ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 травня 2015 року Справа № 915/637/15

м. Миколаїв

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

/54026, АДРЕСА_1/

до відповідача: Комунального підприємства "Обрій - ДКП"

/54050, м. Миколаїв, вул. Ватутіна, 92/

про стягнення 358679,81 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги у господарському провадженні від 10.03.2015р.

від відповідача: Тіщенко Г.В., довіреність №158 від 24.04.2015р.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві.

В судовому засіданні представник позивача подане клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. В обґрунтування заявленого клопотання представник позивача зазначив, що у відповідача існує значна заборгованість перед позивачем, яка ним у добровільному порядку не сплачується. На неодноразові вимоги сплатити борг відповідач не реагує, від виконання зобов'язань він ухиляється. Посилається на те, що відповідач проводить активні підготовчі дії до реалізації свого майна та ліквідації підприємства з метою уникнення відповідальності не тільки перед позивачем, а й перед іншими підприємствами.

Розглянувши подане суду клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази у їх сукупності, суд

встановив:

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, зі змісту ст. 66 ГПК України вбачається, що заходи до забезпечення позову вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 з останніми змінами від 16.01.2013 року особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16, у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем жодним чином не обгрунтовано наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, не подано доказів необхідності їх застосування. Посилання позивача на те, що відповідач проводить активні підготовчі дії до реалізації свого майна та ліквідації підприємства ґрунтується на припущеннях.

Також позивачем не подано суду доказів, які б підтверджували яке майно є у відповідача (його місцезнаходження, характеристики тощо), а також відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті.

Позивачем жодним чином не наведено, в чому саме полягає імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову є необгрунтованим, не підтвердженим належними та допустими доказами. А отже задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову покласти на позивача.

Керуючись ст. 33, 43, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Суддя Л.І. Васильєва