УХВАЛА

28.10.2015Справа № 910/7180/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сяйво Плюс ЛТД"

про стягнення грошових коштів

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Князьков В.В.

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Гаврилюк О.О. (за довіреністю);

від відповідача: Войцехівський О.В. (за довіреністю);

Чугунов М.В. (за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

В березні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (позивач) надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сяйво Плюс ЛТД" (відповідач) про стягнення 68 166 113,97 грн. строкової заборгованості за кредитом, 11 071 288,07 грн. заборгованості за процентами, 338 360,66 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 36 252,93 грн. 3% річних та 426 848,94 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Кредитного договору № 314-2012 від 20.09.2012 року щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування останніх.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/7180/15-г. Розгляд справи призначено на 20.04.2015р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2015р. розгляд справи було відкладено на 25.05.2015р.

25.05.2015р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р., відповідно до ст.ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 08.06.2015р. та продовжено строк спору на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 22.06.2015р.

Судове засідання, призначене на 22.06.2015 року, не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року розгляд справи призначено на 20.07.2015 року.

В судовому засіданні 20.07.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 29.07.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2015р. суд ухвалив розгляд справи №910/7180/15-г здійснити колегіально у складі трьох суддів.

Згідно з довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями від 31.07.2015р. для колегіального розгляду справи визначено наступний склад суду: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Зеленіна Н.І., суддя Підченко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2015р. вищезазначеним складом колегії суддів справу №910/7180/15-г прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 14.09.2015р.

Судове засідання, призначене на 14.09.2015р., не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2015р. розгляд справи призначено на 07.10.2015р.

Розпорядженням №04-23/1550 від 06.10.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/7180/15-г у зв'язку із перебуванням судді Зеленіної Н.І. на лікарняному, за результатами якого справу №910/7180/15-г передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Князьков В.В., суддя Підченко О.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2015р. вищезазначеним складом колегії суддів справу №910/7180/15-г прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати в судовому засіданні, призначеному на 07.10.2015р.

В судове засідання, призначене на 07.10.2015р., з'явились представники сторін, надали усні пояснення, відповіли на запитання суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015р. відкладено розгляд справи на 28.10.2015р.

22.06.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про фіксацію судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке було задоволено судом, оскільки на підставі ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене, чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які той посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Отже, перш, ніж залишити позов без розгляду, господарський суд зобов'язаний обґрунтувати дійсну неможливість розгляду спору по суті без витребуваних документів і з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем, об'єктивно оцінивши їх поважність.

Так, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення 68 166 113,97 грн. строкової заборгованості за кредитом, 11 071 288,07 грн. заборгованості за процентами, 338 360,66 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 36 252,93 грн. 3% річних та 426 848,94 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів, які, як стверджує позивач, виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Кредитного договору № 314-2012 від 20.09.2012 року.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 року, 20.04.2015 року, 25.05.2015 року, 08.06.2015 року зобов'язано позивача, зокрема, надати оригінал кредитного (спірного) договору з усіма додатками для огляду в судовому засіданні та оригінали платіжних документів, які підтверджують перерахування банком коштів на виконання кредитного договору.

Зазначені документи належать до предмету доказування у даній справі та відповідно до ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Проте, позивачем всупереч вимог суду не надано оригіналу Кредитного договору № 314-2012 від 20.09.2012 року з усіма додатками; оригінали та належним чином завірені копії платіжних документів, які підтверджують перерахування банком коштів на виконання вказаного договору.

Відповідно до п. 2.2. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. При цьому, копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом №55 від 07.04.2003р. Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, а у разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог. Правила нотаріального засвідчення копій документів встановлюються чинним законодавством. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Суд відзначає, що надані позивачем докази не засвідчені належним чином відповідно до ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", оскільки на документах відсутня дата засвідчення копій та не вказана посада особи, що їх засвідчувала.

Позивач стверджує, що Кредитний договір № 314-2012 від 20.09.2012 року з усіма додатками переданий до Головного управління СБУ України у м. Києві та Київській області і банку і на час розгляду справи в суді не повернутий.

Так, ухвалою Господарського суду міста від 07.10.2015 року судом вирішено звернутись із судовим запитом про надання інформації та завірених копій документів до Служби безпеки України.

У судовому запиті № 910/7180/15-г від 07.10.2015 року суд просив Головне управління СБУ України у м. Києві та Київській області надати належним чином завірені копії Кредитного договору №314-2012 від 20.09.2012 року з усіма додатковими угодами до нього, та платіжних документів (меморіальних ордерів, виписок з банку тощо), які підтверджують перерахування ПАТ "ВіЕйБі Банк" коштів на підставі вказаного кредитного договору.

22.10.2015 року через канцелярію до суду від надійшов лист № 51/12-9584 від 22.10.2015 року Головного управління СБУ України у м. Києві та Київській області, у якому повідомлено, що 15.12.2014 року кредитний договір укладений між відповідачем та позивачем повернуто останньому, що підтверджується підписом працівника банку про отримання, в тому числі Кредитного договору № 314-2012 від 20.09.2012 року.

Однак, витребувані судом документи позивачем не надано.

Суд наголошує на тому, що без витребуваних документів встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю не є можливим, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Враховуючи викладене, виходячи з фактичних обставин справи, приймаючи до уваги невиконання позивачем без поважних причин вимог суду щодо надання оригіналу Кредитного договору № 314-2012 від 20.09.2012 року з усіма додатками; оригіналів і належним чином завірених копій платіжних документів, які підтверджують перерахування банком коштів на виконання цього договору, позов ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" до ТОВ "Сяйво Плюс ЛТД" про стягнення 68 166 113,97 грн. строкової заборгованості за кредитом, 11 071 288,07 грн. заборгованості за процентами, 338 360,66 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 36 252,93 грн. 3% річних та 426 848,94 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням залишення позову без розгляду, всі заявлені у справі клопотання підлягають залишенню без розгляду.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 4-5, 4-7, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сяйво Плюс ЛТД" про стягнення 68 166 113,97 грн. строкової заборгованості за кредитом, 11 071 288,07 грн. заборгованості за процентами, 338 360,66 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 36 252,93 грн. 3% річних та 426 848,94 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів у справі № 910/7180/15-г - залишити без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.В. Цюкало

Суддя В.В. Князьков

Суддя Ю.О. Підченко