ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 травня 2015 року Справа № 915/417/15

за позовом: Прокурора міста Миколаєва /Бузький бульвар, 15, м. Миколаїв, 54030/ в інтересах держави в особі

позивача: Фонду державного майна України /вул. Кутузова, 18/9, м. Київ, 01601/

до відповідача-1: Виконавчого комітету Миколаївської міської ради /вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001/

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивно-оздоровчий комплекс Україна /Бузький бульвар, 16, м. Миколаїв, 54015/

про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, визнання права власності та вилучення з володіння майна

Суддя Д.О. Бездоля

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокурора: Дзюбан О.В., посвідчення від 02.07.2014 № 027158

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 25.12.2014 № 354

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність 1365/02.02.01-22/02.06/14/14

від відповідача-2: не зявився

СУТЬ СПОРУ: Прокурор міста Миколаєва звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі позивача з позовом до відповідачів про:

- визнання незаконними та скасування підпункту 1.6. п. 1 та п. 2 рішення відповідача 1 від 27.11.2009 № 2139 в частині оформлення за відповідачем-2 права власності на нежитловий об'єкт, що складається з основних будівель за літ. А-2 загальною площею 1235,3 кв.м., за літ. В-3 загальною площею 390,1 кв.м., за літ. Д-1 загальною площею 112,9 кв.м., службових будівель та споруд, що розташований по Бузькому бульвару, 16 у м. Миколаєві та видачі свідоцтва про право власності на цей об'єкт;

- визнання незаконними та скасування п. 75 рішення відповідача 1 від 26.10.2012 № 1139;

- визнання незаконними та скасування підпунктів 1.44., 1.45. п. 1 та п. 2 рішення відповідача 1 від 21.11.2012 № 1291 в частині оформлення за відповідачем-2 права власності на нежитловий об'єкт, що складається з нежитлових будівель: за літ. А-2 загальною площею 1235,3 кв.м., за літ. Д загальною площею 112,9 кв.м. зі службовими будівлями та спорудами по Бузькому бульвару, 16 у м. Миколаєві та на нежитлову будівлю за літ. В-3 загальною площею 390,1 кв.м. зі службовою будівлею по Бузькому бульвару, 16/1 у м. Миколаєві, а також в частині видачі свідоцтва про право власності на цей об'єкт;

- визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2012 серії САЕ № 837700;

- визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2012 серії САЕ № 837872;

- визнання права власності на об'єкти нерухомості, що розташовані за адресою: Бузький Бульвар, 16, м. Миколаїв, що складаються з нежитлових будівель літ. А-2 площею 1235,3 кв.м., літ. Д площею 112,9 кв.м., службових будівель, огорож та споруд, та за адресою: Бузький Бульвар, 16/1, м. Миколаїв, що складаються з нежитлової будівлі літ. В-3 площею 390,1 кв.м. та службової будівлі за державою в особі позивача;

- вилучення з володіння відповідача 2 на користь держави в особі позивача об'єкт нерухомості за адресою: Бузький Бульвар, 16, м. Миколаїв, що складається з нежитлових будівель літ. А-2 площею 1235,3 кв.м., літ. Д-1 площею 112,9 кв.м., службових будівель, огорож, споруд ;

- вилучення з володіння відповідача 2 на користь держави в особі позивача об'єкт нерухомості за адресою: Бузький Бульвар, 16/1, м. Миколаїв, що складається з нежитлової будівлі літ. В-3 площею 390,1 кв.м. та службової будівлі.

Ухвалою суду від 24.04.2015 справа була прийнята до провадження, розгляд справи призначений на 21.05.2015 о 16 год. 30 хв.

19.03.2015 прокурор подав до суду заяву від 19.03.2015 № (15-01)1998вих-15 про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відповідачеві-2 та будь - яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження або обтяження нерухомого майна, розташованого за адресою Бузький Бульвар, 16 та 16/1, у м. Миколаєві.

Розглянувши дану заяву прокурора, господарський суд дійшов висновку про наступне.

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову прокурор обґрунтовує тим, що відповідач-2 має потенційну можливість вільно розпорядитися спірним нерухомим майном до вирішення даного спору по суті. При цьому прокурор пояснив суду, що доказів існування у відповідача-2 наміру та/або доказів вчинення ним дій, спрямованих на реалізацію правомочностей власника щодо спірного майна, у нього не має.

У судовому засіданні 21.05.2015 позивач підтримав дану заяву прокурора про забезпечення позову, відповідач-1 залишив дану заяву на розсуд суду.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

З цього приводу, пленум Вищого господарського суду України у п. 3 постанови від 26.12.2011 № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову розяснив, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Господарський суд вважає, що заява прокурора про забезпечення позову не підлягає задоволенню судом, оскільки прокурором не подано суду жодного доказу на підтвердження обставин, що спірне майно може бути відчужене, обтяжене, зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Так, прокурором не подано суду доказів вчинення відповідачем-2 дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення судом позову прокурора. Господарський суд наголошує прокурору, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача-2 від виконання судового рішення без наведення достатньо обґрунтованих (підтверджених доказами) припущень не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

У зв'язку з наведеним, господарський суд відмовляє прокурору у задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому, прокурор у разі необхідності не позбавлений права знову звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Прокурору міста Миколаєва у задоволенні заяви від 19.03.2015 № (15-01)1998вих-15 про забезпечення позову.

Суддя Д.О.Бездоля