ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р. Справа № 925/1730/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз», Івано-Франківська область, м. Долина, вул. Промислова, 7

до приватного акціонерного товариства «Соснівський гранкарєр», юридична адреса: м. Черкаси, вул. Маршала Красовського, 8 (поштова адреса: Рівненська область, Сарненський район, смт. Клесів, вул. Залізнична, 63)

про стягнення 25 082,00 грн. попередньої оплати та штрафу,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Соснівський гранкарєр» про стягнення проведеної попередньої оплати за договором купівлі-продажу від 07.04.2014р. №383/14-МТР в розмірі 25 082,00 грн., в тому числі 21 842,00 грн. коштів сплачених за непоставлений товар, 3 240,00 грн. неустойки та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав оригінали документів для огляду судом.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 30.10.2015р. про порушення провадження у справі направлялась відповідачу на дві адреси юридичну та поштову, та вручено уповноваженим представникам відповідача, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві відповідає адресі, вказаній у витягу з ЄДР.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом зясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

07.04.2014р. між структурною одиницею Нафтогазовидобувне управління «Долинанафтогаз», яка діє від імені публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (Покупцем Позивач по справі), в особі начальника ОСОБА_2, що діє на підставі Положення, та приватним акціонерним товариством «Соснівський гранкарєр» (Продавцем Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір купівлі-продажу №383/14-МТР (Далі Договір), за умовами якого Продавець зобовязується продати продукцію (надалі товар) - щебінь фракції 5-20 в кількості 137 т, щебінь фракції 20-40 в кількості 1397 т, та щебінь фракції 20-70 в кількості 120 т.

Відповідно до п. 9.1 Договору цей Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до повного виконання взятих на себе зобовязань.

Відповідно до п. 2.1. Договору термін поставки товару згідно графіку, що додається до договору після попередньої його оплати.

Листом від 23.04.2014р. №7БМТЗ-197 Покупець надіслав Продавцю графік поставки щебеню, яким було визначено терміни поставки, зокрема по фракції щебеню 20-40 встановлено крайній термін поставки серпень 2014р. (а.с. 13).

Відповідно до п. 4.2 Договору Покупець проводить 100% попередню оплату за необхідну йому партію товару шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця, включаючи ПДВ до ціни товару, згідно з реквізитами, вказаними в розділі 10 даного договору.

На виконання п.4.2 Договору Покупець здійснив Продавцю попередню оплату в сумі 181286,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1098 від 24.04.2014р. (а.с. 10).

В період з 11.05.2014р. по 15.09.2014р. здійснив поставку, а Покупець прийняв товар 1454 тонн щебеню на загальну суму 159444,00 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 17-24).

По закінченню терміну поставки щебеню (серпень 2014р.), Продавець листом від 27.08.2014р. №1/27-08 просив Позивача відтермінувати поставку недопоставленого товару до 10.11.2014р. (а.с. 14).

Листом №36 БМТЗ-421 від 29.08.2014р. Покупець погодив поставку трьох вагонів щебеню до 10.11.2014р. (а.с. 15).

Згодом, Продавець листом №1/10-11 від 10.11.2014р. просив Покупця вдруге про відтермінування поставки недопоставленого товару до 01.12.2014р. (а.с 16).

В порушення умов Договору Продавець у встановлений та відтермінований строк - до 01.12.2014р. - оплачений Покупцем товар не передав, тому 31.12.2014р. Покупець направив Продавцю претензію №18юр-4577 з вимогою поставити необхідний товар - щебінь фракції 20-40 протягом січня 2015 року та сплатити неустойку в розмірі 3240,00 грн. за порушення терміну поставки товару відповідно до п. 6.3 Договору та попереджено про звернення до суду (а.с. 25).

Листом №1/12-02 від 12.02.2015р. Продавець знову звернувся до Покупця з проханням про відтермінування поставки недопоставленого товару до 31.03.2015р. (а.с. 26).

Покупець вдруге надіслав Продавцю претензію №18юр-2149 від 24.06.2015р. з вимогою до 10.07.2015р. виконати зобов'язання по поставці решти щебеню необхідної фракції 20-40 в кількості 200 т та сплатити неустойку в розмірі 3240,00 грн. за порушення терміну поставки товару відповідно до п. 6.3. Договору (а.с. 27).

Претензії залишились без задоволення.

На час звернення Покупця до суду грошові кошти повернуті не були.

Невиконання Продавцем взятих на себе зобовязань стало правовою підставою для звернення Покупця до суду для захисту свого порушеного права. Позивач вказує, що виконання зобовязання за договором втратило для нього інтерес і він просить стягнути передоплату та неустойку.

Відповідач вимоги не заперечив, доказів врегулювання спору не подав. Суду не подані боржником заяви про обєктивну неможливість заперечити вимоги позивача. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання документів суду.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання на ринку послуг та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з ЄДР про їх державну реєстрацію.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки щебеня на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

За правовою природою договір купівлі-продажу від 07.04.2014р. №383/14-МТР є договором купівлі-продажу і відповідає вимогам статті 655 Глави 54 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати гроші, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір купівлі-продажу від 07.04.2014р. №383/14-МТР (а.с. 11-12) не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Продавець зобов'язаний передати щебінь на загальну суму 181286,00 грн.

Позивач перерахував відповідачу попередню оплату в сумі 181286,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1098 від 24.04.2014р. (а.с. 10).

На момент розгляду справи відповідачем недопоставлено 200 тонн щебеню по передоплаті на суму 21842,00 грн. та не повернуто кошти.

Відповідно положень ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець не передав товар у обумовлений строк, то покупець має право вимагати передачі йому вже оплаченого товару чи повернення передоплати. Причому саме у покупця є право вибору у випадку невиконання продавцем свого зобовязання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар п. 4.2 Договору.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної оплати щебеня, недоплати за товар, відмови від одержання товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної поставки вже оплачений щебінь належним чином не виконав на момент звернення з позовом.

Суд враховує відсутність відшкодування відповідачем коштів як передоплати після звернення позивача до суду, чи постачання щебеню на обумовлену суму. Позивач не подавав заяв про зменшення вимог з урахуванням положень ст. 22 ГПК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми передоплати за недопоставлений товар у розмірі 21842,00 грн., оскільки виконання відповідачем зобовязання в натурі втратило для позивача інтерес і відповідно до вимог ст. 693 ЦК України покупець має право вимагати повернення передоплати, якщо продавець в обумовлений строк не передав товар.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6.3. Договору за порушення терміну поставки або недопоставки товару Продавець виплачує Покупцю неустойку в розмірі 15% від вартості простроченого або недопоставленого товару.

Відповідач не виконав свої договірні зобов'язання щодо передачі товару недопоставив позивачу 200 тонн щебеню. Отже поставка товару є простроченою, що дає право позивачу відмовитись від отримання щебеню на умовах поставки та вимагати стягнення штрафних санкцій.

У відповідності до п. 6.3 Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу 3240,00 грн. неустойки від вартості недопоставленого товару.

Розрахунок вимоги виконано вірно. 3240,00 грн. неустойки підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Проведення оплати відповідачем як відшкодування передоплати позивачу за непоставлений щебінь в період розгляду спору в суді - має враховуватись виконавчою службою при проведенні виконавчих дій як погашення боргу, оскільки відповідачем в судове засідання цих доказів не подано і перешкод у наданні цих доказів останнім не наведено.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1 218,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Соснівський гранкарєр», юридична адреса: м. Черкаси, вул. Маршала Красовського, 8, (поштова адреса: Рівненська область, Сарненський район, смт. Клесів, вул. Залізнична, 63), ідентифікаційний код 05470839, номер рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м. Київ, провул. Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код 00135390, в особі Нафтогазовидобувного управління «Долинанафтогаз», Івано-Франківська область, м. Долина, вул. Промислова, 7, ідентифікаційний код 00136490, номер рахунку в банку невідомий

21842,00 грн. передоплати за недопоставлений товар, 3240,00 грн. неустойки та 1 218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 12.11.2015р.

Суддя Г.М. Скиба