РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/24077/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИТ»
доПублічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача:1. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича 2. Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Грімальді»
провизнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Лісовенко В.Ю.
від відповідача:Козленко О.В.
від третьої особи 1:не з'явився
від третьої особи 2:не з'явився
від третьої особи 3:Ігровцій М.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНИТ» (надалі - «Товариство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі - «Банк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вчинений 14.11.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем виконавчий напис №3781 про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНИТ», не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.09.2015 р. порушено провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та Товариство з обмеженою відповідальністю «Грімальді», розгляд справи призначено на 21.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2015 р. розгляд справи відкладено на 04.11.2015 р. у зв'язку із неявкою представників третіх осіб 1 та 2 та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача та третьої особи 3 в судове засідання з'явилися, надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача з'явилася, заяву про визнання позову, подану до канцелярії суду 21.10.2015 р., підтримала.

Представники третіх осіб 1 та 2 в судове засідання не з'явилися, на виконання вимог ухвал суду через канцелярію подали додаткові докази, розгляд справи просили здійснювати за їх відсутності.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2009 р. між ТОВ «Грімальді» (позичальник) та Відкритим акціонерним товариством «Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ «НЕОС БАНК», було укладено Кредитний договір 01-11/2009 (надалі - «Кредитний договір»), згідно якого кредитору на умовах кредитної лінії для поповнення обігових коштів надавалися грошові кошти у розмірі 3 000 000,00 дол. США на умовах та на строк, встановлених у зазначеному договорі, процентна ставка - 12% річних.

Додатковими угодами до договору сторони неодноразово вносили зміни до договору в частині кредитного ліміту, розміру % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання позичальником за кредитним договором зобов'язань, між ПАТ «Банк Кіпру» (іпотекодержатель) та Товариством (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. за реєстровим №614 (надалі - «Іпотечний договір»).

За змістом п. 1.1 Іпотечного договору іпотекодавець відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки, у разі порушення позичальником зобов'язань, що випливають з Кредитного договору та додаткових угод до нього, що укладені або будуть укладені між сторонами.

Згідно з п. 1.2 Іпотечного договору в іпотеку за цим договором передається наступне майно, що належить іпотекодавця на праві власності (предмет іпотеки):

- комплекс, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 60/1,2,3, що складається з будівлі магазину літ. А-1 загальною площею 394,8 кв.м, будівлі магазину літ. Б загальною площею 191,8 кв.м, павільйону м'ясо-риба літ. В загальною площею 380,9 кв.м, адміністративного корпусу літ. Г загальною площею 132,2 кв.м;

- комплекс будівель, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 60/5, що складається з спеціалізованих продовольчих магазинів та продовольчого ринку з комплексом промтоварних магазинів і господарчим двором (друга черга забудови), а саме: магазин літ. Д загальною площею 268,1 кв.м, магазин літ. Е загальною площею 381,2 кв.м, вбиральні літ. Ж загальною площею 16,8 кв.м.

18.07.2014 р. банк на адресу позичальника направив вимогу за № 0402-03/6033 від 17.07.2014 р. про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором із строком погашення зазначеної заборгованості, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, протягом семиденного строку з дня направлення вимоги.

13.08.2014 р. ПАТ «НЕОС БАНК» звернувся до позивача з повідомленням № 0402-03/6624 про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору, у якому висловив вимогу протягом 30 календарних днів погасити заборгованість за Кредитним договором.

30.09.2014 р. між ПАТ «НЕОС БАНК» (клієнт) та ПАТ «Альфа-Банк» (фактор) був укладений договір факторингу № 18/14-Ф, відповідно до положень якого фактору передані права клієнта як кредитора/іпотекодержателя за договорами забезпечення, що укладені в забезпечення виконання зобов'язань боржника за основним договором, які передбачені у додатку № 1 до цього договору, у т.ч. права грошової вимоги за Кредитним договором, права вимоги за основним договором забезпечені порукою/іпотекою, у т.ч. Іпотечного договору.

Крім того, 30.09.2014 р. між ПАТ «НЕОС БАНК» (первісний іпотекодержатель) та ПАТ «Альфа-Банк» (новий іпотекодержатель) був укладений договір відступлення (передачі) прав за Іпотечним договором, відповідно до п. 1.1 якого сторони у зв'язку з укладення договору факторингу № 18/14-Ф від 30.09.2014 р. домовились, що первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права, що належать іпотекодержателю за Іпотечним договором, що укладений між первісним іпотекодержателем та ТОВ «ЮНИТ» (іпотекодавець).

Згідно п. 1.2 Договору відступлення прав, відступлення (передача) прав за договором іпотеки, здійснюється у повному обсязі, та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, в тому числі: право одержати за рахунок предмета іпотеки задоволення грошових вимог за кредитним договором у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до умов договору іпотеки; будь-які інші права, що існують та/або можуть виникнути в майбутньому на підставі договору іпотеки.

14.11.2014 р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем було вчинено виконавчий напис №378, яким було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що передане в іпотеку, а саме:

- комплекс, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 60/1,2,3, що складається з будівлі магазину літ. А-1 загальною площею 394,8 кв.м, будівлі магазину літ. Б загальною площею 191,8 кв.м, павільйону м'ясо-риба літ. В загальною площею 380,9 кв.м, адміністративного корпусу літ. Г загальною площею 132,2 кв.м;

- комплекс будівель, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 60/5, що складається з спеціалізованих продовольчих магазинів та продовольчого ринку з комплексом промтоварних магазинів і господарчим двором (друга черга забудови), а саме: магазин літ. Д загальною площею 268,1 кв.м, магазин літ. Е загальною площею 381,2 кв.м, вбиральні літ. Ж загальною площею 16,8 кв.м., що належать на праві власності ТОВ «ЮНИТ».

Постановою від 24.11.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України за вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження ВП №45575862 з примусового виконання виконавчого напису №3781, виданого 14.11.2014 р.

Спір у справі виник у зв'язку із невідповідністю, на думку позивача, вчиненого третьою особою 1 виконавчого напису чинному законодавству України, а тому є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Як на підставу для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позивач вказує на те, що вимоги за оспорюваним виконавчим написом не є безспірними, що свідчить про порушення нотаріусом приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 6.1 Іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобов'язання; у разі порушення іпотекодавцем будь-яких обов'язків, встановлених договором, іпотекодавець має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.07.2014 р. банк на адресу позичальника направив вимогу за № 0402-03/6033 від 17.07.2014 р. про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором із строком погашення зазначеної заборгованості, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, протягом семиденного строку з дня направлення вимоги.

Таким чином, у позичальника виник обов'язок в строк дол. 25.07.2014 р. повернути суму кредиту та несплачені проценти позивачу.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять, а позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту виконання ним зобов'язання з дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань у визначений строк.

Згідно з частинами першою та третьою ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В силу приписів ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до частини 2 статті 35 Закону України «Про іпотеку» (відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 24.02.2011 р. у справі № 42/664).

Таким чином, за змістом приписів вказаної норми Закону, письмова вимога до боржника та майнового поручителя про усунення порушення повинна передувати у часі реалізації іпотекодержателем права на задоволення своїх вимог на підставі виконавчого напису нотаріуса.

За таких обставин, 13.08.2014 р. банк правомірно звернувся до позивача з повідомленням № 0402-03/6624 про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору, у якому висловив вимогу протягом 30 календарних днів погасити заборгованість за Кредитним договором.

Порядок вчинення виконавчого напису та його форма, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Правилами ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2368/5 від 31.12.2008 р. та 16 Главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до Розділу 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, а саме: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Відповідно до п. 1 вказаного переліку нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Приписами частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом роз'яснень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Державною податковою службою України № 7912/6115-1415 від 07.05.2012, Міністерством фінансів України № 31-08410-07-10/10026 від 20.04.2012, Національним банком України № 25-113/2713-13993 від 21.11.2011, виписка з особового рахунку клієнта може бути первинним документом, який підтверджує сплату клієнтом коштів за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банку. Саме ці документи й підтверджують факт безспірності вимог банку.

14.11.2014 р. відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича з заявою № 100892-11-б/б від 05.11.2014 р. про вчинення виконавчого напису.

В той же час, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22.10.2014 р. у справі № 761/25650/14-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до Самоткіна Е.В., ТОВ «Спот Маркет», ТОВ «ЮНИТ», ТОВ «Грімальді» про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 6 185 448,79 доларів США за Кредитним договором.

Згідно відмітки канцелярії Шевченківського районного суду міста Києва за вх. № 78394 03.11.2014 р. було зареєстровано апеляційну скаргу ТОВ «Грімальді» на рішення суду від 22.10.2014 р. у справі № 761/25650/14-ц, тобто рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22.10.2014 р. у справі № 761/25650/14-ц не набрало законної сили.

Вказаний факт відповідачем не було повідомлено нотаріусу при зверненні та наданні пакету документів для вчинення виконавчого напису, що підтверджується заявою ПАТ «Альфа-Банк» № 100893-11/б від 05.11.2014 р. про вчинення виконавчого напису.

Відтак, та обставина, що на час вчинення виконавчого напису (14.11.2014 р.) існував спір щодо розміру заборгованості за Кредитним договором, свідчить про відсутність безспірності вимог відповідача до боржника.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 04.03.2015 р. у справі №6-27цс15 та від 11.03.2015 р. у справі № 6-141цс14.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

21.10.2015 р. до канцелярії суду представником відповідача подано заяву про визнання позову, яка підтримана представником в судовому засіданні 04.11.2015 р.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого 14.11.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем №3781, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИТ» задовольнити повністю.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.11.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем №3781, про звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на нерухоме майно, а саме: комплекс, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 60/1,2,3, що складається з будівлі магазину літ. А-1 загальною площею 394,8 кв.м, будівлі магазину літ. Б загальною площею 191,8 кв.м, павільйону м'ясо-риба літ. В загальною площею 380,9 кв.м, адміністративного корпусу літ. Г загальною площею 132,2 кв.м; та комплекс будівель, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 60/5, що складається з спеціалізованих продовольчих магазинів та продовольчого ринку з комплексом промтоварних магазинів і господарчим двором (друга черга забудови), а саме: магазин літ. Д загальною площею 268,1 кв.м, магазин літ. Е загальною площею 381,2 кв.м, вбиральні літ. Ж загальною площею 16,8 кв.м., що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНИТ».

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6; ідентифікаційний код 23494714) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИТ» (50056, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, 60, корпус 1; ідентифікаційний код 24445439) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.11.2015 р.

Суддя В.П. Босий