номер провадження справи 35/118/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 Справа № 908/4910/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3998-О, від 03.10.2013р.

від відповідача: не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми РІФ, м. Приморськ, Приморський район, Запорізька область

про стягнення 12041, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

03.09.2015р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 банк Приватбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма РІФ, про стягнення 12041,00 грн.

Позивач обґрунтовуючи свій позов посилається на те, що 12.12.2013р. ТОВ ВКФ РІФ було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http: // privatbank.ua., які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 12.12.2013р. та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 7167 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг. Свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт. Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов-банк має право при порушенні клієнтом будь-яких із зобовязань, передбаченого умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі. У звязку з порушенням зобовязань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідач станом на 18.06.2015р. має заборгованість у розмірі 12041, 00 грн., з яких:

- 5114,08 грн. заборгованість за кредитом;

- 3325,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2911,33 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

- 690,45 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з ТОВ ВКФ РІФ заборгованість в розмірі 12041,00 грн. (5114,08 грн. заборгованість за кредитом;3325,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2911,33 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 690,45 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом).

03.09.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 07.09.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/4910/15 та присвоєно вищевказаній справі номер провадження 35/118/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 22.10.2015р. о/об 11 год. 30 хв.

22.10.2015р. через канцелярію господарського суду представник позивача надав до суду, супровідним листом, документи на виконання вимог ухвали суду від 07.09.2015р.

Ухвалою суду від 22.10.2015р. в звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 03.11.2015р.

В судовому засіданні 22.10.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить стягнути заборгованість в розмірі 12041,00 грн., де 5114,08 грн. - заборгованість за кредитом, 3325,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2911,33 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 690,45 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та судовий збір.

В судове засідання 03.11.2015р. представник відповідача вдруге не зявився, причини неявки суду невідомі, про час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином.

На адресу відповідача, якою, згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців значиться: АДРЕСА_1 направлялися ухвала суду від 07.09.2015р. про порушення провадження у справі та ухвала суду від 22.10.2015р. про відкладення розгляду справи.

Ухвала про порушення провадження у справі повернулася на адресу суду з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Ухвала про відкладення розгляду справи станом на день розгляду справи на адресу суду не поверталася.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними в

ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України та за заявою представника позивача без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 03.11.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані позивачем додатково, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, відповідач звернувся до позивача з заявою про відкриття рахунку.

12.12.2013р. Товариство обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма РІФ, в особі директора підприємства, підписано заяву про відкриття рахунку, згідно з якою, відповідач надав згоду на Умови та Правила надання банківських послуг (далі Умови), ОСОБА_3 банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www. privatbank.ua, які разом з із анкетою складають договір банківського обслуговування.

Підписавши вказану заяву, відповідач приєднався та зобовязався виконувати умови, що містяться в Умовах та Правилах надання банківських послуг, ОСОБА_3 Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом вирішуються як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод, так й шляхом обміну інформацією / узгодження по банківському обслуговуванню з клієнтом за допомогою веб-сайта банка.

Відповідно до Договору Відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 7167 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта.

Згідно з довідкою ПАТ КБ Приватбанк вих.. № 08.7.0.0.0/05 від 23 серпня 2015р. розмір кредитного ліміту встановленого ТОВ ВКФ РІФ складав 12.12.2013р. 0.00 грн.; 13.12.2013р. 5500 грн.; 18.12.2013р. 50000 грн.; 01.03.2014р. 50000 грн.; 02.03.2014р. 5068,46 грн.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов та правил надання банківських послуг - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту ОСОБА_2 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов та правил надання банківських послуг - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов та правил надання банківських послуг - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), ОСОБА_2 і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до 3.2.1.1.8 Умов та правил надання банківських послуг - проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк. або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов та правил надання банківських послуг, ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших). Розділом 3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг затверджено порядок розрахунків.

За користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка) (п. 3.2.1.4.1).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. (п. 3.2.1.4.1.1)

У випадку не обнуління дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п. 3.2.1.4.1.2)

У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду; в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. (п. 3.2.1.4.1.3)

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. (п. 3.2.1.4.1.4)

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9)

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п. 3.2.1.4.10).

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов та правил надання банківських послуг - ОСОБА_2 має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання по договору щодо своєчасного погашення кредиту, сплати процентів та винагороди виконував неналежним чином, в звязку з чим у останнього виникла заборгованість за вказаним договором.

ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу ТОВ ВКФ РІФ направило претензію № 31211ZPМ0S14Y від 27.05.2015р., де позивач зазначив, що в звязку з неналежним виконанням боржником своїх зобовязань по договору, у останнього утворилася заборгованість, яка станом на 27.05.2015р. становить 5114,08 грн. за тілом кредиту; 3150,12 грн. простроченої заборгованості за відсотками, 644,42 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом та 2586,20 грн. пені, яку банк просив негайно погасити.

Також даною претензією позивач попередив відповідача, що в разі незадоволення цієї претензії ОСОБА_2 буде змушений примусово стягнути заборгованість за кредитним договором в порядку, передбаченим законодавством України.

Однак, відповідач на вказану претензію не відреагував та суму боргу не погасив, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Пунктом 3.2.1.4.9 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасного повернення кредиту, позивачем станом на 18.06.2015р. правомірно нараховані 3325,14 грн. простроченої заборгованості за відсотками та 690,45 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до 3.2.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п., п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п„ п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. Умов - від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з п. 3.2.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконано.

Відповідно до виписки з рахунку позивача, Банком за порушення ТОВ ВКФ РІФ своїх грошових зобовязань за договором про відкриття поточного рахунку, нарахована пеня, яка в межах заявлених позивачем до стягнення складає 2911,33 грн. Судом перевірена правильність нарахування пені та дана сума підлягає стягненню.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості суду також не надав.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 5114,08 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3325,14 грн. простроченої заборгованості за відсотками; 690,45 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом та 2911,33 грн. пені законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми РІФ АДРЕСА_1 () на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Приватбанк, 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; () заборгованість за кредитом в розмірі 5114 (пять тисяч сто чотирнадцять) грн. 08 коп., 3325 (три тисячі триста двадцять пять) грн. 14 коп. простроченої заборгованості за відсотками; 690 (шістсот девяносто) грн. 45 коп. заборгованості з комісії за користування кредитом; 2911 (дві тисячі девятсот одинадцять) грн. 33 коп. пені та 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 09.11.2015р.

Суддя О.А. Топчій