ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"10" листопада 2015 р. Справа № 911/4203/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліс-Сервіс», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

про стягнення 40419,34 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ліс-Сервіс» (далі - відповідач) про стягнення 40419,34 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування від 24.03.2011 р., з яких 26552,20 грн. - заборгованість за кредитом, 9048,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3145,96 грн. - пеня та 1672,79 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором банківського обслуговування від 24.03.2011 р. в частині своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом та комісії за користування кредитом, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість за кредитом у сумі 26552,20 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9048,39 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 1672,79 грн. В зв'язку з наявністю вказаної заборгованості позивачем на підставі п. 3.2.1.5.1. Умов та правил надання банківських послуг нараховано відповідачу 3145,96 грн. пені.

07.10.2015 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання № 25564198 від 22.09.2015 р., в якому позивач просить суд повернути надмірно сплачений судовий збір у сумі 609,00 грн.

09.11.2015 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання, в якому позивач у зв'язку з тим, що відповідачем було повністю сплачено заборгованість за вищевказаним позовом і таким чином між сторонами відсутній предмет спору, просить суд припинити провадження у справі. До зазначеного клопотання додано довідку позивача.

Представник позивача в судовому засіданні 01.10.2015 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, а в судове засідання 10.11.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання позивач був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судові засідання 01.10.2015 р. та 10.11.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялась на адресу відповідача, за якою він зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (витяг № 21268642 від 01.10.2015 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців). Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

24.03.2011 р. між публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ліс-Сервіс» (клієнт) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитка печатки, згідно якої відповідач погодився та зобов'язався виконувати умови, викладені в «Умовах та Правилах надання банківських послуг», Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

При цьому, у заяві про відкриття поточного рахунку від 24.03.2011 р. сторони погодили: у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку клієнта (у разі перевищення суми платежу над залишком власних коштів) банк може встановити клієнту на рахунок кредитний ліміт. Банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до заяви підписом відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови), Тарифах ПриватБанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Згідно з п. 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 20.08.2013 р. у справі № 15/5007/1293/12.

Згідно з п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "Кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "Ліміт"). Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.6. Умов передбачено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Відповідно до умов договору банківського обслуговування 24.03.2011 р. відповідачу було встановлено кредитний ліміт на його поточний рахунок в національній валюті у сумі 6000,00 грн., а 01.03.2014 р. збільшено до 38000,00 грн., що підтверджується довідкою вих. № 08.7.0.0.0/08 від 27.08.2015 р. про розмір встановлених кредитних лімітів.

В подальшому, як вбачається з вказаної довідки, 02.03.2014 р. встановлений відповідачу кредитний ліміт на його поточний рахунок було зменшено позивачем до 37180,26 грн.

Як встановлено господарським судом, відповідно до умов договору позивачем протягом періоду дії договору було надано відповідачу кредит у розмірі 37180,26 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача за період з 24.03.2011 р. по 22.09.2015 р.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов встановлено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Відповідач в порушення умов договору банківського обслуговування від 24.03.2011 р. на момент звернення позивача до суду свої зобов'язання щодо повернення кредиту та оплати відсотків за користування кредитом і оплати комісії за користування кредитом не виконав, в зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 26552,20 грн. заборгованості за кредитом, 9048,39 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 1672,79 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Пунктом 3.2.1.5.1. Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3145,96 грн. пені, нарахованої на заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом та комісією за загальний період з 10.01.2014 р. по 16.06.2015 р.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається з довідки № 9-К.2.3-7.8.295.11-2015 від 09.11.2015 р. позивача, яка наявна в матеріалах справи, станом 09.11.2015 р. у відповідача за договором банківського обслуговування від 24.03.2011 р. відсутня заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом та заборгованість по пені.

Отже, відповідачем після порушення провадження у справі сплачено позивачу 26552,20 грн. заборгованості за кредитом, 9048,39 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1672,79 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 3145,96 грн. пені за договором банківського обслуговування від 24.03.2011 р.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки 26552,20 грн. заборгованості за кредитом, 9048,39 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1672,79 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 3145,96 грн. пені за договором банківського обслуговування від 24.03.2011 р. сплачені відповідачем позивачу, то предмет спору в даній справі відсутній, тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Позивач в клопотанні, яке надійшло до суду 07.10.2015 р., просить повернути надмірно сплачений судовий збір у сумі 609,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року складає 1218,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до господарського суду з даною позовною заявою було сплачено 1827,00 грн. судового збору, тоді як позивач мав сплатити судовий збір у сумі 1218,00 грн., то господарський суд дійшов висновку про повернення позивачу 609,00 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись ч. 2 ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. Провадження у справі № 911/4203/15 припинити.

2. Повернути публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) 609,00 грн. судового збору, сплаченого до Державного бюджету України згідно з платіжним дорученням № BO1S6B0TAP від 06.04.2015 р.

Суддя О.О. Рябцева