РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015Справа №910/23506/15

За позовом Національної спілки композиторів України

до Міністерства культури України

про стягнення 116 553,92 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Кравець І.В. - за дов.

від відповідача: Яцишен Д.В. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна спілка композиторів України звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства культури України про стягнення 116 553,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором на соціально-творче замовлення № 4/7-1/2014 від 01.12.14р.

Ухвалою від 07.09.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи було призначено на 06.10.2015 р.

05.10.15р. через відділ діловодства позивачем суду подано додаткові матеріали по справі.

У судовому засіданні 06.10.2015 р. було оголошено перерву до 03.11.2015 р.

03.11.15р. відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує.

В судовому засіданні 03.11.15р. оголошено перерву до 10.11.15р.

В судовому засіданні 10.11.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу Міністерства культури України №1070 від 01.12.2014 «Про підготовку та проведення мистецького проекту «Духовні обрії композитора Лесі Дичко» Національній спілці композиторів України було доручено підготувати та провести мистецький проект «Духовні обрії композитора Лесі Дичко» у м. Києві у колонному залі імені М.В.Лисенка Національної філармонії України.

Відповідно до зазначеного наказу Міністерством культури України на проведення мистецького закладу було виділено асигнування з Державного бюджету України в сумі 70,0 тис. грн. за КПКВ 1801170 "Здійснення культурно-мистецьких та культурологічних загальнодержавних заходів з вшанування пам'яті, заходів з виявлення та підтримки творчо обдарованих дітей та молоді, заходів, пов'язаних із забезпеченням свободи совісті та релігій, державна підтримка регіональних культурних ініціатив та аматорського мистецтва, поповнення експозицій музеїв та репертуарів театрів, концертних та циркових організацій, забезпечення розвитку та застосування української мови".

01.12.14 між Міністерством культури України (надалі - відповідач) та Національною спілкою композиторів України (надалі - позивач) було укладено договір №4/7-1/2014 на соціально-творче замовлення.

Відповідно до даного Договору Міністерство культури України виступило замовником, а Національна спілка композиторів України - виконавцем замовлення по підготовці та проведенню мистецького проекту «Духовні обрії композитора Лесі Дичко» у м. Києві у колонному залі імені М.В.Лисенка Національної філармонії України (пункти 1.1. та 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.4. та 1.5. договору та кошторису витрат джерелами фінансування витрат по договору є витрати за рахунок асигнувань, передбачених Міністерству культури України у Державному бюджеті України на 2014 рік за КПКВК 1801170"3дійснення культурно-мистецьких та культурологічних загальнодержавних заходів з вшанування пам'яті, заходів з виявлення та підтримки творчо обдарованих дітей та молоді, заходів, пов'язаних із забезпеченням свободи совісті та релігій, державна підтримка регіональних культурних ініціатив та аматорського мистецтва, поповнення експозицій музеїв та репертуарів театрів, концертних та циркових організацій, забезпечення розвитку та застосування української мови".

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

П.2.2.3. Договору визначено, що виділені Міністерством кошти на проведення захожу Спілка повинна використати в місячний термін з дня надходження їх на рахунок Спілки.

Для підготовки та проведення мистецького закладу Національною спілкою композиторів України, в межах кошторису, було укладено відповідні договори з третіми особами, а саме:

- з Національною філармонією України в Колонному залі імені М.В.Лисенка Національної філармонії України.

Вартість послуг за договором складає 30434,00 грн.

- з Національною радіокомпанією України про надання послуг художніх колективів «Музика». Вартість послуг за договором складає 2244,00 грн.

- з Національною заслуженою академічною капелою «Думка». Вартість послуг за договором складає 9977,00 грн.

- з Національним заслуженим академічним симфонічним оркестром України. Вартість послуг за договором складає 9850,00 грн.

- з Муніципальним академічним камерним хором «Київ». Вартість послуг за договором складає 2500,00 грн.

- з Ансамблем солістів «Благовість» Українського академічного фольклорно- етнографічного ансамблю «Калина». Вартість послуг за договором складає 1500,00 грн.

- з ТОВ «АКГ-ГРУПП» на виготовлення поліграфічної продукції. Вартість послуг за договором складає 13495,00 грн.

Загальна вартість по всім договорам становить 70 000,00 грн.

15.12.2014 між Міністерством культури України та Національною спілкою композиторів України було підписано Акт виконаних робіт про виконання робіт в повному обсязі.

Станом на день подачі позову Позивач не зміг розрахуватись з третіми особами, в зв'язку з тим, що Відповідачем не здійснено розрахунок по договору.

Доказів оплати відповідачем суми 70 000,00 грн. основного боргу, в тому числі в установлені договором строки, суду не надано.

Та обставина, що оплату за надані послуги здійснено не було, відповідачем не заперечується. В той же час, відповідач вказує, що у зв'язку з закінченям 2014 бюджетного року бюджетні призначення головного розпорядника бюджетних коштів - Міністерства культури України - у 2015 р. втратили силу. Кошти не були перераховані на рахунок позивача, внаслідок чого кошти повернуто до державного бюджету. Оскільки Позивачем до Міністерства подано Звіт про заборгованість бюджетними коштами (форма № 7д, № 7м), засвідчений Управлінням Держави казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва, в якої заборгованість відсутня (не значиться, не відображена), у відповідача відсутні підстави взяття на облік заборгованості по бюджету перед Позивачем занесення її до Реєстру бюджетних зобов'язань на 2015 рік. Розрахунки одержувачами бюджетних коштів на кінець звітного року мають бути завершені в межах бюджетних асигнувань, відповідно обсяги дебіторської та кредиторської заборгованості на звітну дату ними не визначаються та в бюджетній звітності не відображаються, в зв'язку з чим відповідач вважає, що зобов'язання перед позивачем виконані в повному обсязі.

Статтею 511 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Зі змісту частини 2 статті 528 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Суд відзначає, що повернення коштів до державного бюджету, суперечить приписам ст. 617 Цивільного кодексу України, виходячи зі змісту якої випадкові обставини недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно частини першої статті 96 Цивільного кодексу юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями525, 526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має викопуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, повернення бюджетних коштів до державного бюджету не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 70 000,00 грн., основного боргу.

Національна спілка композиторів України 14.01.2015 звернуло з листом №01 до Міністра культури України п. Кириленка В.А. в якому просило вирішити питання з оплати проведеного мистецького закладу.

Своїм листом №303/7-1/13-15 від 03.02.2015 Міністерство культури України відмовило включати проведений мистецький захід до Плану роботи Мінкультури в 1 кварталі 2015 році.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 12 740,00 грн. пені та 4 900,00 грн. - штрафу, 1 403,84 грн. 3% річних, 27 510,08 грн. інфляційних.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 12 740,00 грн. пені та 4 900,00 грн. - 7% штрафу в порядку ст. 231 Господарського кодексу України слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, з положень даної статті вбачається, що зазначені санкції можуть бути застосовані за наявності таких умов:

- вони підлягають застосуванню у разі скоєння господарського правопорушення, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належать до державного сектора економіки, або якщо виконання зобов'язання фінансується за рахунок державного кредиту;

- вони підлягають застосуванню тільки за два види правопорушень, а саме:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) - стягується штраф у розмірі 20 відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання - стягується пеня в розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, вказані санкції є видом відповідальності за порушення зобов'язань з передачі товарів, виконання робіт та надання послуг, а не за порушення виконання грошового зобов'язання (проведення розрахунків за виконані роботи).

Отже, вимоги про стягнення з відповідача 12 740,00 пені та 4 900,00 грн. штрафу необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 27 510,08 грн. інфляційних, 1 403,84 - 3 % річних.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міністерства культури України (01601, м. Київ, вул. І.Франка, 19; ) на користь Національної спілки композиторів України (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд.32; ) 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 1 403 (одну тисячу чотириста три) грн. 84 коп. 3% річних, 27 510 (двадцять сім тисяч п'ятсот десять) грн. 08 коп. інфляційних, 1 483 (одну тисячу чотириста вісімдесят три) грн. 71 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.11.15р.

Суддя І.О. Домнічева