РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015Справа №910/26082/15

За позовомДержавного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Перлина Краю»
Простягнення 47 392,86 грн.,
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Григолінський С.О. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перлина Краю» про стягнення 47 392,86 грн. заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №14-18-380/480 від 15.10.2012 року, з яких: 33 099,60 грн. - заборгованості по орендній платі, 4 010,38 грн. - пені, 9 095,69 грн. - інфляційних втрат, 535,20 грн. - 3% річних, 661,99 грн. - штрафу.

Ухвалою суду від 05.10.2015 року було порушено провадження у справі № 910/26082/15 та призначено справу до розгляду на 23.10.2015 року.

Представник позивача 23.10.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні надав для огляду суду оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях.

Представник відповідача в судове засідання 23.10.2015 року не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 23.10.2015 року розгляд справи відкладено на 09.11.2015 року.

В судовому засіданні 09.11.2015 року представник позивача надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання 09.11.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.11.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2015 року між Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перлина Краю» був укладений договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №14-18-380/480 відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення (майно), площею 69,8 кв.м, розміщено за адресою: м. Київ-23, вул. Мечникова, 16-а на першому (каб. 125) поверсі адмінбудинку, що знаходиться на балансі орендодавця - Національної акціонерної компанії «Украгролізинг», вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить за експертною оцінкою станом на 31.08.2012 року 725 547,00 грн.

Згідно п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання цього договору та акта приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 року №786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (вересень 2012 року) - 9 078,41 грн. Орендна плата за перший місяць оренди жовтень визначається шляхом коригування орендної плати за вересень індексу інфляції за жовтень 2012 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.2).

Згідно п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п.3.4).

Відповідно до п. 3.6 договору орендна плата перераховується орендодавцю щомісячно не пізніше 15 числа місяця.

У разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплати заборгованості за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи санкції, орендодавцю (п.3.11).

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 15.10.2012 року до 15.09.2015 року включно (п. 10.1).

За актом приймання-передачі від 15.10.2014 року (додаток №1 до договору) позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення (майно), площею 69,8 кв.м, розміщено за адресою: м. Київ-23, вул. Мечникова, 16-а на першому (каб. 125) поверсі адмінбудинку.

Додатковим договором №1/25 від 11.02.2015 року до договору сторони погодили розірвати договір оренди з 11.02.2015 року.

За актом приймання-передачі від 10.02.2015 року відповідач повернув позивачу нежитлове приміщення (майно), площею 69,8 кв.м, розміщено за адресою: м. Київ-23, вул. Мечникова, 16-а на першому (каб. 125) поверсі адмінбудинку.

Як зазначав позивач, відповідач, в порушення умов договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №14-18-380/480 від 15.10.2014 року, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював сплату орендних платежів, а саме, орендна плата за листопад 2014 року в розмірі 13 286,02 грн. була сплачена останнім 26.01.2015 року, а орендна плата за період з грудня 2014 року по 10.02.2015 року (дата повернення майна за актом) в розмірі 33 099,60 грн. відповідачем не сплачена.

Надіслана позивачем вимога №14/1528 від 14.08.2015 року про сплату орендної плати за період з 01.02.2015 року по 10.02.2015 року залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частиною 1 статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене судом встановлено, що відповідачем порушені грошові зобов'язань за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №14-18-380/480 від 15.10.2014 року, щодо своєчасної сплати орендних платежів, в зв'язку з чим у нього за період з грудня 2015 року по 10.02.2015 року (дата повернення майна за актом) виникла заборгованість в розмірі 33 099,60 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, нормативно до документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 33 099,60 грн.

Позивач за прострочення строків сплати орендних платежів, нарахував та просить стягнути з відповідача 525,20 грн. - 3% річних та 9 095,69 грн. - інфляційних втрат (згідно наданого розрахунку).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю у розмірі 525,20 грн. та 9 095,69 грн., відповідно.

Крім того, позивач за прострочення строків сплати за поставлений товар, нарахував та просить стягнути з відповідача 4 010,38 грн. пені та 661,99 грн. штрафу (згідно наданого розрахунку).

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується орендодавцю у терміни визначені пунктом 3.6, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п. 3.8 у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 2% від суми заборгованості.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню повністю в розмірі 4 010,38 грн. та 661,99 грн., відповідно.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перлина Краю» (місцезнаходження: 01023, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16-а, ) на користь Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-а, ) 33 099 (тридцять три тисячі дев'яносто дев'ять) грн. 60 коп. - заборгованості по орендній платі, 4 010 (чотири тисячі десять) грн. 38 коп. - пені, 9 095 (дев'ять тисяч дев'яносто п'ять) грн. 69 коп. - інфляційних втрат, 535 (п'ятсот тридцять п'ять) грн. 20 коп. - 3% річних, 661 (шістсот шістдесят одну) грн. 99 коп. - штрафу та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Суддя О.М. Спичак

Дата підписання рішення

13.11.2015 року