергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з положенням Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 29.11.1996р., платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3.-2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених у додатку № 3 „Порядок розрахунків" до цього договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Позивачем заявлено до стягнення пеню за період з 01.11.2014 по 28.02.2015 в сумі 793,75грн..

Нарахування пені за період з 01.11.2014 по 28.02.2015 в сумі 793,75грн. відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору і підлягає задоволенню і стягненню на користь позивача.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 25.09.2014 по 30.09.2015 в сумі 265,80грн. та інфляційних за період з вересня 2014 по червень 2015 в сумі 4540,73грн.

Нарахування 3% річних 25.09.2014 по 30.09.2015 в сумі 265,80грн. відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору та підлягає задоволенню і стягненню на користь позивача.

За перерахунком суду інфляційні за період з вересня 2014 по червень 2015 складають 4465,28грн., нарахування яких відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору та підлягає задоволенню і стягненню на користь позивача.

В іншій частині нарахованих інфляційних слід відмовити.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1218,00грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Боромиківської сільської ради Чернігівського р-ну Чернігівської області (15532, вул.Музиченка, 17,с.Боромики, Чернігівський р-н, р/р 1549 в ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000, р/р 2791 в ЧОУ АТ "Ощадбанк", МФО 353553, ) 8716,76грн. боргу.

3. Стягнути з Боромиківської сільської ради Чернігівського р-ну Чернігівської області (15532, вул.Музиченка, 17, с.Боромики, Чернігівський р-н, р/р 1549 в ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000, р/р 2791 в ЧОУ АТ "Ощадбанк", МФО 353553, ) 4465,28грн. інфляційних, 265,80грн. 3%річних, 793,75грн. пені, також 1218,00грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 16 листопада 2015 року.

17.0

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна