номер провадження справи 35/113/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 Справа № 908/4773/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_1, довіреність №010-01/6392 від 30.09.2015р.

Від відповідача ОСОБА_2, довіреність б/н від 05.11.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Запоріжжі, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю Будспеціндустрія, м. Запоріжжя

про зобовязання оформити право користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

28.08.2015р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулося Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Запоріжжі до Товариства з обмеженою відповідальністю Будспеціндустрія про зобовязання оформити право користування земельною ділянкою.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 18.09.2008 р. між Публічним Акціонерним Товариством Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк у м. Запоріжжі та Товариством з обмеженою відповідальністю Україна-Квант (позичальник) укладено кредитний договір № 75608К16/22. В забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору укладено іпотечний договір № 75608222 від 18.09.2008 р. В зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору (порушення строків оплати основного боргу та процентів) позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області за захистом своїх прав. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22 жовтня 2014 року № 908/3111/14 позов Банку задоволено, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою-відповідальністю Україна-Квант на користь ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк у м. Запоріжжі звернуто стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Будспеціндустрія (іпотекодавець за іпотечним договором № 75608222 від 18.09.2008 р.). 22.10.2014 року Господарським судом Запорізької області видано наказ 908/3111/14. 16.01.2015р. Відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження. Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, 26.06.2015р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Запорізькій області винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, в зв'язку з тим, що неможливо звернути стягнення на нерухоме майно, оскільки згідно з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником (ТОВ Будспеціндустрія) зареєстровано право власності на нежитлову будівлю А1 розташована за адресою: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Хакаська, буд. 3 , площею 326,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1, але в зв'язку з тим, що земельна ділянка розташована під вищевказаним об'єктом нерухомості не оформлена належним чином, відповідно до повідомлення Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 13.02.2015р., реалізація даного майна в межах відкритого виконавчого провадження неможлива. На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду та просить зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Будспеціндустрія оформити право користування земельною ділянкою площею 9367 кв.м. на якій знаходиться нежитлова будівля А1, що розташована за адресою: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Хакаська, буд. 3 протягом трьох місяців з дня набрання рішенням чинності.

28.08.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 31.08.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/4773/15 та присвоєно вищевказаній справі номер провадження 35/113/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 21.10.2015 о/об 10 год. 30 хв.

В судове засідання 21.10.2015р. відповідач не зявився, вимоги ухвали суду від 31.08.2015р. не виконав, відзив та витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 21.10.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та заявив клопотання про продовження строку розгляду справи на пятнадцять днів та відкладення розгляду справи, в звязку з необхідністю надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 21.10.2015р. клопотання представника позивача про продовження строку вирішення спору та про відкладення розгляду справи було задоволено, строк розгляду спору продовжено на пятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 05.11.2015р.

05.11.2015р. через канцелярію господарського суду від представника відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи, а також надано відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що на момент укладання договору іпотеки, іпотекодержателю було відомо про статус як нежитлового приміщення, так і про статус земельної ділянки, на якій вказаний обєкт знаходився, проте жодних застережень щодо укладання договору іпотеки у іпотекодержателя не виникло. Договором іпотеки було передбачено, що в разі не оформлення прав власності на земельну ділянку, на якій знаходиться предмет іпотеки, для іпотекодавця настають несприятливі наслідки у вигляді підвищення відсоткової ставки на 2 процентних пункта. В разі звернення стягнення на предмет іпотеки, власник земельної ділянки надає Іпотекодержателю ті ж самі умови користування земельною ділянкою, що надавалися Іпотекодавцю. Додатковою угодою від 13.11.2011 р. та від 31.05.2013 р. банк зобов'язував Іпотекодавця надати документи щодо права власності/користування земельною ділянкою, на якій розташований предмет іпотеки. При цьому договором не передбачалося відповідальності або права в судовому порядку вимагати надання вказаних документів. Відповідач зазначає, що оскільки всі права щодо користування, права власності перейшли до іпотекодержателя, то позивач має можливість особисто здійснити дії щодо оформлення права користування на земельну ділянку без участі відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив позовні вимоги в повному обсязі. Просить суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Будспеціндустрія оформити право користування земельною ділянкою площею 9367 кв.м. на якій знаходиться нежитлова будівля А1, що розташована за адресою: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Хакаська, буд. 3 протягом трьох місяців з дня набрання рішенням чинності.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

За заявою представників сторін справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 05.11.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

18.09.2008 р. між Публічним Акціонерним Товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі та Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна-Квант» (позичальник) укладено кредитний договір № 75608К16/22.

В забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між Публічним Акціонерним Товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі та Товариством з обмеженою відповідальністю Будспеціндустрія укладено іпотечний договір № 75608Z22 від 18.09.2008 р.

В зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору (порушення строків оплати основного боргу та процентів) позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області за захистом своїх прав.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22 жовтня 2014 року № 908/3111/14 позов Банку задоволено, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою-відповідальністю «Україна-Квант» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі звернуто стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Будспеціндустрія» (іпотекодавець за іпотечним договором № 75608Z22 від 18.09.2008 р.).

22.10.2014 року Господарським судом Запорізької області видано наказ 908/3111/14 від 16.01.2015р.

Відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження.

26.06.2015р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Запорізькій області винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, в зв'язку з неможливістю звернути стягнення на нерухоме майно, оскільки згідно з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником (ТОВ Будспеціндустрія») зареєстровано право власності на нежитлову будівлю А1 розташована за адресою: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Хакаська, буд. 3, площею 326,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, але в зв'язку з тим, що земельна ділянка, що розташована під вищевказаним об'єктом нерухомості не оформлена належним чином, відповідно до повідомлення Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 13.02.2015р., реалізація даного майна в межах відкритого виконавчого провадження неможлива.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, посилається на невиконання відповідачем п. 1.3 іпотечного договору № 75608Z22 від 18.09.2008р., щодо оформлення права власності/ користування на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки, що в свою чергу унеможливлює позивача реалізувати майно, на яке було звернено стягнення згідно рішення суду.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та оцінивши надані доказі, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного.

Статтею 6 Закону України «Про іпотеку» передбачені умови передачі нерухомого майна в іпотеку.

Так, іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов'язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків (ч.3).

Якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов'язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею) (ч.4)

Пунктом 1.3 іпотечного договору № 75608Z22 від 18.09.2008р. встановлено, що предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених в кредитному договорі зобовязань боржника є нерухоме майно іпотекодавця, а саме нежитлова будівлю А1, розташована за адресою: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Хакаська, буд. 3, загальною площею 326,5 кв.м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 9367 кв. м., яка належить до державної форми власності. На день укладання цього договору право власності/користування земельною ділянкою іпотекодавцем не оформлене. Іпотекодавець зобовязується у строк до 01.02.2009р. надати до банку документи, що підтверджують право власності/користування земельною ділянкою, на якій розташований предмет іпотеки. У разі недотримання зазначеної умови, починаючи з 01.02.2009р., процентна ставка за кредитним договором збільшується на 2 процентні пункти. У разі звернення стягнення на предмет іпотеки власник земельної ділянки надає іпотекодержателю ті ж самі умови користування земельною ділянкою, що надавалися іпотекодавцю.

30.11.2011 р. між сторонами було укладено договір про внесення змін № 75608Z22-1 до іпотечного договору, яким в п.1.3 сторони визначили, що Іпотекодавець зобовязується у строк до 31.11.2012 р. надати до банку документи, що підтверджують право власності/користування земельною ділянкою, на якій розташований предмет іпотеки.

Тобто під час укладання договору іпотекодержателю було відомо, що земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки не знаходиться у власності/користуванні іпотекодавця, проте, окрім збільшення процентної ставки, в разі неподання документів, що підтверджують право власності/користування земельною ділянкою, ніяких застережень або відповідальності передбачено умовами договору не було.

Рішенням суду № 908/3111/14 від 22.10.2014р. в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором № 75608Z22.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проте, законодавством України не передбачений такий спосіб захисту, як зобовязання особи оформити право користування земельною ділянкою.

Крім того чинне законодавство взагалі не містить такого поняття «як оформлення права користування земельною ділянкою»

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, на підставі вищевикладеного, а також враховуючи, що позивачем не наведено та не доведено, яким чином були порушені саме його права та охоронювані законом інтереси відповідачем, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ Укрексімбанк у м. Запоріжжі відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 10.11.2015 р.

Суддя О.А. Топчій