РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015Справа №910/22296/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ФІНАНС БАНК"
до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД"
про стягнення 4 873 633,93 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Бабенко А.М. (дов. № 1 від 03.06.2015 року)
від відповідача Гусєва Д.І. (дов. б/н від 01.04.2015 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10 листопада 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "ФІНАНС БАНК" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 4 873 633,93 грн., в тому числі 3 148 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 702 219,63 грн. заборгованості по процентах, 862 063,89 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 161 350,41 грн. заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі Договору про переведення боргу № 0907-Ф-ПБ від 09.11.2012 року було переведено борг Рябініна Юрія Олексійовича за Договором про надання кредиту № 0907-Ф від 01.04.2009 року на Приватне акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД". У зв'язку з чим, позивач, як кредитор по Договору про надання кредиту № 0907-Ф від 01.04.2009 року заявив про стягнення заборгованості з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року порушено провадження у справі № 910/22296/15 та призначено справу до розгляду на 08.10.2015 року.

07.10.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судове засідання 08.10.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 31.08.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 року розгляд справи було відкладено на 22.10.2015 року, у зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 22.10.2015 року представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про продовження строків розгляду спору.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти поданого клопотання про відкладення розгляду справи та надав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

Розглянувши подане сторонами 22.10.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.10.2015 року винесено ухвалу про продовження строку розгляду спору та відкладення розгляду справи на 10.11.2015 року.

У судовому засіданні 10.11.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.11.2015 року надав відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач стверджує, що зазначений позивачем розмір неустойки порушує принцип співмірності вимог позивача із розміром заподіяних збитків, внаслідок чого є підстави для зменшення розміру пені.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2009 року між Відкритим акціонерним товариством «ТММ-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ФІНАНС БАНК" (кредитодавець) та Рябініним Юрієм Олексійовичем (позичальник) укладено Договір про надання кредиту № 0907-Ф (далі - Кредитний договір).

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у сумі 5 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується своєчасно повернути кредитодавцеві кредит і сплатити проценти за ним.

Проценти за кредитом встановлюються у розмірі 23 % річних (пункт 1.2. Кредитного договору).

Згідно з пунктом 2.1. Кредитного договору кредит надається на строк з 01.04.2009 року до 31.03.2011 року шляхом видачі позичальникові готівкою грошових коштів з каси Відкритого акціонерного товариства «ТММ-Банк».

Пунктом 2.4. Кредитного договору сторони погодили, що позичальник повертає отриманий кредит у повному обсязі до закінчення строку, передбаченого пунктом 2.1. Договору.

Проценти за кредитом нараховуються з дня наступного за днем видачі кредиту і включно по день, в якому позичальник остаточно і повністю повернув кредит чи погасив заборгованість за кредитом (пункт 2.8. Кредитного договору).

Відповідно до пункту 2.9. Кредитного договору протягом періоду, передбаченого пунктом 2.9. Договору, проценти за Кредитом нараховуються та підлягають оплаті на розрахунковий період з 26 числа попереднього по 25 число поточного місяця. Проценти нараховуються виходячи з фактичної кількості календарних днів у місяці та за рік, що дорівнює 365 (366) дням. Остаточна і повна сплата процентів (погашення заборгованості за сплатою процентів) здійснюється одночасно з поверненням кредиту (погашенням заборгованості за кредитом) у повному обсязі.

В подальшому між сторонами укладено ряд Додаткових договорів до Кредитного договору, а саме: Додатковий договір № 1 від 17.12.2010 року, Додатковий договір № 2 від 31.03.2011 року, Додатковий договір № 3 від 04.05.2011 року, Додатковий договір № 4 від 29.02.2012 року, Додатковий договір № 5 від 26.03.2012 року, Додатковий договір № 6 від 25.04.2012 року, Додатковий договір № 7 від 02.07.2012 року, Додатковий договір № 8 від 30.07.2012 року, відповідно до яких сторонами змінювались розмір на періоди нарахування процентів за кредитом, розмір та строк надання кредиту.

09.11.2012 року між Рябініним Юрієм Олексійовичем (первісний боржник), Приватним акціонерним товариством "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (новий боржник) та Публічним акціонерним товариством «ТММ-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ФІНАНС БАНК" (кредитор) укладено Договір про переведення боргу № 0907-Ф-ПБ (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного боржника як зобов'язану сторону у Договорі № 0907-Ф про надання кредиту від 01.04.2009 року (основний договір), укладеному між первісним боржником і кредитором, з урахуванням змін та доповнень внесених до основного договору додатковими договорами, на умовах Договору про надання кредиту від 01.04.2009 року з усіма змінами та доповненнями.

Згідно з пунктом 1.2. Договору за цим договором новий боржник набуває зобов'язання виконати замість первісного боржника обов'язки первісного боржника за основним договором, зокрема, але не виключно:

1.2.1. В термін до 31.10.2015 року повернути кредитору кредит в сумі 3 400 000,00 грн.

1.2.2. З дати укладення цього договору і до дати фактичного погашення заборгованості за кредитом сплатити проценти за кредитом в розмірі 23 % річних.

Пунктом 1.3. Договору сторони погодили, що новий боржник, підписуючи цей Договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документація), пов'язана із основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за основним договором між первісним боржником та кредитором.

З урахуванням змін, внесених додатковим договором № 1 від 30.01.2014 року та Додатковим договором № 2 від 29.04.2014 року Приватне акціонерне товариство "ТММ-ЕНЕРГОБУД" прийняло на себе зобов'язання щодо повернення кредиту в розмірі 3 148 000,00 грн. згідно графіку погашення кредиту в строк до 31.10.2015 року, із щомісячною сплатою процентів за користування кредитом , виходячи із 23 % річних.

Згідно пунктів 1.2., 3.1. Договору з урахуванням Додаткового договору № 2 позичальник повертає кредит на рахунок № 806 в Публічному акціонерному товаристві "ФІНАНС БАНК" у строки (терміни) згідно графіку погашення кредиту.Остаточна дата повернення (повного погашення) кредиту - 31.10.2015 року.

Відповідно до пункту 4.2. Договору з урахуванням Додаткового договору № 2 нарахування процентів здійснюється не рідше одного разу на місяць (не пізніше останнього робочого дня місяця) та в день остаточного повернення кредиту.

Згідно пункту 4.5. Договору з урахуванням Додаткового договору № 2 позичальник сплачує нараховані проценти щомісячно, не пізніше 5 (п'ятого) робочого дня місяця, наступного за звітним місяцем користування кредитом, та вдень остаточного повернення кредиту на рахунок № 801 в Публічному акціонерному товаристві "ФІНАНС БАНК".

Відповідно до пункту 3.5. Договору з урахуванням Додаткового договору № 2 сторони домовились, що згідно статей 212, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути банку на його письмову вимогу заборгованість за цим Договором (у тому числі - кредит, нараховані та несплачені проценти, комісії, інші доходи банку, пені, штрафи, суму збитків) раніше остаточної дати погашення, визначеної пунктом 1.2. цього Договору, в разі настання наступних обставин:

3.5.1.несплати або часткової несплати позичальником у передбачений цим Договором строк суми процентів;

3.5.2.несплати або часткової несплати позичальником у передбачений цим Договором строк суми/частини суми кредиту.

Згідно з пунктом 3.7. Договору з урахуванням Додаткового договору № 2 у разі настання обставин, визначених відповідним підпунктом пункту 3.5. цього Договору , банк надсилає позичальнику письмову вимогу про погашення кредитної заборгованості, в порядку, визначеному пунктом 10.6. цього Договору.

Позивачем на адресу позичальника направлялися письмові вимоги про погашення боргу № 389 від 24.04.2014 року та № 832 від 28.08.2014 року з вимогою дострокового повного погашення заборгованості за Кредитним договором, в тому числі вимогою сплати пені, нарахованої у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо своєчасного погашення (повернення) кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Письмові вимоги банку залишені позичальником без задоволення, у зв'язку з чим, позивач, як кредитор по Договору про надання кредиту № 0907-Ф від 01.04.2009 року заявив про стягнення заборгованості з відповідача.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною другою статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частинами першою та сьомою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 520 Цивільного кодексу України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1.3. Договору сторони погодили, що новий боржник, підписуючи цей Договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документація), пов'язана із основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за основним договором між первісним боржником та кредитором.

Відповідно до статті 521 Цивільного кодексу України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов Кредитного договору було надано первісному боржнику (Рябініну Юрію Олексійовичу) кредит в сумі 3 400 000,00 грн. на строк з 01.04.2009 року по 31.10.2012 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою.

Судом встановлено, що позичальник у порушення умов Кредитного договору не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість перед банком з повернення кредиту у розмірі 3 148 000,00 грн.

Порушення первісним боржником зобов'язань щодо внесення плати у визначені Кредитним договором строки, в результаті чого виникла заборгованість підтверджена сторонами у тристоронньому договорі про переведення боргу.

Таким чином, борг який виник внаслідок неналежного виконання первісним боржником має бути сплачений новим боржником - відповідачем.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заборгованість за Кредитним договором складається із 3 148 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 702 219,63 грн. заборгованості по процентах.

Відтак, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2. Кредитного договору встановлено, що у разі неповернення у встановлені Договором строки кредиту та/або несплати (перерахування) у встановлені договором строки процентів за кредитом позичальник сплачує кредитодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кредитом та/або за несплаченими процентами за кожний календарний день прострочення.

Пеня за неповернення у встановлені Договором строки кредиту і за несплату у встановлені Договором строки процентів за кредитом нараховується з дня виникнення прострочення і до дня повного погашення заборгованості (пункт 5.4. Кредитного договору).

Відповідно до пункту 9.2. Договору з урахуванням Додаткового договору № 2 за порушення встановлених цим Договором строків погашення (повернення) кредиту/частин кредиту та строків сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійних доходів, передбачених цим Договором, банк має право нараховувати та стягувати, а позичальник зобов'язаний сплатити на письмову вимогу банку, не пізніше 5-ти (п'яти) робочих днів з дня/дати відправлення письмової вимоги банку, пеню за кожен день прострочення платежу, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені за порушення умов Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, а відтак, нарахована позивачем сума пені в розмірі 862 063,89 грн. за несвоєчасне повернення кредиту та 161 350,41 грн. за несвоєчасну сплату процентів підлягає задоволенню.

Суд критично оцінює доводи відповідача стосовно зменшення розміру пені, враховуючи наступне.

Досліджуючи наявність обставин, зазначених у частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, які можуть бути підставою для зменшення судом розміру заявленої до стягнення пені та штрафу, суд виходить з наступного.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України).

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таке ж право господарського суду передбачено пунктом 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, де зазначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У пункті 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З вищевикладеного вбачається, що зменшувати розмір штрафних санкцій є не обов'язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

В обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру пені відповідач посилається на те, що зазначений позивачем розмір неустойки порушує принцип співмірності вимог позивача із розміром заподіяних збитків, затримка зі сплатою заборгованості зумовлена фінансово-економічною кризою у країні, відповідач не мав доходу достатнього для погашення заборгованості.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено існування підстав та винятковості випадку для реалізації судом права на зменшення розміру неустойки, факту неспіврозмірності неустойки.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

А відтак, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 148 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 702 219,63 грн. заборгованості по процентах, 862 063,89 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 161 350,41 грн. заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Публічного акціонерного товариства "ФІНАНС БАНК" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (03055, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, буд. 3, ідентифікаційний код 33889206) на користь Публічного акціонерного товариства "ФІНАНС БАНК" (02002, м. Київ, вул. Панельна, буд. 5, ідентифікаційний код 19193869) 3 148 000 (три мільйони сто сорок вісім тисяч) грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 702 219 (сімсот дві тисячі двісті дев'ятнадцять) грн. 63 коп. заборгованості по процентах, 862 063 (вісімсот шістдесят дві тисячі шістдесят три) грн. 89 коп. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 161 350 (сто шістдесят одну тисячу триста п'ятдесят) грн. 41 коп. заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.11.2015

Суддя С.В. Стасюк