КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2015 р. Справа№ 910/14542/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі судового засідання Іващенко М. М.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Харченко С. В. (довіреність від 25.05.2015 № 300-122/01-5447);

третьої особи 1: Лузан Л. І. (довіреність від 05.10.2015 № 59);

третьої особи 2: Слободяник О. П. (довіреність від 15.12.2014 № 415);

третьої особи 3: не з'явилися.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Державної адміністрації залізничного транспорту України

на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015

у справі № 910/14542/14 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Державної адміністрації залізничного транспорту України

до Антимонопольного комітету України,

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна інспекція сільського господарства України,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон",

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна фіскальна служба України

про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 у справі № 910/14542/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014, позов задоволено повністю, визнано недійсним рішення Антимонопольного комітету України у справі №136-26.13/386-12 від 03.06.2014 за №321-р.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 у справі № 910/14542/14 скасовано, а справу № 910/14542/14 направлено до Господарського суду міста Києва на новий розгляд.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 та постановою Вищого господарського суду міста Києва 01.07.2015, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/14542/14 у задоволенні заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015 у справі №910/14542/14 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Мотивуючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наявність листів Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" № 4243 від 10.08.2015 та Департаменту морського та річкового транспорту Міністерства інфраструктури України № 27/1590-15 від 11.08.2015, № 27/1849-15 від 17.09.2015 щодо обсягів перевезення Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством "Нібулон" морським транспортом зернових вантажів на експорт за період з березня 2011 року липень 2014 року, на які посилається заявник як на підставу перегляду рішення суду, не можуть вважатись нововиявленими обставиними в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останні є лише новими доказами, на які заявник посилається на підтвердження свої доводів та міркувань, які не були своєчасно надані ним при розгляді судом даної справи.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державна адміністрація залізничного транспорту України звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015 по справі № 910/14542/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов Державної адміністрації залізничного транспорту України до Антимонопольного комітету України про визнання недійсними рішення від 03.06.2014 № 321-р у справі № 136-26.13/386-12 щодо визнання дій Укразалізниці протиправними та застосування штрафних санкцій у розмірі 100 млн. грн.. задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт переміщення на експорт зернових культур є нововиявленою обставиною, а листи Адміністрації морський портів України та Департаменту морського та річкового транспорту Міністерства інфраструктури України - належні та допустимі докази, які підтверджують наявність нововиявлених обставин. Скаржник зазначає, що інформація, яка зазначена в листах і підтверджує факт перевезення зернових культур ТОВ СП «Нібулон» на експорт не була відома позивачу раніше, так як на момент ухвалення рішення АМКУ, Укрзалізниці не було та не могло бути відомо про факти переміщення зернових культур ТОВ СП «Нібулон» через митний кордон України, так як вже неодноразово зазначалося, на позивача не покладено обов'язок по контролю за переміщенням товарів через митний кордон України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.10.2015.

Представник скаржника в судове засідання 30.10.2015 не з'явився, проте через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтував неможливістю направлення представника скаржника в судове засідання, оскільки останній перебуває у відрядженні.

Розглянувши дане клопотання, апеляційний господарський суд його відхиляє з тих підстав, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників скаржника бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні шляхом залучення іншого представника. Проте скаржник наданими йому процесуальними правами не скористався.

Крім того, відкладення розгляду апеляційної скарги є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, апеляційна скарга може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представник відповідача в судове засідання 30.10.2015 з'явився та подав письмовий відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що листи ДП «Адміністрація морських портів України» та Департаменту морського та річкового транспорту Міністерства інфраструктури України від 10.08.2015 № 4243 та від 11.08.20015 № 27/1590-15 не існували на час розгляду справи, а тому не можуть бути нововиявленими обставинами. Також відповідач вказує, що інформація на яку посилається Укрзалізниця, не є нововиявленою обставиною, оскільки під час судової справи № 910/14542/14, Укрзалізниця неодноразово обґрунтувала свої вимоги, зокрема, тим, що ТОВ «СП «Нібулон» здійснює експорт зерна через державний кордон України.

Третя особа 2 в судове засідання 30.10.2015 з'явилася та подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що листи ДП «Адміністрація морських портів України» та Департаменту морського та річкового транспорту Міністерства інфраструктури України від 10.08.2015 № 4243 та від 11.08.2015 № 27/1590-15 не спростовують факти, покладені господарським судом в основу рішення господарського суду м. Києва від 17.03.2015. Третя особа 2 вказує на те, що під час розгляду господарськими судами справи № 910/14542/14, позивачем вже надавалася інформація на підтвердження здійснення ТОВ СП «Нібулон» експорту зернових вантажів морським транспортом, а саме листи Міністерства доходів і зборів України від 06.09.2013 № 117118/5/99-99-24-01-08-15 та Державної інспекції сільськогосподарського господарства України від 03.06.2014 № 3510/4-2/3-14.

Третя особа 1 в судове засідання 30.10.2015 з'явилася та заперечила на подану апеляційну скаргу.

Представник третьої особи 3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами Державна адміністрація залізничного транспорту України посилається на наявність інформації щодо обсягів перевезення Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством "Нібулон" морським транспортом зернових вантажів на експорт за період з березня 2011 року по липень 2014 року про існування якої Державній адміністрації залізничного транспорту України стало відомо з листів Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" № 4243 від 10.08.2015 та Департаменту морського та річкового транспорту Міністерства інфраструктури України № 27/1590-15 від 11.08.2015, № 27/1849-15 від 17.09.2015.

У відповідності до ч. 1 ст.112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

У ч.2 ст.112 ГПК України наведено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами. В той же час, в поданій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відсутнє посилання заявника на конкретний пункт частини 2 статті 112 ГПК щодо підстави для перегляду судового акта.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.112 ГПК України, підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові та суду на час розгляду справи. Водночас нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому не можуть визнаватися нововиявленими обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях або які могли бути встановлені судом в разі виконання ним та учасниками судового процесу вимог процесуального закону. Крім того не є нововиявленими обставинами подані учасниками судового процесу нові докази, а також обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані учасниками судового процесу.

Колегія суддів зазначає та погоджується з висновком місцевого господарського суду, що докази щодо обставин на які посилається заявник (листи) є новими доказами, на які заявник посилається в підтвердження свої доводів та міркувань, які не були своєчасно надані ним при розгляді судом даної справи

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Листи, які відповідач вважає нововиявленою обставиною, датовані 10.08.2015 та 17.09.2015, тобто вже після винесення рішення господарського суду м. Києва у справі № 910/14542/14 (18.09.2014). Тому означені листи не можуть вважалися нововиявленою обставиною, оскільки взагалі не існували ні на момент розгляду справи в першій інстанції, ні на момент перегляду оскаржуваного рішення в апеляційній інстанції.

Отже, позивач не довів наявність нововиявлених обставин, вказаних ним у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 18.09.2014 у справі №910/14542/14.

Згідно із ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З вищевикладених фактичних обставин справи та приписів закону слідує, що Державна адміністрація залізничного транспорту України належними і допустимими доказами не довела наявність підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 18.09.2014 у справі №910/14542/14.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/14542/14, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Ухвала суду є законною, обґрунтованою та відповідає обставинам справи, а тому її слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/14542/14 залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді А.Г. Майданевич

О.І. Лобань