РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/23378/15
За позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний оператор заграниця тревел солюшенз»

про стягнення 66,63 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Дорожинський О.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості за комісійною винагородою, за послуги з розрахунково-касового обслуговування, та по пені за договором банківського рахунку № 9261 від 22.09.2011 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а відтак, будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників покладаються на Відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18.

Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 22.09.2011 між Позивачем, як Банком, та Відповідачем, як Клієнтом, Договору банківського рахунку № 9261 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Договір), Банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнту, грошові кошти, які йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видавання відповідних сум з рахунка Клієнта та проведення інших операцій за рахунком, натомість за згодою сторін Банк має право отримувати від Клієнта комісійну винагороду за надані послуги в розмірах та строки, що визначені Тарифами Банку.

За умовами Договору Клієнт зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату за надані послуги відповідно до Тарифів, а також компенсувати витрати Банку у разі, якщо дії при виконанні доручення Клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені Тарифами Банку. У випадку неможливості здійснення розрахунків шляхом списання коштів з рахунку Клієнта, Клієнт розраховується з Банком за надані послуги готівкою або через здійснення переказу на користь Банку в строки, визначені у Тарифах.

За прострочення ж Клієнтом розрахунків за послуги, що надаються Банком, останній має право стягнути з Клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення.

За умовами п. 6.1 Договору, він укладений на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання сторонами. Докази закінчення строку дії Договору, припинення його дії за згодою або на вимогу однієї зі сторін у матеріалах справи відсутні.

Також, за Додатковою угодою № 1 до Договору Банк взяв на себе забезпечення виконання розрахунково-касового обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (iFOBS) за відкритим Клієнту поточним рахунком па підставі Договору, натомість за ці послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку Клієнт зобов'язався сплачувати Банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах, встановлених Тарифами банку, на момент оплати.

Копія Тарифів Банку залучена до справи, та вони є невід'ємною частиною Договору.

До матеріалів справи Позивачем залучено докази (копії виписок) виконання ним умов Договору та Додаткової угоди №1 до нього, а саме докази відкриття Клієнту рахунку Банком, забезпеченням виконання Банком розрахунково-касового обслуговування Клієнта, утому числі за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (іFOBS) за відкритим Клієнту поточним рахунком.

Доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або обсягу виконаних Позивачем за Договором та отриманих Відповідачем послуг, заборгованість по сплаті яких є спірною у межах даного спору, матеріали справи не містять.

Розрахунок заборгованості у сумі 56,13 грн. по Договору, наданий представником Позивача в судовому засіданні, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Отже, наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована, тому позовні вимоги про стягнення 56,13 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення пені відповідно до п. 5.9 Договору, на підставі статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Розрахунок пені в сумі 10,50 грн. судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розрахована Позивачем пеня не перевищує дозволену до стягнення згідно з законом), а її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги також і про стягнення 10,50 грн. пені визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України за звернення до суду з даним позовом, від сплати якого Позивач у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку був звільнений, стягується з Відповідача в дохід Державного бюджету України.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний оператор заграниця тревел солюшенз» (м. Київ, проспект Василя Порика, 17; ідентифікаційний код 37827347) на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (м. Київ, проспект Московський, 16; ідентифікаційний код 34693790) 56 (п'ятдесят шість) грн. 13 коп. заборгованості за комісійною винагородою та за послуги з розрахунково-касового обслуговування, 10 (десять) грн. 50 коп. пені.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний оператор заграниця тревел солюшенз» (м. Київ, проспект Василя Порика, 17; ідентифікаційний код 37827347) у дохід Державного бюджету України 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.2015

Суддя Сташків Р.Б.