ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 р. Справа № 923/1592/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Південьтрансбуд", м. Миколаїв

до Служби автомобільних доріг у Херсонській області, м. Херсон

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне агентство автомобільних доріг України, м. Київ

про стягнення 9425998,53 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - директор Курочка М.Г., наказ №1 від 03.03.2015р., представник Шамрай В.Я., довіреність від 10.10.2015р.

від відповідача - представник Долгополов О.В., довіреність №11-9/633 від 15.05.2015р.; представник Гаврищук І.В., представник, довіреність №11-9/1342 від 30.09.2015р.;

від третьої особи - не прибув.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Південьтрансбуд" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з Служби автомобільних доріг у Херсонській області заборгованість у розмірі 9425998,53 грн., з якої: 9201383,91 грн. - сума основного боргу, 204195,06 грн. - сума пені та 20419,56 грн. - сума 3% річних. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договору №1-ПТБ/13 від 03.09.2013р., додаткових угод до договору та положення ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України.

13 жовтня 2015 року відповідач у справі надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 530 ЦК України у відповідача не настав строк виконання зобов'язання, відповідач не прострочив виконання зобов'язання, а тому позивач не має права вимагати сплати вартості виконаних робіт. Даний відзив з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи (а.с. 60-74).

Ухвалою від 13.10.2015р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне агентство автомобільних доріг України.

Також ухвалою від 13.10.2015р. суд зобов'язав позивача надати суду докази направлення третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів, листом з описом вкладення, відповідно до вимог, передбачених ст. 56 ГПК України.

29 жовтня 2015 року до суду засобами факсимільного зв'язку від третьої особи у справі надійшов лист №4651/2/10-19-373/11 від 28.10.2015р., в якому третя особа зазначає, що не отримувала копію позовної заяви та доданих до неї документів, тому надати пояснення щодо заявлених позовних вимог є неможливим. Даний лист з додатком суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи (а.с. 87-89).

29 жовтня 2015 року позивач у справі надав суду письмове заперечення на відзив відповідача, в якому зазначає, що відзив відповідача є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству і обставинам справи. Дане заперечення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи (а.с. 90-114).

Також 29 жовтня 2015 року позивач у справі надав суду докази направлення третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с. 116-117).

03 листопада 2015 року до суду від третьої особи у справі надійшов лист від 28.10.2015р. №4651/2/10-19-373/11, в якому третя особа повідомляє суд, що станом на 28.10.2015р. не одержала копію позовної заяви та доданих до неї документів, а тому надати пояснення щодо заявлених позовних вимог вбачається неможливим.

Суд звертає увагу, що відповідно до інформаційних даних з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" - відправлення за номером 705 вручене адресату (одержувачу - Державне агентство автомобільних доріг України) особисто 28.10.2015р. об'єктом поштового зв'язку КИЇВ 150 з індексом 03150.

Таким чином, третя особа 28.10.2015р. отримала копію позовної заяви та доданих до неї документів.

Третя особа у судове засідання вдруге не прибула, витребуваних судом документів не надала, про причини неявки і ненадання витребуваних судом документів не повідомила, не зважаючи на ті обставини, що належним чином була повідомлена судом про день, час і місце розгляду справи.

Суд вважає, що неявка у судове засідання представника третьої особи не унеможливлює розгляд справи № 923/1592/15, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, справа розглядається без участі третьої особи, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 06.11.2015р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.11.2015р. позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 03 вересня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Південьтрансбуд" (надалі - позивач або підрядник) і Службою автомобільних доріг у Херсонській області (надалі - відповідач або замовник) був укладений договір № 1-ПТБ/13 "на закупівлю робіт з реконструкції мосту через р. Інгулець та підходів до нього на км 30+919 автомобільної дороги Кочубеївка - Давидів Брід" (надалі - договір). Також у період з 11.10.2013р. по 19.01.2015р. між сторонами було укладено п'ять додаткових угод до договору.

Умовами пунктів 1.1., 1.2. та 1.3. договору сторони встановили, що підрядник зобов'язується протягом 2013 року виконати замовникові роботи, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Найменування робіт - роботи з реконструкції мосту через р. Інгулець та підходів до нього на км 30+919 автомобільної дороги Кочубеївка - Давидів Брід.

Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Змістовний аналіз умов вказаного договору надає можливість суду зробити висновок, що цей договір за своєю правовою природою слід віднести до категорії договорів будівельного підряду (ст. 875 ЦК України) і відповідно у взаємовідносинах сторін за цими договором, поряд з його умовами, також слід враховувати та керуватись, як загальними нормами зобов'язального права так і спеціальними нормами, які регулюють підрядні відносини, а саме нормами глави 61 ЦК України.

Відповідно до умов п.5.1. договору в редакції додаткової угоди № 2 від 30.12.2013р. сторони визначили строк виконання робіт - протягом 2013-2014 років.

Відповідно до умов п.3.1. договору в редакції додаткової угоди № 3 від 23.06.2014р. ціна договору становить 9201383,91 грн.

Відповідно до умов п.4.3. договору замовник здійснює платежі за фактично надані послуги (виконані роботи) на підставі наступних документів:

1) акту прийомки виконаних робіт (форма № КБ-2В, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. № 554), підписаного уповноваженими представниками обох сторін;

2) довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. № 554), підписаної уповноваженими представниками обох сторін.

Оплата проводиться за фактично виконані об'єми послуг (робіт) шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Матеріали справи свідчать, що позивач замовлені відповідачем роботи виконав у повному обсязі та належним чином, що підтверджується актами приймання виконаних робіт (форма № КБ-2В, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. № 554), підписаних уповноваженими представниками обох сторін, а також довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. № 554), підписаної уповноваженими представниками обох сторін.

Так, відповідно до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року від 31.12.2014р., акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року від 31.12.2014р., акту № З приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року від 31.12.2014р., акту № 4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року від 31.12.2014р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2014 року від 31.12.2014р., загальна вартість виконаних будівельних робіт складає 9201383,91 грн.

Відповідно до умов п.4.2. договору в редакції додаткової угоди № 3 від 23.06.2014р. сторони визначили порядок здійснення оплати за виконані роботи, а саме: бюджетні зобов'язання замовника за цим договором, виникають у разі наявності відповідних бюджетних асигнувань та у випадку відповідних кошторисних призначень та фактичних надходжень.

Замовник забезпечує фінансування робіт за рахунок наступних джерел:

- кредитні кошти, залучені під державні гарантії.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору за виконані роботи не розрахувався, у зв'язку з чим, розмір суми основної заборгованості відповідача перед позивачем за виконані роботи становить 9201383,91 грн., що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (а.с. 31-53).

23 липня 2015 року позивач, в порядку ст. 530 ЦК України направив на адресу відповідача вимогу від 23.07.2015р. №105, в якій вимагав у семиденний строк перерахувати грошові кошти у розмірі 9201383,91 грн. Дана вимога залишена відповідачем без виконання.

Отже, у зв'язку із несплатою відповідачем суми боргу у розмірі 9201383,91 грн. грн., позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 9201383,91 грн., суму пені у розмірі 204195,06 грн. та суму 3% річних у розмірі 20419,56 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ч.1 ст. 628 ЦК України вбачається, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як свідчать акти приймання виконаних будівельних робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, позивач виконав замовлені відповідачем роботи на загальну суму 9201383,91 грн.

Суд звертає увагу, що умовами договору сторони не встановили строк (термін) здійснення замовником оплати виконаних робіт, а тому суд дійшов висновку, що в даному випадку слід керуватися ч.2 ст. 530 ЦК України, якою встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, 23.07.2015р. в порядку ст. 530 ЦК України направив відповідачу вимогу від 23.07.2015р. №105, в якій вимагав сплатити суму боргу у розмірі 9201383,91 грн. Дана вимога була отримана відповідачем 28.07.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 55).

Отже, з урахуванням приписів ч.2 ст. 530 ЦК України, відповідач зобов'язаний був виконати вимогу у семиденний строк, тобто до 03.08.2015р. включно. Дану вимогу відповідач залишив без відповіді та реагування, що призвело до порушення відповідачем обов'язку виконати грошове зобов'язання.

Доказів погашення заявленої до стягнення суми вартості виконаних робіт у розмірі 9201383,91 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 9201383,91 грн. є доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення сум пені та 3% річних, то ст. 625 ЦК України допускає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В разі, якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею.

Умовами п.7.3. договору сторони встановили, що за невчасну оплату виконаних робіт (наданих послуг) замовник виплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов'язання за кожний день прострочення, діючої на період, за який нараховується пеня. Замовник не несе відповідальність за прострочення платежу за надані (виконані) підрядником роботи (послуги) у випадку, якщо прострочення платежу викликано неотриманням бюджетних коштів від розпорядника бюджетних коштів на фінансування передбачених цим договором робіт;

За несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, позивач за період з 05.08.2015р. по 31.08.2015р. нарахував відповідачу пеню у розмірі 204195,06 грн. та 3% інфляційних втрат у розмірі 20419,56 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом перевірено наведений позивачем розрахунок пені і 3% річних, та визнано його обґрунтованим.

Доказів погашення заявлених до стягнення сум пені у розмірі 204195,06 грн. і 3% річних у розмірі 20419,56 грн., відповідачем суду не надано, а отже вони підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд відхиляє заперечення відповідача, щодо не настання у відповідача строку виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідач не прострочив виконання зобов'язання, а тому позивач не має права вимагати сплати вартості виконаних робіт, з огляду на наступне.

Так, в силу ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, ч. 1 ст. 530 ЦК України визначає, що строк виконання зобов'язання може визначатись подією, яка неминуче настане.

Разом з тим, вказана норма не може бути застосована до спірних правовідносин, враховуючи, що подією є явище, що виникає незалежно від волі людей; а дією є життєвий факт, що є результатом свідомої, пов'язаної з волею, діяльності людей, які, у свою чергу, поділяються на правомірні, тобто такі, що відповідають правовим нормам, і неправомірні, які суперечать закону (правопорушення).

Фактично договір містить умову, відповідно до якої виконання зобов'язання з оплати коштів за виконані роботи пов'язано з дією особи, яка не є стороною такого договору.

Однак, за змістом ст. 511 ЦК України, зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 528 ЦК України, навіть у випадку покладення виконання обов'язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов'язання залишається боржник, а не така особа. При цьому, договором не визначено обставин, за яких така подія, як наявність відповідних бюджетних асигнувань, кошторисних призначень, фактичних надходжень, кредитні кошти, залучених під державні гарантії, має настати. Враховуючи, що чинне законодавство на містить будь-яких особливих вимог до договорів, які укладаються суб'єктами підприємницької діяльності з бюджетними організаціями, виконання договору повинно здійснюватись на загальних підставах.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на той факт, що сторонами не погоджений строк виконання зобов'язання щодо оплати виконаних робіт, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд також звертає увагу, що згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність Служби автомобільних доріг у Херсонській області і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, передбаченого договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі № 11/446.

Отже, доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються вищевикладеним.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 73080,00 грн., відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання в судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представників сторін про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Херсонській області (73000, м Херсон вул. Поповича, 23, код ЄДРПОУ - 25899361) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Південьтрансбуд" (54030, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 9, код ЄДРПОУ - 33436869) суму основного боргу 9201383,91 грн., суму пені у розмірі 204195,06 грн., суму 3% річних у розмірі 20419,56 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 73080,00 грн.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.11.2015р.

Суддя С.В. Нікітенко