ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015 р. Справа №917/1266/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,39605

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_3,39600

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

від відповідача: ОСОБА_5

У судовому засіданні 14.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення від 05.05.2014р. у розмірі 34134,58грн., у т.ч. 24213,33грн. - сума основного боргу, 8473,19грн. - інфляційні витрати, 1448,06грн. - збитки

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов від 06.08.2015р. вхід. №11191 позовні вимоги визнає частково, а саме: в частині боргу у розмірі 11650,00грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

05.05.2014 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець, позивач) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (Орендар, відповідач) укладено договір оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до п.1.1 Договору Орендодавець на підставі ЗУ "Про оренду майна", а Орендар приймає в орендне користування нежитлове приміщення загальною площею 38,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4

Орендодавець передає приміщення в оренду з метою використання його як підприємство харчування - закусочна (п. 1.2 Договору).

Орендоване нежитлове приміщення належить позивачеві на підставі свідоцтва про право власності /НОМЕР_3 від 03.11.2009 року/ виданого Кременчуцькою міською радою та Договору купівлі-продажу /ВМО № 780930 від 26.11.2009 року/ посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бугайовою Л.М.

Відповідно до п.2.1.11 Договору Орендар бере насебе обов"язок за свій рахунок проводити ремонт обладнання, яке вийшло з технологічного або технічного стану.

Згідно п.3.1. Договору Орендар сплачує Орендодавцю плату за використання приміщення щомісяця в розмірі 3200,00 (три тисячі двісті) грн.

У відповідності до п.3.2. Договору Орендна плата сплачується Орендодавцю наперед не пізніше 5-го числа поточного місяця з 01.06.2014 року.

Відповідно п.4.1 Договору, Договір вступає в дію з моменту підписання сторонами акту прийому - передачі орендованого приміщення і діє з 05.05.2014 року безстроково.

На виконання умов Договору між сторонами був підписаний акт прийому-передачі нежитлового приміщення з інженерним обладнанням від 05.05.2014 року, за яким Відповідачеві було передано в оренду обумовлений Договором об'єкт оренди.

Як зазначає позивач у позові, починаючи з жовтня 2014 року відповідач став ухилятись від сплати орендної плати за Договором в зв'язку з чим за ініціативою позивача Договір було розірвано в зв'язку з невиконанням Орендатором його умов, та приміщення повернуто Орендареві 18.05.2015 року за актом приймання - передачі.

В акті прийому-передачі та Звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій від 18 травня 2015 року, виконаного експертом Данилейко О.В. зафіксовано пошкодження кондиціонера.

Крім того, заборгованість відповідача за оренду приміщення за період часу з 1 жовтня 2014 року по 18 травня 2015 року склала 24 213,33 грн. із розрахунку сплати по 3200,00 грн. за кожен повний місяць з 1 жовтня 2014 року по 31 квітня 2015 року.

Порушення відповідачем своїх зобов"язань за договором і стало підставою звернення позивача до суду про стягнення з відповідача 24213,33грн. - суми основного боргу, 8473,19грн. - інфляційних витрати, та 1448,06грн. - вартість ремонту пошкодженого кондиціонера.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаюється вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Згідно наданих відповідачем Акту обстеження об"єкта, кошторису на виконання ремонтних робіт кондиціонера вартість ремонтних робіт склала 1448,06грн. та була сплачена позивачем 18.08.2015р., що підтверджується рахунком №14 від 18.08.2015р. та квитанцією №9 від 18.08.2015р.

За приписами п. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно Інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування у розмірі 8473,19грн., нараховані за період з жовтня 2014р. по травень 2015 року щомісячно.

Після здійсненого судом перерахунку інфляційних витрат у розмірі 8473,19грн., суд задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позовні вимоги визнаються судом законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються доказами, наданими позивачем.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по оплаті судового збору.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (39600, АДРЕСА_3, ідентифікаційний № НОМЕР_1, свідоцтво № НОМЕР_4) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_2, свідоцтво № НОМЕР_5) - 24 213,33 грн. основного боргу за оренду нежитлового приміщення, 8 473,19 грн. втрат від інфляції, 1448,06грн. збитків (вартість ремонту пошкодженого кондиціонеру) та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 16.09.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.