ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015р. Справа№ 914/2865/15

За позовом: Приватного підприємства «ЛОГІСТИКА-СЕРВІС ЛЬВІВ», м. Львів

До відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Львів

Про стягнення 58 555, 78 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Балабанов О.В. - представник

від відповідача: ОСОБА_1 - підприємець

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Приватного підприємства «ЛОГІСТИКА-СЕРВІС ЛЬВІВ» до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 58 555, 78 грн.

Ухвалою суду від 20.08.2015 р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 21.09.2015 р.

В судовому засіданні 21.09.2015 року судом було оглянуто оригінали документів, які в належно завірених копіях долучені до матеріалів справи.

Cудовий розгляд справи відкладався з підстав зазначених в попередніх ухвалах суду.

Представник позивача в судовому засіданні 02.11.2015 року позов підтримав та просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях наданих в судовому засіданні. В обґрунтування позовних вимог посилався на не виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань в частинні оплати за поставлений товар відповідно до долучених товарно - транспортних накладних. Як стверджував позивач, станом на 11.02.2015 року існувала заборгованість за поставлений товар в розмірі 53647,38 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків. За порушення строків оплати отриманого товару позивачем нараховані 20 відсотків річних від простроченої суми в розмірі 4908,40 грн., які просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні 19.10.2015 року відповідач проти позову заперечив, мотивуючи відсутністю заборгованості за отриманий товар.

З метою повного і об'єктивного зясування всіх обставин справи, розгляд справи було відкладено на 02.11.2015 року та зобов'язано сторони провести звірку розрахунків.

В судове засідання 02.11.2015 року позивач подав докази направлення відповідачу акту звірки розрахунків станом на 22.10.2015 року, в якому відображені оплати придбаного товару за період з моменту попередньої звірки розрахунків ( 11.02.2015 року) по 22.10.2015 року з якого вбачається , що станом на час розгляду справи сума заборгованості складає 12243,38 грн. Також позивачем проведено перерахунок відсотків річних, який він просить стягнути з відповідача в розмірі 630,62 грн.

Відповідач в судове засідання 02.11.2015 року письмового відзиву на позов та підписаного із своєї сторони акту звірки розрахунків не подав, як і не надав доказів погашення суми боргу, однак проти позову заперечив.

В судовому засіданні 02.11.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

26 березня 2013 року між приватним підприємством (надалі Продавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі Покупець) укладено Договір № ЛС 29462, згідно умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця продукти харчування в асортименті відповідно до переданої Продавцем Комерційної пропозиції та/або Прайс-листа (надалі Товар), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар.

Відповідно до п. 1.1.3 договору, купівля - продаж Товару здійснюється партіями відповідно до узгоджених Продавцем замовлень Покупця.

Згідно п. п. 1.2.1, 1.2.2 договору, продавець зобов'язується забезпечити передачу Покупцеві Товару, який замовлений відповідно до п. 1.1.3 договору, а Покупець зобов'язується без зволікань (протягом 15 (п'ятнадцяти) хвилин з моменту доставки) прийняти Товар і оформити з свого боку накладні (товарно - транспортні накладні або інші документи) про приймання-передачу Товару.

Відповідно до п. 1.7.1 договору, Покупець зобов'язаний оплатити Продавцю прийнятий Товар протягом 28 календарних днів з моменту прийняття цього Товару. У випадку прострочення оплати Продавець має право вимагати оплати Товару і сплати Покупцем 20 % річних за користування чужими грошовими коштами від простроченої оплати за кожний день прострочення.

На виконання умов договору, в період з січня 2015 року по лютий 2015 року позивач постави відповідачу товар на загальну суму 53 647,38 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи товарно - транспортними, які підписані та скріплені мокрими печатками сторін.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, свої договірні зобов'язання в частинні оплати за поставлений товар покупець виконав частково.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 12243,38 грн.

Відповідно до п. 1.7.1 Договору, позивачем нараховані 20 % річних за користування чужими грошовими коштами, які згідно уточненого розрахунку складають 630,62 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору № ЛС 29462, Позивач поставив Відповідачу Товар на загальну суму 53 647,38 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи товарно - транспортними накладними (долучено до матеріалів справи), які підписані та скріплені мокрими печатками сторін та не заперечується відповідачем.

Відповідно до п. 1.7.1 договору, Покупець зобов'язаний оплатити Продавцю прийнятий Товар протягом 28 календарних днів з моменту прийняття цього Товару. У випадку прострочення оплати Продавець має право вимагати оплати Товару і сплати Покупцем 20 % річних за користування чужими грошовими коштами від простроченої оплати за кожний день прострочення.

Як стверджує позивач, свої договірні зобов'язання в частинні оплати за поставлений товар відповідач виконав не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості станом на 11.02.2015 року в сумі 53 647,38 грн., що він підтверджує підписаним та скріпленим печаткою Актом звірки розрахунків.

Під час розгляду справи, при проведенні звірки розрахунків позивачем виявлено ряд оплат вартості придбаного відповідачем товару з моменту складання акту звірки розрахунків ( 11.02.2015 року) , а саме: 13.02.2015 року сплачено 11433,00 грн., 18.02.20ё15 року сплачено 5 140,00 грн., 02.03.2015 року сплачено 18172,00 грн. та 18.03.2015 року сплачено 6659,00 грн. Станом на день прийняття рішення за даними позивача заборгованість за поставлений по договору товар складає 12243,38 грн.

Відповідач проти позову заперечив, проте доказів погашення зазначеної суми заборгованості не подав, зі свого боку акт звірки не підписав, а відтак сума заборгованості підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 12243,38 грн.

За порушення строків здійснення платежів, відповідно до п.1.7.1 Договору позивачем нараховані 20 відсотків річних за користування чужими грошовими коштами, що згідно уточненого розрахунку підлягають до стягнення з відповідача в сумі 630,62 грн.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що в матеріалах справи є належні та допустимі докази поставки товарів, проте відповідачем не подано належних доказів оплати придбаних товарів у встановлені Договором строки, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судові витрати покладаються на відповідача в порядку передбаченому ст..49 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючисьст..ст.3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35, 36,43,49,82, 83,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «ЛОГІСТИКА-СЕРВІС ЛЬВІВ» (79037, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 212, корп. 2, ) - 12243,38 грн. - основного боргу та 630,62 грн. - 20 % річних.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04.11.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.