ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" листопада 2015 р.Справа № 924/171/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом промислово - технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат" м. Київ

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький

про стягнення 58234,79 грн. завданих збитків.

за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат" м. Київ

про стягнення 30000,00 грн. (розстрочка виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р.)

Представники сторін:

позивача: Кропивницький Я.І.- за довіреністю від 23.02.2015.

відповідача: ОСОБА_1 - підприємець

Суть спору: Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.04.2015р в позові промислово - технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат" м. Київ до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький про стягнення 58234,79 грн. завданих збитків відмовлено.

Зустрічний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат" м. Київ про стягнення 30000,00 грн. задоволено.

Вирішено стягнути з промислово - технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат" м. Київ на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький - 30000,00 грн. заборгованості та 1827,00 грн. судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. апеляційну скаргу промислово - технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат" м. Київ задоволено частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 06.04.2015р. у справі №924/171/15 скасовано в частині відмови у задоволенні первісного позову промислово - технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат", м. Київ до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький про стягнення 58234грн. 79коп. завданих збитків.

В цій частині прийнято нове рішення про задоволення первісного позову.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 06.04.2015р. у справі №924/171/15 скасовано в частині задоволення 2000грн.00коп. заборгованості за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький до промислово - технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Агромат", м. Київ про стягнення 30000грн. 00коп. та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Змінено рішення в частині розподілу судових витрат.

В решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 07.10.2015р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. у справі №924/171/15 залишено в силі.

Матеріали справи повернуто до Господарського суду Хмельницької області 03.11.2015р.

19.10.2015р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 в порядку ст. 121 ГПК України, звернулась до господарського суду з заявою про розстрочку виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. по справі №924/171/15, шляхом сплати грошових коштів за графіком погашення, а саме: грудень 2015р. - 2500,00 грн., січень 2016р. - 2500,00 грн., лютий 2016р. - 2500,00 грн., березень 2016р. - 2500,00 грн., квітень 2016р. - 2500,00 грн., травень 2016р. - 2500,00 грн., червень 2016р. - 2500,00 грн., липень 2016р. - 2500,00 грн., серпень 2016р. - 2500,00 грн., вересень 2016р. - 2500,00 грн., жовтень 2016р. - 2500,00 грн., листопад 2016р. - 2500,00 грн., грудень 2016р. - 2500,00 грн., січень 2017р. - 2500,00 грн., лютий 2017р. - 2500,00 грн., березень 2017р. - 2500,00 грн., квітень 2017р. - 2500,00 грн., травень 2017р. - 2500,00 грн., червень 2017р. - 2500,00 грн., липень 2017р. - 2500,00 грн., серпень 2017р. - 2500,00 грн., вересень 2017р. - 2500,00 грн., жовтень 2017р. - 2500,00 грн., листопад 2017р. - 3475,29 грн.

В заяві про розстрочку виконання рішення заявник посилається на те, що в зв'язку з важким фінансовим становищем, викликаним продовженням кризових явищ в економіці України, що призводять до зниження купівельної спроможності громадян та значного зменшення товарообігу товарів, що реалізуються, відсутністю майна, яке можна було б реалізувати для виконання рішення суду, та отриманням мінімальної пенсії, що робить неможливим виконання рішення суду. Крім того, фактично єдиним джерелом погашення заборгованості, є пенсія.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву про розстрочку виконання рішення суду просить задовольнити.

Представник позивача проти розстрочки виконання рішення суду заперечує, посилається на те, що заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду є необґрунтованою, вимоги заяви незаконні і такі, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами тих виняткових обставин, які б свідчили про складність виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

До того ж, позивач звертає увагу суду на те, що вказуючи на важкий фінансовий стан, заявник не надав будь-яких доказів про відсутність джерел доходів та, що єдиним джерелом погашення заборгованості є пенсія відповідача, так як відповідач є фізичною особою - підприємцем та відповідно, здійснює підприємницьку діяльність. Крім того, відповідачем не надано доказів відсутності коштів на банківських рахунках відповідача, доказів рухомого та нерухомого майна, не надано податкової звітності, що підтверджувала б про відсутність грошових коштів.

А тому просить в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Розглянувши заяву про розстрочку рішення, заслухавши доводи, пояснення і заперечення представників сторін, господарським судом враховується наступне :

Відповідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Статтею 121 цього Кодексу передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка виконання рішення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки визначаються господарським судом. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання постанови, господарським судом враховується матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи (Роз'яснення президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування ст.121 Господарського процесуального кодексу України).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" (п.10) визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК і ст.121 ГПК, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Згідно пункту 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд вважає, що посилання заявника та боржника на вкрай скрутне фінансове становище не може слугувати підставою для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Крім того ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, для примусового виконання рішення суду, не можуть слугувати підставою для розстрочки виконання рішення суду (аналогічна позиція викладена в п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р.).

При цьому судом враховується, що достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання вказаної вище постанови Рівненського апеляційного господарського суду або робить її неможливим, заявником суду не надано. Так, суду не надано жодних доказів в підтвердження обставин викладених в заяві.

Крім того, береться до уваги те, що розстрочка виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду надається лише у виняткових випадках та залежно від обставин справи.

Також звертається увага на те, затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. Суд вважає, що на державі лежить позитивне зобов'язання організовувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (аналогічна позиція викладена в Рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. справа "Чіжов проти України" (заява №6962/02).

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, з огляду на неподання заявником доказів, підтверджуючих скрутне становище боржника (відсутність коштів на рахунках тощо), суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про розстрочку виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. по справі №924/171/15 відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, - суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. по справі №924/171/15 відмовити.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,(м. Київ, пр-т Перемоги,89А)

3 - відповідачу. (АДРЕСА_1)