РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/23147/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходько В.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтероптсервіс" про стягнення 24 679 409,31 грн., за участю представників позивача - Шевченко О.М., довіреність №01/20-23 від 25.02.2015 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 20 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 3 860 000,00 грн. заборгованості за відсотками, 819 409,31 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором №384 від 31.03.2008 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.10.2015 року.

Представник відповідача у судове засідання 04.11.2015 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.03.2008 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтероптсервіс" (позичальник) та Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» (банк) уклали кредитний договір № 384 (далі - договір).

За умовами договору (із змінами) банк відкрив позичальнику кредитну лінію у розмірі 20 000 000,00 грн. строком до 28.08.2015.

Згідно з п. 3.5.1 договору позичальник за користування кредитом сплачує 18% річних.

На виконання умов договору №384 від 31.03.2008 позивачем надано відповідачу кредит в межах кредитної лінії в розмірі 20 000 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером.

Відповідач до 28.08.2015 20 000 000,00 грн. кредиту не повернув.

За п. 7.3 договору у разі порушення кінцевого строку погашення кредиту, банк переносить заборгованість за кредитом на рахунок прострочених кредитів, у цьому разі позичальник сплачує банку за користування кредитом підвищену процентну ставку - 30% річних.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, у відповідача є така заборгованість:

20 000 000,00 грн. - за кредитом;

3 860 000,00 грн. - за відсотками за період з 01.08.2014 по 21.08.2015.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 20 000 000,00 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 860 000,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з п. 7.4 договору у разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочення, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У разі порушення строку сплати відсотків за кредитом, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму несплачених своєчасно відсотків зі розрахунку фактичної кількості прострочених днів. Починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 7.5 договору).

Позовні вимоги в частині стягнення 819 409,31 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків за період з 22.02.2015 року по 21.08.2015 року у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 384 від 31.03.2008 року на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими, та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільнена від сплати судового збору.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та вимог зазначеного закону, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, у зв'язку із задоволенням позову стягується з відповідача в доход Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтероптсервіс" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 33/37; код 34530744) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» (14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 28, код 19357516) 20 000 000 (двадцять мільйонів) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 3 860 000 (три мільйони вісімсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп. процентів за користування кредитом, 819 409 (вісімсот дев'ятнадцять тисяч чотириста дев'ять) грн. 31 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтероптсервіс" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 33/37; код 34530744) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.11.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна