ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.2015 Справа № 905/1809/15

Господарський суд Донецької області у складі Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_2
простягнення 13201,51 дол.США
Представники сторію відповідальністю

від позивача: ОСОБА_3- представник за довіреністю.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №520/02-2010 від 15.02.2010 у розмірі 11100,00дол.США та заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованими станом на 01.08.2015 у розмірі 2101,51дол.США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №520/02-2010 від 15.02.2010.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: кредитного договору від №520/02-2010 від 15.02.2010; розрахунок заборгованості відповідача станом на 01.08.2015; виписки з особового рахунку за період з 15.02.2010 по 01.08.2015; розрахунок заборгованості.

Відповідач явку своїх представників не забезпечив, відзив на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Місцезнаходженням відповідача є: 83050, АДРЕСА_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. Так, начальник відділу документального забезпечення та контролю Білоцерковська С.В., спеціаліст 2-ї категорії Афанасьєва М.О., помічник судді Асманова Е.Е.. склали акт, відповідно, про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: АДРЕСА_2. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 7-14-197 від 06.05.2015 про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м.Донецька.

Відтак, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/1809/15.

В порядку Закону України «Про доступ до судових рішень», ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/1809/15 та призначених до розгляду судових засідань ( про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

15.02.2010 між публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (кредитор, позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позичальник, відповідач) підписано кредитний договір №520/02-2010 (далі - договір).

За умовами вказаного договору банк відкриває позичальнику кредитну лініюна фінансування господарської потреби, зі сплатою за користування 16% річних (п. 1.1 Договору), зі строком повернення, відповідно до п.1.2 договору, - « 15» лютого 2011. Ліміт кредитної лінії не може перевищувати 40000,00 доларів США.

Згідно п.2.1 договору банк відкриває рахунок НОМЕР_2 для обліку кредиту та рахунок НОМЕР_3 для обліку нарахованих процентів.

На виконання умов договору, позивач відкрив для відповідача рахунок НОМЕР_2 та надав відповідачу кредит у розмірі 40000,00дол.США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, яка з находиться в матеріалах справи.

Оцінивши кредитний договір 520/02-2010 від 15.02.2010, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України.

Як вбачається зі змісту кредитного договору 520/02-2010 від 15.02.2010 сторонами погоджено усі істотні умови вищевказаного правочину. Оскільки сторонами не надано доказів його припинення або визнання у встановленому порядку недійсними, виходячи зі встановленої ст.204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, суд вважає вищевказану угоду дійсною та обов'язковими для виконання сторонами. .

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1.2 договору строк повернення кредиту до 15.02.2011 року.

Яу вбачається судом з матеріалів справи, з урахуванням часткової сплати відповідачем суми основної заборгованості, на момент звернення до суду заборгованість відповідача за основною сумою кредита становить 11100,00дол.США. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наявності заборгованості відповідача по кредиту.

Поряд з цим, позивачем відповідачу нараховувалися проценти на суму кредиту за користування кредитом, передбачені п.1.1 договору. Відповідно до п.2.3 договору проценти за користування кредитом нараховуються банком у валюті кредиту на фактично отриману позичальником суму кредиту за фактичний строк використання ним, з дня видачі кредиту по день повернення кредиту. Кількість днів для розрахунку процентів визначається методом факт/360 (фактична кількість днів в місяці, а у році умовно-360 днів). Нарахування процентів здійснюється щомісячно за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число включно поточного місяця та в день повернення кредиту. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день повернення кредиту.

Як вбачається судом з матеріалів справи, у відповідача виникла заборгованість по сплаті процентів станом на 01.08.2015 з урахуванням часткового повернення відповідачем кредиту, складає 2101,51дол.США. Заборгованість по сплаті відсотків підтверджується випискою з особистого рахунку НОМЕР_3, відкритого в ПАТ "Банк Камбіо" для відображення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, яка наявна в матеріалах справи. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наявності заборгованості відповідача по процентам.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 10561 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом ст.ст. 1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" бухгалтерській облік та його відображення у відповідних регістрах обліку є належними доказами, які підтверджують проведення господарської операції. Таким чином, суд вважає доведеним факт надання кредитних коштів відповідачеві в межах укладеного кредитного договору.

Судом перевірений розрахунок процентів по договору, який є вірним та таким, що відповідає умовам договору.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором, в результаті чого суд робить висновок, що сповернення кредитних коштів не здійснено до теперішнього часу, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 11100,00дол. США. та заборгованості по процентами за користуавння кредитом у розмірі 2101,51дол.США є доведеними та підлягають задоволенню.

Судом враховано, що абзацом другим пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, суд зазначає, що станом на 05.11.2015 заборгованість за кредитом у розмірі 11100,00дол.США. за офіційним курсом НБУ (http://www.bank.gov.ua); 23.081 грн. за 1 дол.США на цю дату складає 256199,10грн.; заборгованість за процентами у розмірі 2101,51дол.США за офіційним курсом НБУ (http://www.bank.gov.ua); 23.081 грн. за 1 дол.США на цю дату складає 48504,95грн. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Враховуючи те, що кредит видавався боржнику у доларах США, позивач має ліцензію на здійснення валютних операцій, задоволення позовних вимог за кредитним договором можливе шляхом стягнення іноземної валюти, а саме доларів США.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету (розрахунок здійснються в гривневому еквіваленіт за курсом НБУ станом на 29.08.2015 (день подачі позову).

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (83050, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд. 3/1 ) заборгованість за кредитом у розмірі 11100(одинадцять тисяч сто),00 дол.США, заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 2101(дві тисячі сто один),51 дол.США.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (83050, АДРЕСА_1, ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6052 (шість тисяч п"ятдесят дві) грн. 67коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Д.М. Огороднік

дата складення повного рішення 10.11.2015.