ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2015 р. Справа № 922/4323/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т.В., суддя Гребенюк Н.В.,

при секретарі Томіній І.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Чуприна Я.О. - дов. № 9867-07/32 від 12.08.2015р.,

відповідача - Герус І.В. - дов. № 85/1215 від 22.12.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №4891 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015 р. у справі № 922/4323/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м. Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.09.2015 р. (суддя Прохоров С.А.) в задоволенні заяви ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" від 08.09.2015 р. про розстрочення виконання рішення по справі № 922/4323/14 відмовлено.

Відповідач з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду, посилаючись на порушення норм чинного законодавства. В обґрунтування своєї апеляційної скарги відповідач зазначив, що він знаходиться у скрутному фінансовому стані, який вказує на наявну загрозу банкрутства, а також те, що цього року він перебуває у режимі простою та не має можливості виконати наказ господарського суду шляхом сплати грошових коштів. Також, як зазначає апелянт, відповідно до звіту про фінансові результати за 2 квартал 2015 року вбачається збиток від господарської діяльності у розмірі 142 218 тис. грн.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції законною та такою, що прийнята у відповідності з нормами чинного законодавства. Позивач зазначив, що на даний час відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 34 765 596,86 грн. та відповідно до графіків розстрочення, затверджених судом, ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" щомісяця по 25 виконавчим документам сплачує на рахунок позивача 669 251,32 грн.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, та повторно розглянувши справу відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, рішенням господарського суду Харківської області від 01.12.2014 р. у справі № 922/4323/14 за позовом УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова до ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" про стягнення коштів позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" на користь УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова 1 358 788,60 грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та стягнуто з ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" на користь Державного бюджету України 27 175,77 грн. судового збору. В частині позову щодо стягнення 250 000,00 грн. витрат на виплату та доставку пенсій - відмовлено. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 р. рішення господарського суду Харківської області від 01.12.2014 р. залишено без змін. 04.02.2015 р. господарським судом Харківської області були видані відповідні накази.

Боржник, ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", звернувся до суду першої інстанції з заявою про розстрочку виконання вищевказаного рішення строком на 5 (п'ять) років, починаючи з жовтня 2015 р. щомісячними рівними платежами в розмірі 22646,48 грн. з жовтня 2015 р. по грудень 2018 р. та в розмірі 22646,47 грн. з січня 2019 р. по вересень 2020 р. відповідно до погодженого між сторонами графіку.

В своїй заяві відповідач вказує на те, що сторонами був погоджений графік розстрочення виконання рішення, який надано до суду разом з заявою. Всього УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова стягнуто в судовому порядку з АТ "ХТЗ" суму боргу по списку № 1 в розмірі 18016308,31 грн. (справа № 922/4170/13, 922/4731/13, № 922/4913/13, № 922/613/14, № 922/1269/14, № 820/20532/14, № 820/1489/15, № 922/3081/14) та по списку № 2 в сумі 14074989,64 грн. (справа № 922/4171/130 № 922/4738/13, №922/4914/13, № 922/5211/13, № 922/1271/14, № 922/2262/14, № 922/4326/14, № 820/20529/14, № 820/1490/15) та виконання рішень розстрочено на п'ять років відповідно до погоджених сторонами графіків по кожній справі окремо. Також УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова стягнуто з АТ "ХТЗ" заборгованість по списку № 1 та по списку № 2 в розмірі 5873603,84 грн. (справа № 922/2261/14, № 922/4323/14, № 820/20530/14, № 820/20536/14, № 820/3776/15, № 820/3775/15, № 820/4680/15, № 820/4678/15).

Заявник зазначив, що його підприємство знаходиться у скрутному фінансовому стані, який вказує на наявну загрозу банкрутства. Цього року відповідач перебував у режимі простою в період з 23.03.2015 р. по 30.04.2015 р. та в даний час з 08.06.2015 р. по 31.07.2015 р., 01.08.2015 р. по 30.08.2015 р. знаходиться в стані простою та не має можливості виконати наказ суду. Також зазначає, що в режимі простою здійснюється оплата праці працівників боржника з розрахунку 2/3 тарифної ставки в режимі 3-денного робочого тижня. Дані виплати як і постійні витрати виробництва, а також платежі зі сплати податків та зборів є тягарем для підприємства, що знаходиться в стані простою, але мають виконуватися першочергово, зважаючи на соціальну відповідальність та першочерговість даних платежів відповідно до діючого законодавства. На даний час на підприємстві працює 2341 працівників, фонд оплати праці за червень 2015 р. складає 9968,7 тис.грн. та є співмірним з сумою боргу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним доводам сторін, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Доказом існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про фінансові результати, тощо), достовірність якої підтверджена належними засобами.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013р., розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з моменту видачі судового наказу у справі (04.02.2015 р.) боржником (заявником) заборгованість перед позивачем не погашена навіть частково. Будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, окрім неодноразових звернень із заявами про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду, боржником не вчинено.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що боржником належними доказами не доведено існування обставин, які ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у строк встановлений господарським судом.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що підстави, на які посилається відповідач в якості доказу для задоволення його заяви про розстрочення виконання рішення та задоволення його апеляційної скарги, а саме, скрутне фінансове становище у зв'язку з перебуванням в режимі простою, за змiстом ст. 121 ГПК України не є пiдставою для розстрочення виконання рiшення, оскільки є виключно наслідком господарської діяльності підприємства, і ні в якому разі заборгованість не склалась внаслідок надзвичайних обставин. Відтак, Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", будучи самостiйним суб'єктом господарювання, повинно нести вiдповiдальнiсть за свою дiяльнiсть, маючи обов'язок виконувати прийнятi на себе зобов'язання належним чином у вiдповiдності до ст. 526 ЦК України.

Крім того, посилання заявника на можливість банкрутства, мають суперечливий та недоведений характер, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів, вказана обставина не вбачається.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає на необхідність дотримання судом балансу інтересів сторін при здійсненні розстрочки судового рішення.

Судом апеляційної інстанції приймається до уваги, що суд першої інстанції врахував як матеріальні інтереси відповідача, так і матеріальні інтереси позивача, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Також, судова колегія зазначає, що рішенням Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02), зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод"

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що Публічним акціонерним товариством "Харківський тракторний завод ім.С.Орджонікідзе" не надано переконливих доказiв винятковостi ситуацiї, що спонукала його звернутися до суду iз вiдповiдною заявою, не наведено також доказiв iснування обставин, що за змiстом ст. 121 ГПК України ускладнюють виконання рiшення або роблять його неможливим, та не доведено iснування причинно-наслiдкового зв'язку мiж такими обставинами i неможливiстю виконання судового рiшення, не наведено обґрунтування саме такої розстрочки - на п'ять років, не надано доказів, що зі впливом цього строку він зможе виконати рішення суду.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції прийнята при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи, а тому ухвала господарського суду Харківської області від 16.09.2015 р. у справі № 922/4323/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст.ст. 105, 106, 121 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015 р. у справі № 922/4323/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 16.09.2015 р. у справі № 922/4323/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 05.11.2015 р.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.