ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.15р. Справа № 904/7447/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "Макіївський завод "ЛАЗЕР", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 664 042 грн. 41 коп.

Суддя Забарющий М.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - за дов. № ББУ/ПУ354/14 від 10.12.14 р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, приватного акціонерного товариства "Макіївський завод "ЛАЗЕР", м. Павлоград Дніпропетровської області, 229 485 грн. 70 коп. пені та 434 556 грн. 71 коп. штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на: неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 1684-ПУ від 08.12.2014 року щодо дотримання строків поставки, що зазначені у специфікаціях до договору; ст.ст. 526, 611 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Відповідач вимоги позивача не визнав тому, що: згідно ст. 612 ЦК прострочка боржника не виникає, якщо має місце прострочка кредитора; відсутня вина продавця у порушенні зобов'язання; ним виконані повністю зобов'язання з поставки товару; позивач винен відповідачу за спірним договором 5 881 278, 20 грн.; відсутність з боку позивача письмової вимоги, передбаченої п.6.2 договору 1684-ПУ від 08.12.2014 року; згідно п. 7.1 договору сторони звільняються від відповідальності у разі настання форс-мажорних обставин, до яких відносяться військові дії на території Донецької області; проведення антитерористичної операції, в т.ч. і в м. Макіївці, де заходяться виробничі потужності заводу.

До винесення рішення по суті спору, відповідач 27.10.2015 року подав до суду заяву про зменшення суми стягнення на 60%.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Сторони уклали між собою договір № 1684-ПУ від 08.12.2014 року (далі - договір № 1684), за умовами якого Постачальник (відповідач) зобов'язався поставити Покупцю (позивачу) продукцію і/або обладнання в асортименті, кількості, за ціною та в строки, передбачені у специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору (п.1.1 договору). Умовами цього договору було також встановлено, що:

- датою поставки вважається дата зазначена представником Покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником (п. 4.5);

- у випадку не поставки (в тому числі, недопоставки такої, що не вистачає, і/або некомплектної) продукції в строки, передбачені договором або відповідною специфікацією, Постачальник, за письмовою вимогою покупця, сплачує покупцю неустойку у вигляді штрафу розмірі 5% від вартості продукції, що постачається за відповідною специфікацією; у випадку порушення Постачальником своїх зобов'язань згідно даного пункту понад 10 календарних днів, Постачальник додатково, за письмовою вимогою Покупця, сплачує неустойку в розмірі 0,1% від вартості не поставленої (в тому числі, недопоставки такої що не вистачає, і/або некомплектної) в строк продукції за кожен день проточки; неустойка нараховується за весь період зобов'язань; крім цього, відшкодовує всі збитки Покупця, завдані затримкою виконання Постачальником зобов'язань за цим договором (п. 6.2);

- сторони звільняються від відповідальності за виконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором, якщо це явилось наслідком обставин непереборної сили - стихійних лих, війни, блокади, урядових рішень і т.п. обставин, що не залежать від волі сторін (далі - форс-мажорні обставини) та їх наслідків, які безпосередньо впливають на виконання договору (п. 7.1);

- не повідомлення однією зі сторін про неможливість виконання взятих на себе за цим договором зобов'язань, позбавляє сторону права посилатись на будь-яку вищезазначену обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов'язань (п. 7.4);

- сторона яка заявила по настання форс-мажорних обставин, повинна надати відповідний документ Торгово-промислової палати або іншого компетентного органу, в якому повинні бути вказані характер форс-мажорних обставин, їх наслідків та тривалість (п. 7.5);

- даний довір вступає в силу з 01 січня 2015 року за умови його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін; сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов'язань, строк дії договору встановлюється до 30 грудня 2016 року включно (п. 8.1).

Пунктом 4.1 договору № 1684 передбачено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами з якісними характеристиками та в строки, погоджені сторонами у специфікації до договору.

На виконання договору сторони уклали наступні специфікації:

1) від 16.01.2015 на суму 336 828 грн.;

2) від 20.01.2015 на суму 480 193,20 грн.;

3) від 29.01.2015 на суму45 779,60 грн.;

4) від 03.02.2015 на суму 774 960 грн.;

5) від 12.02.015 на суму 34 170 грн.;

6) від 12.02.2015 на суму 5 897 499,49 грн.;

7) від 18.022015 на суму 61 9704 грн.

Виконуючі взяті на себе зобов'язання за договором, відповідач не дотримався строків поставки продукції за специфікаціями, чим порушив п. 4.6 договору. Порушення строків поставки продукції відбулося за наступними специфікаціями:

1) від 16.01.2015 на суму 336 828 грн.;

2) від 20.01.2015 на суму 480 193,20 грн.;

3) від 29.01.2015 на суму45 779,60 грн.;

4) від 03.02.2015 на суму 774 960 грн.;

5) від 12.02.015 на суму 34 170 грн.;

6) від 12.02.2015 на суму 5 897 499,49 грн.;

7) від 18.022015 на суму 61 9704 грн.

Відповідач не надав суду контррозрахунку до розрахунку ціни позову, наданого позивачем. Розрахунок ціни позову щодо стягнення пені визначений із врахуванням дати поставки товару за відповідними специфікаціями та видатковими накладними, пойменованими у наданому позивачем розрахунку пені за прострочку поставки за договором № 1684-ПУ від 08.12.2014 року (арк. справи 7-13).

Відповідач не надав суду доказів оплати пені та штрафу позивачу і не довів факту виконання ним п. 7.4 договору № 1684. Крім того, договір був укладений у час, коли місто Макіївка знаходилось на тимчасово купованій території. Тому у суду відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності повністю.

Відповідач зазначає, що його виробничі потужності знаходяться на території міста Макіївки, яке тимчасово окуповано незаконним військовими формуваннями. Про факт непереборної сили свідчить і сертифікат № 4197 від 30.04.2015 року, виданий Донецькою торгово-промислово палатою. Крім того, відповідач зазначає про складнощі в оформленні технічної документації при оформлені документів на товар, оскільки документи знаходяться на тимчасово окупованій території.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на обов'язковість дотримання претензійного порядку врегулювання спору (в т.ч. і щодо пред'явлення вимоги про сплату пені чи штрафу), оскільки, згідно з рішенням Конституційного суду України від 09.07.2002 року у справі № 1-2/2002 (№ 15-рп/2002), ці дії є необов'язковими.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги пред'явлені у повній відповідності до чинного законодавства України, та, зважаючи на заяву відповідача про зменшення санкцій, суд зменшує їх розмір на 40%.

На підставі ст.ст. 20, 173, 174, 193, 230-232, 264-266 Господарського кодексу України, ст.ст. 530, 629 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Макіївський завод "ЛАЗЕР" (51400, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 14310684) на користь публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, 76; ідентифікаційний код 00178353) 137 691 грн. 42 коп. пені, 260 734 грн. 03 коп. штрафу та 13 280 грн. 85 коп. витрат на сплату судового збору.

В решті вимог позивачу у позові відмовити.

Суддя ОСОБА_2

Повне рішення складено 09.11.2015 року.