РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015Справа № 910/23873/15

За позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні

до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про стягнення 59572,15 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Глущенко А.П. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні звернулось до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди в розмірі 59572,15 грн., завданої неправомірними діями відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на обліку в Управлінні перебуває ОСОБА_3, яка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», розмір якої, при призначенні встановлено позивачем на підставі довідки від 02.03.1998 про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 01.01.1991 по 31.12.1995, виданої філією «Херсонське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

При проведенні зустрічної перевірки у 2015 році у філії відповідача щодо достовірності даних, зазначених у довідці про заробітну плату ОСОБА_3, позивачем виявлено, що до довідки від 02.03.1998 включено суми за харчування, компенсації відпустки та індексації, з яких до Пенсійного фонду України внески не сплачувались.

За результатами вказаної перевірки відповідачем видано нову довідку про заробітну плату ОСОБА_3 за вказаний період, на підставі якої Управлінням пенсійну справу приведено у відповідність до норм закону та перераховано розмір пенсії ОСОБА_3, згідно якого виявлено переплату пенсії за період з січня 2004 року по липень 2015 року в розмірі 59572,15 грн.

Позивач вказує, що зазначена сума є шкодою, заподіяною позивачу неправомірними діями відповідача, зокрема видачею довідки про заробітну плату з недостовірними даними.

На підставі викладеного просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 59572,15 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав у повному обсязі, додатково вказавши, о заподіяна шкода має буди відшкодовано саме відповідачем, а не особою, що отримувала пенсію у завищеному розмірі, оскільки ОСОБА_3 надаючи вказану довідку до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії не знала про недостовірність даних довідки, відповідно не вчиняла умисних дій для отримання пенсії у завищеному розмірі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, посилаючись на їх безпідставність, оскільки обов'язок відшкодування надміру виплачених коштів, згідно положень ст.50 покладається на особу, яка отримала вказані кошти, відповідно вказану переплату слід стягувати з ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Херсоні перебуває на обліку як пенсіонер за віком громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було призначено ОСОБА_3 пенсію за віком, яка була нарахована відповідно до Довідки про заробіток для обчислення пенсії від 02.03.1998, виданої ОСОБА_3 Херсонським обласним управлінням Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України».

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача Управлінням ПФУ у м. Херсоні у 2015 році здійснено перевірку достовірності видачі довідки про заробітну плату, за результатами якої позивачем складено Акт №65 від 20.01.2015 про результати перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 02.03.998 громадянина ОСОБА_3 за період з січня 1991 по грудень 1995 року, згідно якого при перевірці виявлено розбіжності, а саме в довідку включено суми за харчування, компенсацію відпустки, індексації, за які внески до ПФУ не сплачувались. За результатами вказаної перевірки відповідачем видано нову довідку про заробіток для обчислення пенсії з помісячною розбивкою.

На підставі нової довідки, позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та встановлено переплату пенсії за період з січня 2004 по липень 2015 року в розмірі 59572,15 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом індивідуального перерахунку пенсії ОСОБА_3 від 20.07.2015.

Позивач звертався до відповідача з листом №19918/05 від 29.07.2015, в якому повідомив про результати проведеної перевірки та вказав на необхідність повернення надміру виплачених коштів до ПФУ, проте відповідач,листом від 07.08.2015 №13/6-18/567 відмовив у виплаті вказаної суми, зазначивши, що вказана сума підлягає поверненню пенсіонером, який отримав пенсію.

За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, частинами першою і другою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як випливає з приписів вищенаведеної правової норми, виходячи із аналізу змісту ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, а саме таких його елементів: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою та вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності (виключає його відповідальність).

Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, законодавством передбачено обов'язок відшкодування шкоди саме підприємствами та організаціями, які її завдали шляхом видачі недостовірних документів.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач фактично визнав свою вину у видачі довідки, що містила недостовірні дані про заробітну плату ОСОБА_3, шляхом видачі нової довідки за той же період з іншими даними щодо заробітної плати пенсіонера, а також те, що внаслідок видачі довідки від 02.03.1998 позивачу було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі надмірно нарахованих та виплачених пенсійних нарахувань ОСОБА_3 за період з 01.2004 по 07.2015 у розмірі 59572,15 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми з відповідача.

Щодо доводів позивача про те, що сума надміру сплаченої пенсії підлягає стягненню з особи, яка отримала вказану пенсію, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Разом з тим, як встановлено судом вказана сума є шкодою, заподіяною позивачу внаслідок неправомірних дій позивача, зокрема видачею недостовірних документів, а не поверненням надміру сплаченої пенсії.

Крім того, вказана довідка була видана відповідачем, підписана посадовою особою та скріплена печаткою установи, що видала довідку, відповідно відповідальність за достовірність даних, зазначених у довідці покладається на відповідача, як особу, яка видала довідку. Суду не надано доказів зловживань зі сторони ОСОБА_3, що призвели до видачі довідки, що містить недостовірну інформацію, що призвело до нарахування пенсії у завищеному розмірі.

Щодо розподілу судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позову), від сплати судового збору звільняється Пенсійний фонд України та його органи.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн.

Згідно п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

З урахуванням викладеного, судовий збір в сумі 1827 грн. підлягає стягненню з позивача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні (73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76-А; ідентифікаційний код 37960171) матеріальну шкоду в сумі 59572 (п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. 15 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) в дохід Державного бюджету України витрати на сплату судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко