ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" листопада 2015 р.Справа № 916/4220/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-наукова фірма „Зеленогірське

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства „Заплазське хлібоприймальне підприємство

про стягнення 658 000,00 грн.

Суддя: Власова С.Г.

В засіданні 17.11.2015 р. приймали участь представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 01.08.2015р.

Від відповідача: не зявився.

Суть спору: про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства „Заплазське хлібоприймальне підприємство на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-наукова фірма „Зеленогірське 658 000,00 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 19.10.2015р. порушено провадження у справі, присвоєно №916/4220/15 та призначено до розгляду 03.11.2015р.

04.11.2015р. за вх.№27522/15 до господарського суду Одеської області надійшло від відповідача клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПрАТ „Заплазське хлібоприймальне підприємство та за наявними у справі матеріалами.

17.11.2015р. за вх.№28712/15 до господарського суду Одеської області надійшов від позивача супровідний лист з додатками, витребуваними ухвалою суду від 03.11.2015р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує, в обґрунтування яких зазначає, що 30.04.2014р. між сторонами спору було укладено договір поставки №3004-01, відповідно до умов якого позивач поставив відповідачу товар, який не був оплачений відповідачем, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 658 000,00грн.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції за адресою, зазначеною в позовній заяві та спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, у звязку з чим справа, згідно ст.75 ГПК України, розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторони, суд встановив наступне:

30.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Виробничо-наукова фірма „Зеленогірське та ОСОБА_1 акціонерним товариством „Заплазське хлібоприймальне підприємство було укладено договір №3004-01, за умовами якого постачальник зобовязується передати у власність покупця пшеницю 3 класу врожаю 2013 року та ячмінь 3 класу врожаю 2013 року на умовах, передбачених договором, а Покупець зобовязується прийняти товар і сплатити певну грошову суму. Кількість товару за договором становить: пшениця 3 класу врожаю 2013 року 152,727 тонн; ячмінь 3 класу врожаю 2013 року 136,00 тонн (п.п. 1.1.,1.2 договору).

Згідно п.п. 2.2 договору №3004-01 від 30.04.2014р. загальна сума договору складає 658 000,00 грн., в тому числі ПДВ 109 666,67 грн.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5 договору №3004-01 від 30.04.2014р. постачальник поставляє товар на умовах СРТ склад покупця (в редакції Інкотермс-2010, у частині, що не суперечить умовам договору); постачання товару здійснюється партіями в термін до 31 грудня 2014 року. Покупець приймає товар по кількості відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 15.06.65р. №П-6 в частині, яка не суперечить договору. Покупець приймає товар по якості відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 25.04.66р. №П-7 в частині, яка не суперечить договору. Датою поставки відповідної партії товару є дата, вказана в видатковій накладній чи іншому товаро-супровідному документі.

У п.п. 4.1., 4.2. договору №3004-01 від 30.04.2014р. сторони зазначили, що покупець здійснює оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника до 31.12.2014р. Комісійні послуги за переказ грошових коштів мають бути сплачені покупцем.

Відповідно до п. 5.1. договору №3004-01 від 30.04.2014р. даний договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2014р., але не раніше повного виконання сторонами зобовязання, що виникли до вказаної дати.

За видатковою накладною №48 від 30.04.2014р. позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 658 000,00 грн.

Як вбачається із підписаної сторонами та скріпленої їх печатками довіреності №000490 від 30.04.2014р. право на отримання товару було надано ОСОБА_4

У звязку з неоплатою відповідачем вартості отриманого товару у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 658 000,00 грн, про що сторонами складено та підписано акт звірки розрахунків станом на 15.09.2015р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладену ним правову позицію, суд вважає заявлені ТОВ „Виробничо-наукова фірма „Зеленогірське позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 658 000,00 грн. правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст. 663, пп. 1), 2) ч.1 п.1 ст. 664 Цивільного Кодексу України Продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обовязок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (п.п.1, 2, 3 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, на думку суду, з огляду на наявні в матеріалах справи первинні документи, щодо поставленого позивачем товару за договором №3004-01 від 30.04.2014р., відсутності доказів його оплати відповідачем, є правомірними та обґрунтованими заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ „Виробничо-наукова фірма „Зеленогірське 658 000,00 грн. заборгованості.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Таким чином, суд задовольняє заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю „Виробничо-наукова фірма „Зеленогрірське до ОСОБА_1 акціонерного товариства „Заплазське хлібоприймальне підприємство позовні вимоги про стягнення заборгованості в в сумі 658 000,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства „Заплазське хлібоприймальне підприємство (66521, Одеська обл., Любашівський район, с. Солтанівка, ідентифікаційний номер 00955348) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-наукова фірма „Зеленогрірське (66520, Одеська обл., Любашівський район, с. Гвоздавка Друга, ) 658 000 (шістсот пятдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 9870 (девять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 17 листопада 2015 р.

Суддя С.Г. Власова