ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.15 Справа № 904/7866/15

За позовом публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ", м. Дніпропетровськ

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "Відродження", м. Донецьк

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - закрита акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю "RITAL LIMITED", м. Енфілд, Англія

про звернення стягнення на предмет застави

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Прокопенко А.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №96 від 09.10.2015

від відповідача: від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 29.09.2015; ОСОБА_3, довіреність №17 від 24.09.2015

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК" (надалі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ" (надалі - Відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №2006-310/2 від 16.02.2007 - шляхом звернення стягнення на об`єкти через продаж предмету іпотеки на прилюдних торгах.

Разом з позовною заявою Позивач подав до господарського суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, яке є предметом Іпотечного договору №2006-310/2 від 16.02.2007, в задоволенні якої господарським судом відмовлено ухвалою від 12.10.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду, залучено до участі у справі в якості Третіх осіб-1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "Відродження", закриту акціонерну компанію з обмеженою відповідальністю "RITAL LIMITED".

24.09.2015 Позивач надав уточнену позовну заяву вих. №18.1-11-б.б/5349 від 17.09.2015, відповідно до якої уточнив пункт 2 прохальної частини позовної заяви вих. №18.1-11-б.б/4802 від 28.09.2015, а саме просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "Відродження" за кредитним договором №2006-310 від 28.12.2006 в розмірі 55 814 462,37 грн., з яких: не виконанні зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у розмірі 15 000 000,00 грн.; не виконані зобов'язання щодо сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1 253 424,72 грн.; та інші платежі, передбачені умовами Кредитного договору суми: нарахована пеня 21 226 977,10 грн.; три проценти річних 3 055 325,11 грн.; сума інфляційних втрат 12 278 735,44 грн., перед публічним акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" звернути стягнення на належне на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ" () нерухоме майно та рухоме майно, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, буд. 2-Б, та передано в іпотеку та заставу АТ "РОДОВІД БАНК", згідно іпотечного договору від 16.02.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №146, на користь публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5" шляхом звернення стягнення на об'єкти через продаж предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 11 015 160,00 грн. з ПДВ, з яких вартість нерухомого майна становить 9 979 080,00 грн. з ПДВ, вартість рухомого майна становить 1 036 080,00 грн. з ПДВ, яка визначена висновком про незалежну оцінку від 18.08.2015, складеним суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "КАНЗАС ОСОБА_6".

29.10.2015 Позивач подав заяву вих. №18.1-11-б.б/6033 від 23.10.2015 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої Позивачем уточнена прохальна частина позовної заяви в частині вартості майна.

12.10.2015 Відповідач подав до господарського суду заяву про застосування до вимог Позивача позовної давності, а також подав відзив на позов, в яких просив суд в задоволенні позову відмовити.

За заявою Відповідача від 29.10.2015, ухвалою господарського суду від 29.10.2015, відповідно до вимог статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 днів - до 16.11.2015.

В судових засіданнях 24.09.2015, 12.10.2015 та 29.10.2015 розгляд справи був відкладений на 12.10.2015, 29.10.2015 та 11.11.2015 відповідно.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги ( з урахуванням заяв про їх уточнення) підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представники Відповідача в судове засідання зявились, 11.11.2015 подали до господарського суду письмові пояснення щодо відсутності на балансі підприємства рухомого майна, яке є предметом Іпотечного договору №2006-310/2 від 16.02.2007, на його балансі та з урахуванням вказаних пояснень, та враховуючи раніше подані до господарського суду відзив на позов та заяву про застосування позовної давності, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Треті особи в судові засідання, призначені на 24.09.2015, 12.10.2015, 29.10.2015 та 11.11.2015 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, витребувані докази не надали. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні 11.11.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача та представників Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2006 між відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" (правонаступником якого є Позивач) (далі-Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "Відродження" (далі-Позичальник) був підписаний Кредитний договір №2 006-310 (далі-Договір).

Цим договором встановлюється мета, порядок та умови видачі (надання) Банком в майбутньому кредитів (траншів) Позичальнику в доларах США з повною чи частковою конвертацією у національній валюті в межах загальної суми 3500000,00 доларів США на основі Додаткових угод про видачу (надання) кредиту (траншу) до договору, які є його невідємною частиною; порядок та умови погашення/(повернення) Позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплата процентів за отриманими кредитами; види забезпечення Позичальника; порядок плати за кредит; відповідальність Сторін щодо видачі та погашення кредитів; а також взаємні права та зобовязання Сторін, що виникають/виникнуть при видачі/наданні Банком кредитів (п. 1.1 ОСОБА_7).

Пунктом 1.2 ОСОБА_7 встановлено, що строки користування кожним окремим кредитом не повинні перевищувати 12 (дванадцяти) місяців що визначаються відповідними Додатковими угодами. Заборгованість за кредитами, наданими за цим ОСОБА_7, має бути погашена в строки, вказані у відповідних Додаткових угодах, але не пізніше 25 грудня 2009 року.

Згідно до п. 2.1, 2.2 ОСОБА_7 надає Позичальнику кредит, на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів. Кредити видаються на наступні цілі (мета використання кредитів): оплата за сировину, матеріали, а також оплата інших витрат, що повязані з поточною виробничо-господарською діяльністю.

Згідно до п. 2.3 ОСОБА_7 підставою для надання кредитів за цим ОСОБА_7 є Додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою Сторін після надання Банку документів, необхідних для одержання кредитів Позичальником, згідно з вимогами чинного законодавства України, та письмової заяви (клопотання0 Позичальника, в якій вказується сума кредиту, мета використання, вид забезпечення кредитних зобовязань, бажана процентна ставка та строк користування кредитом.

Пунктом 2.4 ОСОБА_7 встановлено, що датою видачі кожного окремого кредиту вважається день зарахування грошових коштів на позичковий рахунок, відкритий Банком для обліку заборгованості Позичальника за кредитом, наданим згідно з цим ОСОБА_7 та відповідною Додатковою угодою.

Відповідно до п. 2.6 ОСОБА_7 процентна ставка за користування кредитами за цим ОСОБА_7 встановлюється у розмірі 12,5% річних. Процентна ставка підлягає корегуванню Банком в односторонньому порядку прим збільшенні офіційного курсу Національного банку України більше 5 (пяти) гривень 10 (десяти) копійок за один долар США під час дії договору на кратність такого збільшення.

Згідно до п. 2.7 ОСОБА_7 проценти за користування кредитами, наданими відповідно до Додаткових угод, нараховуються Банком щомісячно 25-го числа (за період з 26-го числа місяця, що передує звітному, до 25-го числа звітного місяця включно "звітний період"), а також у день повного погашення заборгованості за кредитами, але не пізніше дат погашення кредитів, вказаних у відповідних Додаткових угодах, та дати вказаної в пункті 1.2. договору, виходячи із суми заборгованості на відповідних позичкових рахунках та процентних ставок, що встановлені у відповідних Додаткових угодах.

Додатковою угодою №2 від 19.02.2007 до ОСОБА_7 сторони дійшли згоди, що ОСОБА_7 надає Позичальнику кредит в сумі 5 000 000,00грн., а Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту, не пізніше 18.02.2008. Відсоткова ставка за кредитом, який надається за цією Угодою, встановлюється в розмірі 17,0% річних.

Додатковою угодою №4 від 21.02.2007 ОСОБА_7 сторони дійшли згоди, що ОСОБА_7 надає Позичальнику кредит в сумі 5 000 000,00 грн., а Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту, не пізніше 21.02.2008. Відсоткова ставка за кредитом, який надається за цією Угодою, встановлюється в розмірі 17,0% річних.

Додатковою угодою №5 від 22.02.2007р. до ОСОБА_7 сторони дійшли згоди, що ОСОБА_7 надає Позичальнику кредит в сумі 5 000 000,00грн., а Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту, не пізніше 22.02.2008. Відсоткова ставка за кредитом, який надається за цією Угодою, встановлюється в розмірі 17,0% річних.

Угодою про внесення змін та доповнень від 18.02.2008 в додаткову угоду №2 від 19.02.2007 сторони дійшли згоди викласти п. 2 цієї угоди в наступній редакції "Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту не пізніше 19 червня 2008 року.".

Угодою про внесення змін та доповнень від 21.02.2008 в додаткову угоду №4 від 21.02.2007 сторони дійшли згоди викласти п. 2 цієї угоди в наступній редакції "Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту не пізніше 25 вересня 2008 року.".

Угодою про внесення змін та доповнень від 22.02.2008 в додаткову угоду №5 від 22.02.2007 сторони дійшли згоди викласти п. 2 цієї угоди в наступній редакції "Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту не пізніше 24 жовтня 2008 року.".

Угодою про внесення змін та доповнень від 06.06.2008 в додаткову угоду №4 від 21.02.2007 сторони дійшли згоди викласти п. 2 цієї угоди в наступній редакції "Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту не пізніше 26 листопада 2008року.".

Угодою про внесення змін та доповнень від 06.06.2008 в додаткову угоду №2 від 19.02.2007 сторони дійшли згоди викласти п. 2 цієї угоди в наступній редакції "Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту не пізніше 19 грудня 2008 року.".

Угодою про внесення змін та доповнень від 17.10.2008 в додаткову угоду №2 від 19.02.2007 сторони дійшли згоди викласти п. 2 цієї угоди в наступній редакції "Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту не пізніше 19 червня 2009 року.".

Угодою про внесення змін та доповнень від 17.10.2008 в додаткову угоду №4 від 21.02.2007 сторони дійшли згоди викласти п. 2 цієї угоди в наступній редакції "Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту не пізніше 26 травня 2009 року.".

Угодою про внесення змін та доповнень від 17.10.2008 в додаткову угоду №5 від 22.02.2007 сторони дійшли згоди викласти п. 2 цієї угоди в наступній редакції "Позичальник зобовязується повернути грошові кошти, отримані за цим кредитом в валюті кредиту не пізніше 24 квітня 2009 року.".

Угодами про внесення змін та доповнень від 09.12.2008 в додаткові угоди №2, №4, №5 сторонами змінений п. 3 вказаних додаткових угод та викладено у наступній редакції: "Відсоткова ставка за кредитом, який надається за цими Угодами, встановлюється в розмірі 25,0% річних".

Судом встановлено, що видача кредитних коштів за додатковими угодами в загальній сумі 15 000 000,00 грн. Позивачем виконані належним чином, що підтверджується виписками банку з банківських рахунків Відповідача №.980.002, №.980.004, №.980.005.

Як вбачається з рішення господарського суду Донецької області від 02.11.2009 по справі №2/307 за позовом публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" до товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "Відродження" про стягнення заборгованості, зокрема за Кредитним договором №2006-310 від 28.12.2006, позовні вимоги задоволені повністю.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В подальшому, 16.02.2007 між відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" (правонаступником якого є Позивач) (далі-Іпотекодержатель) та закритою акціонерною компанією з обмеженою відповідальністю "RITAL LIMITED" (далі-Іпотекодавец) був підписаний Іпотечний договір №2006-310/2 (далі-Іпотечний договір), посвідченого 16.02.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №146.

Відповідно о пункту 1.1 Іпотечного договору, Іпотекодавець, що є майновим поручителем товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "Відродження" (далі-Боржник) для забезпечення виконання в повному обсязі Боржником зобовязань перед Іпотекодержателем за Кредитним договором №2006310 від 28.12.2006, разом з можливими змінами та доповненнями до нього (далі-Кредитний договір) щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом, яке було та/або буде прямо передбачене умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором та цим ОСОБА_7, передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно і основні засоби (рухоме майно), а саме:

1.1.1. В іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно - будівлі та споруди, вцілому, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 2Б, зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №9434005 (далі-предмет іпотеки та/або нерухоме майно).

1.1.2. В заставу Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: основні засоби (далі-предмет застави), опис та розташування (місцезнаходження) яких відображені в Додатку 1 до цього ОСОБА_7, який є невідємною його частиною.

Пунктом 1.2.1 Іпотечного договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 21.02.2007) передбачено, що Боржник зобовязаний погасити заборгованість за кредитним договором в межах траншової кредитної лінії з можливою конвертацією у національну валюту в загальній сумі 5 000 000,00 доларів США не пізніше 25 грудня 2009 року.

Відповідно до пункту 3.1.2 Іпотечного договору, Іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки якщо протягом тридцяти календарних днів Боржником та/або Іпотекодавцем не буде виконана вимоги про усунення порушень або виконання порушеного основного зобовязання та/або умов цього ОСОБА_7, яка надсилається Іпотекодавцю та/або Боржнику відповідно до п. 2.4.1 цього ОСОБА_7.

Згідно з пунктами 3.1.3, 4.1.2 Іпотечного договору, Іпотекодержатель (Заставодержатель) має право на свій розсуд, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки (застави) на підставі рішення суду.

Іпотечний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення та діє до повного розрахунку Боржника з Іпотекодержателем за основним зобовязанням (п. 9.3 Іпотечного договору).

У звязку з невиконанням товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "Відродження", а також відсутністю результатів щодо розшуку майна боржника органами Державної виконавчої служби, Позивач направив на адресу закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "RITAL LIMITED" (Іпотекодавця) вимогу №18.1-11б.б/7175 від 12.11.2014 про усунення порушення зобовязання за Кредитним договором №2006-310 від 28.12.2006, в якій вимагав у строк протягом 30 днів з моменту отримання вказаної вимоги сплатити суму заборгованості за Кредитним договором з урахуванням нарахованих на цю суму пені, 3% річних та інфляційних втрат.

У звязку з неотриманням відповіді на вказану вимогу, а також в звязку з невиконанням зазначених вимог Іпотекодержателем, Позивач вирішив реалізувати своє право на повернення грошових коштів, наданих у вигляді кредиту, шляхом подання відповідного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, в подальшому право власності на нерухоме майно, яке є предметом Іпотечного договору, перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ", що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №40863963 від 19.07.2015.

Частиною першою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Оскільки право власності перейшло від Іпотекодавця за Іпотечним договором до товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ", Іпотекодержатель, керуючись ст. 23 Закону України "Про іпотеку", звернувся з позовом саме до нового власника нерухомого майна.

Тож, з урахуванням уточнень до позовної заяви Позивач просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з іноземними інвестиціями "Відродження" за кредитним договором №2006-310 від 28.12.2006 в розмірі 55 814 462,37 грн., з яких: не виконанні зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у розмірі 15 000 000,00 грн.; не виконані зобов'язання щодо сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1 253 424,72 грн.; та інші платежі, передбачені умовами Кредитного договору суми: нарахована пеня 21 226 977,10 грн.; три проценти річних 3 055 325,11 грн.; сума інфляційних втрат 12 278 735,44 грн., перед публічним акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" звернути стягнення на належне на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ" () нерухоме майно та рухоме майно, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, буд. 2-Б, та передано в іпотеку та заставу АТ "РОДОВІД БАНК", згідно іпотечного договору від 16.02.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №146, на користь публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" шляхом звернення стягнення на об'єкти через продаж предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 11 015 160,00 грн. з ПДВ, з яких вартість нерухомого майна становить 9 979 080,00 грн. з ПДВ, вартість рухомого майна становить 1 036 080,00 грн. з ПДВ, яка визначена висновком про незалежну оцінку від 18.08.2015, складеним суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "КАНЗАС ОСОБА_6".

Розглядаючи заявлені позовні вимоги необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти.

За змістом ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. За нормами даної статті, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Стаття 12 Закону України "Про іпотеку", встановлює, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень пунктів 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Як вказувалось вище, частиною першою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Тож позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є цілком обґрунтованими, оскільки наявне право банку звернути таке стягнення щодо нового набувача нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці.

Заперечення Відповідача, викладені у відзиві, в частині відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки спростовуються вищвикладеним, а отже до уваги судом не приймаються.

Стосовно заявлених позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет застави необхідно зауважити наступне.

Згідно частини першої статті 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Оскільки, як вбачається з доданих Відповідачем до господарського суд доказів, а саме довідки підприємства, рухоме майно, яке є предметом застави не перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЙСІ", правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині у суду відсутні, тож господарський суд відмовляє в позові в цій частині.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності до вимог Позивача, яка обґрунтована тим, що у звязку з закінченням строку позовної давності за основним зобовязанням (зобовязання за Кредитним договором), позовна давність за додатковим зобовязанням (за Іпотечним договором) також сплинула.

Частинами першою та пятою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно пункту 3.1.1 Іпотечного договору, при порушення Боржником своїх обовязків за основним зобовязанням щодо строків погашення заборгованості за кредитами, оплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, та/або порушенні Іпотекодавцем умов цього ОСОБА_7 та у випадках встановлених чинним законодавством України, у Іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основних зобовязанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до умов Іпотечного договору, строк позовної давності щодо позовних вимог за ним розпочався 25.12.2009 (встановлена Іпотечним договором гранична дата виконання Боржником зобовязань за Кредитним договором, з настанням якої, у разі порушення Боржником основного зобовязання банк набуває право реалізовувати свої права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та застави) та сплинув 25.12.2012, а з даним позовом позивач звернувся лише 01.09.2015, тобто за межами строку позовної давності.

Що стосується заперечень Позивача на заяву Відповідача про застосування строків позовної давності суд вважає за необхідне зазначити, що позовна давність обчислюється щодо основної вимоги та щодо кожної додаткової вимоги, а отже можливий сплив позовної давності щодо додаткової вимоги, тоді як за основною вимогою позовна давність триватиме.

Крім того, предявлення позивачем позову до Третьої особи про стягнення заборгованості за Кредитним договором не вплинуло на перебіг строку позовної давності за вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачем не доведено, що Відповідач під час перебігу строку позовної давності за цими вимогами вчинив дії про визнання обовязку виконання зобовязання за рахунок предмета іпотеки.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Статтею 34 ГПК України обумовлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

За наведених обставин, господарський суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідношень (в частині звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно) строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.11.2015.

Суддя ОСОБА_8