ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа № 920/614/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - Швець А.О., Тютюнник Я.М., Микитенко К.О., Кондратенко С.Ю. на підставі довіреності від 29.10.2015р.,

відповідача - не з'явився,

прокурор - Ногіна О.М., посвідчення №032167 від 11.02.2015р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-Норвезьке підприємство "Глобал Харвест" (вх. №4897 С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі № 920/614/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-Норвезьке підприємство "Глобал Харвест", с. Біловоди, Сумський район, Сумська обл.

до Біловодської сільської ради Сумського району Сумської області

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-Норвезьке підприємство "Глобал Харвест" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом до Біловодської сільської ради Сумського району Сумської області, просить визнати за собою право власності на наступне нерухоме майно: зерносховище "В-1" загальною площею 1 686, 8кв.м, розташоване в с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 50; автогараж "А-1" загальною площею 1 699, 3кв.м., розташований в с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 52; вагова "Я-1" за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 51; ЗАВ-25 "Г-1" загальною площею 175 кв.м за адресою: с. Водолаги Сумського району, вул. Лугова, 92; їдальня "Г-1" загальною площею 112, 7кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 53; пилорама "Е-1" загальною площею 230, 6кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Приозерна, 71; майстерня "Д-1" загальною площею 224, 8кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Приозерна, 70, критий тік "3-1" загальною площею 4 236, 5кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 54; склад "Д-1" загальною площею 1682, 2кв.м за адресою: с. Водолаги Сумського району, вул. Лугова, 93; критий тік "Б-1" загальною площею 2 289, 4кв.м за адресою: с. Водолаги Сумського району, вул. Лугова 94, контора "А.-2" загальною площею 292, 7кв.м за адресою: с. Біловоди Сумської, району, вул.Радянська, 1-а; навіс "Ф" загальною площею 922кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 55, навіс "Ж" загальною площею 1 089, 7кв.м за адресою: с. Водолаги Сумського району, вул. Лугова 95; зерносховище "Ж-1" загальною площею 1 309, 1кв.м. за адресою: с. Біловоди Сумського району, ул. Польова 56, склад ПММ "М-1" загальною площею 33, 9кв.м. за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Приозерна, 72, склад продуктовий "Н-1" загальною площею 72, 7кв.м. за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 57; вагова "А-1" загальною площею 113, 4кв.м. за адресою: с. Водолаги Сумської району, вул. Лугова, 91.

Як зазначає позивач, наведене вище майно він набув на підставі договору купівлі-продажу майна від 04.06.2007р., придбане майно взяв на свій баланс; 19.03.2015р. позивач звернувся до реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції із заявою для проведення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення; через відмову реєстраційної служби в проведенні державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно, позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Біловодської сільської ради про визнання права власності на вказане майно.

03.06.2015р. прокурором Сумського району подано до місцевого господарського суду заяву про вступ прокурора у дану справу (т.1 а.с.102).

Рішенням господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі №920/614/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Джепа Ю.А., суддя Заєць С.В., суддя Яковенко В.В.) у задоволенні позову відмовлено на тій підставі, що позивачем не доведено порушення відповідачем його прав; за відсутності доказів оспорювання чи невизнання відповідачем права власності позивача на певне майно відсутні й підстави для визнання права власності на це майно, оскільки право позивача не порушене.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що суд першої інстанції в рішенні не спростував наявне у позивача право власності на нерухоме майно; право власності позивача виникло до набрання чинності Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як зазначає апелянт, відповідач вчинив ряд дій, що свідчать про порушення та невизнання ним права власності позивача на об'єкти нерухомого майна, зокрема, в листах від 28.05.2012р., 13.03.2015р. відповідач послався на необхідність надання позивачем правовстановлюючих документів для вирішення питання про оренду земельних ділянок, на яких розташоване нерухоме майно позивача; наведене стало підставою для звернення позивача до реєстраційної служби для реєстрації права власності на нерухоме майно.

На думку апелянта, він, будучи власником нерухомого майна, правомірно звернувся з позовом до суду, оскільки його право власності оспорюється та не визнається іншими особами - відповідачем та реєстраційною службою Сумського районного управління юстиції.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2015р. у справі №920/614/15 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 11.11.2015р.

05.11.2015р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№15050), зазначає, що у 2008 році Біловодською сільською радою позивачу видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії БС №442, вказане свідчить про те, що відповідач не заперечує та визнає право власності на майно за позивачем; в матеріалах справи відсутні докази оспорювання чи невизнання відповідачем права власності позивача на майно; позивач володіє нерухомим майном з 2007 року, отже, мав достатньо часу провести державну реєстрацію права власності; вважає, що спір існує між позивачем та реєстраційною службою Сумського районного управління юстиції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області - без змін.

09.11.2015р. прокурором Сумського району подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№15141), вважає, що позивач неправильно обрав спосіб захисту своїх майнових прав та законних інтересів, звернувшись до неналежного відповідача - Біловодської сільської ради, яка не має повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Просить у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 11.11.2015р. представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Прокурор проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі №920/614/15 - без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що сторони у справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги (т.3 а.с.153-157), та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, загальними зборами співвласників майна колишнього КСП ім. Щорса (протокол від 21.01.2007р. №01) була обрана комісія з питань захисту майнових прав власників майна, затверджено Перелік майна колишнього КСП ім. Щорса, що підлягає виділенню в натурі, Перелік власників майна колишнього КСП ім. Щорса на суму 2 225 859, 00грн. та прийнято рішення про продаж Товариству з обмеженою відповідальністю "Українсько-Норвезькому підприємству "Глобал Харвест" майна колишнього КСП ім. Щорса на загальну суму 2 225 859, 00грн., перелік якого наведено в Додатку 3 до даного протоколу за 15% вартості даного майна, що становить 333 878, 85грн., уповноваживши комісію з питань захисту майнових прав власників майна підписати з позивачем договір купівлі-продажу майна (т.1 а.с.13-14).

Додатком 1 до протоколу №01 від 21.01.2007р.(т.1 а.с.15-17) затверджений Перелік майна колишнього КСП ім. Щорса, що підлягає виділенню в натурі, загальною вартістю 2 225 859, 00грн.; Додатком 2 до протоколу №01 від 21.01.2007р. (т.1 а.с. 18-27) затверджений Перелік власників майна колишнього КСП ім. Щорса в кількості 414 осіб; Додатком 3 до протоколу №01 від 21.01.2007р.(т.1 а.с.28-30) виділено майно в натурі у спільну часткову власність власникам майна колишнього КСП ім. Щорса.

04.06.2007р. був укладений договір купівлі-продажу майна колишнього КСП ім. Щорса, що знаходиться у спільній частковій власності (далі - договір) (т.1 а.с.33), відповідно до якого співвласники майна колишнього КСП ім. Щорса, від імені яких діяла та підписала договір комісія з питань захисту майнових прав власників майна (далі - продавець), продали майно колишнього КСП ім. Щорса Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрансько-Норвезькому підприємству "Глобал Харвест" (далі - покупець).

Договір купівлі-продажу майна нотаріально не посвідчений та не здійснено його державну реєстрацію.

Відповідно до пункту 1.1 договору, продавець продав покупцю майно колишнього КСП ім. Щорса, перелік якого надається у додатку 2 та додатку 3 до договору (далі - майно), а покупець зобов'язався прийняти майно та сплатити продавцю за майно 333 878, 85грн.

Як передбачено пунктом 1.3 договору, право власності на майно від продавця до покупця переходить після підписання актів приймання-передачі майна, які є додатками 2 та 3 до договору та є невід'ємними частинами договору.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що покупець зобов'язався сплатити за майно 333 878 ,85грн. готівкою співвласникам майна протягом трьох років з моменту укладення договору.

05.10.2007р. були підписані акт №01 (т.1 а.с.43-44) та акт №02 (т.1 а.с.45-46) приймання-передачі майна колишнього КСП ім. Щорса позивачу.

Відповідно до акту №01 було передано майно згідно таблиці 1 загальною вартістю 287 114, 37грн. у кількості 45 найменувань. Відповідно до акту №02 було передано майна згідно таблиці 1 загальною вартістю 46 764, 48грн. у кількості 62 найменувань.

Згідно платіжних відомостей за майнові паї (т.1 а.с.61-85), позивач сплатив грошові кошти співвласникам майна.

25.02.2008р. Біловодською сільською радою позивачу видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії БС №442 (т.1 а.с.50), відповідно до якого позивач має право на пайовий фонд майна КСП ім. Щорса відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 21.01.2007р.

Як зазначає позивач, він взяв на баланс майно - нежитлові приміщення, до яких належать: зерносховище "В-1" загальною площею 1 686, 8кв.м, розташоване в с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 50; автогараж "А-1" загальною площею 1 699, 3кв.м., розташований в с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 52; вагова "Я-1" за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 51; ЗАВ-25 "Г-1" загальною площею 175кв.м за адресою: с. Водолаги Сумського району, вул. Лугова, 92; їдальня "Г-1" загальною площею 112, 7кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул.Польова, 53; пилорама "Е-1" загальною площею 230, 6кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Приозерна, 71; майстерня "Д-1" загальною площею 224, 8кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Приозерна, 70, критий тік "3-1" загальною площею 4 236, 5кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 54; склад "Д-1" загальною площею 1682, 2кв.м за адресою: с. Водолаги Сумського району, вул. Лугова, 93; критий тік "Б-1" загальною площею 2289, 4кв.м за адресою: с. Водолаги Сумського району, вул. Лугова 94, контора "А-2" загальною площею 292, 7кв.м за адресою: с. Біловоди Сумської, району, вул. Радянська, 1-а; навіс "Ф" загальною площею 922кв.м за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 55, навіс "Ж" загальною площею 1089, 7кв.м за адресою: с. Водолаги Сумського району, вул. Лугова 95; зерносховище "Ж-1" загальною площею 1309, 1кв.м.за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова 56, склад ПММ "М-1" загальною площею 33, 9кв. м. за адресою: с. Біловоди Сумського району,вул. Приозерна, 72, склад продуктовий "Н-1" загальною площею 72, 7кв.м. за адресою: с. Біловоди Сумського району, вул. Польова, 57; вагова "А-1" загальною площею 113, 4кв.м. за адресою: с. Водолаги Сумської району, вул. Лугова, 91.

Як вбачається із матеріалів справи, у 2012 році позивач звернувся до відповідача з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації щодо виготовлення документів, які посвідчують право оренди на земельні ділянки під господарськими дворами (т.1 а.с.137), на що Біловодською сільською радою надано відповідь (т.1 а.с.129), що дане питання може бути включене до чергового пленарного засідання сесії сільської ради за умови наявності технічної документації, яка підтверджує право власності щодо будівель розташованих на цих земельних ділянках.

Листами від 10.02.2015р. №62 (т.1 а.с.138) та від 13.03.2015р. №125 (т.1 а.с.144) відповідач повідомив позивача щодо необхідності надання копій правовстановлюючих документів на будівлі та споруди, якими користується позивач, з метою розроблення проектної документації на земельні ділянки під зазначеними вище будівлями та спорудами.

19.03.2015р. позивач звернувся до Реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на майно (т.1 а.с.52) та просив оформити та зареєструвати за ТОВ "Українсько-Норвезьке підприємство "Глобал Харвест" право приватної власності на зазначене майно.

У листі від 30.03.2015р. № 78/03-2-10/107 (т.1 а.с.53) реєстраційною службою зазначено про відмову в проведенні державної реєстрації права власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна, посилаючись на відсутність документу, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно, передбачений статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868. Додані документи (протокол загальних зборів №01 від 21.01.2007р., копії свідоцтва про право власності на майновий пай, договору купівлі-продажу, акту приймання-передачі) не підтверджують факту виникнення права власності на об'єкти нерухомого майна.

Також реєстраційною службою повідомлено позивача, що у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно, право власності на таке майно може бути зареєстроване на підставі рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вказує позивач, відмова реєстраційної служби в проведенні державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно стало підствою для звернення позивача до місцевого господарського суду з позовом до Біловодської сільської ради про визнання права власності на вказане майно.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що за приписами статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з частиною 4 статті 334 Цивільного кодексу України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземція та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Як вбачається із матеріалів справи, договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, державної реєстрації договору здійснено не було; позивач для проведення державної реєстрації звернувся до реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції лише у березні 2015 року, хоча договір купівлі-продажу майна був укладений ще у 2007 році.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 11.11.2015р. представник апелянта надала пояснення, що право власності майна не було зареєстровано позивачем раніше, оскільки не було такої потреби.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що позов про визнання права, поданий особою, права якої стосовно певного майна не були зареєстровані, може бути задоволений в тих випадках, коли права на спірне майно виникли до запровадження їх державної реєстрації і в подальшому не реєструвалися або коли вони виникли з підстав, передбачених частинами четвертою і п'ятою статті 11 Цивільного кодексу України.

На момент укладення договору купівлі-продажу майна від 04.06.2007р. державна реєстрація права власності не нерухоме майно була передбачена Цивільним кодексом України та вказаним Законом "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Підстава укладення договору купівлі-продажу майна не стосується підстав, передбачених частинами четвертою і п'ятою статті 11 Цивільного кодексу України.

Судова колегія вважає необгрунтованими та відхиляє доводи апелянта, що право власності позивача виникло до набрання чинності Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки даний закон був прийнятий Верховною Радою України 01.07.2004р., позивачем договір купівлі-продажу майна був укладений у 2007 році.

Як вказує позивач, підствою для звернення позивача до місцевого господарського суду з позовом до Біловодської сільської ради про визнання права власності на вказане майно стала відмова реєстраційної служби в проведенні державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, позивач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про оскарження дій реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції.

Судова колегія також зазначає, що згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності:

1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами;

2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, дана норма закону стосується випадків, коли існуюче, належно набуте від попереднього власника та належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в особи документів, що засвідчують належність їй такого права, у зв'язку з їх втратою.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги котрого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову, є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого речового права на майно.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майно, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Таким чином, відповідний позов пред'являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами. З цим кореспондується стаття 11 Цивільного кодексу України, яка визначає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

За відсутності доказів оспорювання чи невизнання відповідачем права власності позивача на певне майно відсутні й підстави для визнання права власності на це майно, оскільки право позивача не порушене.

Судова колегія зазначає, що позивачем належних та допустимих доказів в обгрунтування доводів щодо оспорювання або не визнання відповідачем права власності позивача на нерухоме майно, або втрати ним документа, який засвідчує його право власності, не надано та матеріалами справи не підтверджуються.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не оспорює право власності позивача на об'єкти нерухомості, що є предметом спору.

Як зазначає відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, у 2008 році Біловодською сільською радою позивачу видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії БС №442, що свідчить про те, що відповідач не заперечує та визнає право власності на майно за позивачем.

У наявних у матеріалах справи листах відповідач повідомляв позивача щодо необхідності надання копій правовстановлюючих документів на будівлі та споруди, якими користується позивач, з метою вирішення питання щодо оренди земельних ділянок під належними позивачу будівлями та спорудами.

Крім того, згідно наданих позивачем доказів на підтвердження його права власності на майно, зокрема, протоколу №01 від 21.01.2007р., додатків до нього, договорів майнового паю, укладених з власниками майна, вбачається, що майно, на яке позивач просить визнати його право власності у позовній заяві, не є індивідуально визначеним, оскільки в даних документах не зазначено його площі, адреси, інших індивідуальних ознак. За наведених обставин, згідно наявних у матеріалах справи документів, у суду відсутня можливість ідентифікувати майно, на яке позивач просить визнати право власності.

Судова колегія також зазначає, що як вказує позивач, саме відмова реєстраційної служби в проведенні державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно стало підствою для звернення позивача до місцевого господарського суду з позовом до Біловодської сільської ради про визнання права власності на вказане майно.

Проте, відмова органу державної реєстрації прав в оформленні права власності на об'єкт нерухомого майна та видачі свідоцтва у зв'язку з ненаданням необхідних документів для оформлення такого права не є оспорюванням права власності на об'єкт нерухомого майна.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 20.06.2011р. у справі №3-55гс11.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що відповідач вчинив ряд дій, що свідчать про порушення та невизнання ним права власності позивача на об'єкти нерухомого майна, зокрема, в листах від 28.05.2012р., 13.03.2015р. відповідач послався на необхідність надання позивачем правовстановлюючих документів для вирішення питання про оренду земельних ділянок, на яких розташоване нерухоме майно позивача, оскільки такі вимоги відповідача не свідчать про невизнання ним права власності позивача на об'єкти нерухомості, вимога відповідача стосовно надання надання позивачем правовстановлюючих документів для вирішення питання про оренду земельних ділянок, що знаходяться під об'єктами нерухомості позивача, відповідають приписам чинного законодавства України.

Разом з тим, позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом до відповідача щодо вирішення питання укладення договору оренди земельної ділянки, що знаходиться під об'єктами нерухомості, належних позивачу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачеві у задоволенні позовних вимог до відповідача про визнання права власності; оскаржуване рішення місцевого господарського суду винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі №920/614/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-Норвезьке підприємство "Глобал Харвест" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі №920/614/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 16.11.2015р.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.