Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" жовтня 2015 р. Справа № 906/1542/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №4 від 29.10.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність №611 від 28.10.2015.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватної ремонтно-будівельної фірми "Комунальник"

до Ємільчинської районної державної адміністрації

про стягнення 214061,29 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 214061,29 грн. заборгованості, з яких: 117763,20 грн. - основного боргу, 90113,10 грн. - інфляційних, 6184,99 грн. - 3% річних.

Представником позивача в судовому засіданні подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 117763,20 грн. основного боргу.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог від 29.10.2015 за вих. №291 приймається судом, оскільки в даному випадку, як вбачається із матеріалів справи та характеру відносин, які склались між сторонами, дії позивача стосовно збільшення позовних вимог не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2012 між Приватної ремонтно-будівельної фірми "Комунальник" (замовник/позивач) та Ємільчинської районної державної адміністрації (підрядник/відповідач) було укладено договір №32 на виконання робіт (а.с. 14-17), відповідно до якого підрядник зобов'язується на свій ризик власними (власними і залученими) силами і засобами виконати усі роботи по об'єкту: «Підвідний газопровід високого тиску II категорії до с. Великий Яблунець Ємільчинського району Житомирської області - будівництво» згідно проектної документації, у встановлений строк, а Замовник зобов'язується прийняти їх і оплатити (п.п. 1.1. договору).

Ціна цього договору становить 1326563,00 грн. у тому числі: ПДВ - 221093,83 грн., (ціна договору визначається з урахуванням Закону України «Про податок на додану вартість") (п.п. 3.1. договору).

Відповідно до п.п. 4.2. договору оплата за цим договором здійснюється на умовах попередньої оплати замовником підряднику авансу в розмірі 30% ціни визначеної в п.п.3.1 договору в сумі 397968,90 в тому числі ПДВ - 66328,15 грн.

Згідно п.п. 4.3. договору замовник оплачує підряднику виконані роботи по мірі надходження коштів з Держаного бюджету. Розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі п. 1 ст. 49 Бюджетної кодексу України. При умові стабільного фінансування з державного бюджету - помісячно за фактично виконані обсяги робіт згідно фактичного бюджетного фінансування. Якщо фінансування будівництва буде здійснюватись нестабільно чи припиниться. Підрядник зобов'язується продовжувати виконання робіт. При відновленні фінансування замовником буде проведено оплату виконаних робіт.

28.12.2012 сторони у справі підписали додаткову угоду №1, відповідно до якої останні домовились укласти додаткову угоду на наступних умовах:

"На виконання робіт в 2012 році з будівництва «Підвідного газопроводу високої тиску II категорії до с. Великий Яблунець Ємільчинського району Житомирської області на суму 768874,86 грн. в т.ч. ПДВ 128145,81 грн. Порядок оплати здійснюється відповідно до договору. Ця додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до 31 грудня 2012 року. Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору."

Також між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду №2 з наступним змістом:

"1. Всі терміни та визначення, наведені в договорі, в цій додатковій угоді використовуються в тих саме значеннях.

2. Сторони, за взаємною згодою, домовились укласти додаткову угоду на виконання робіт в 2013 році з будівництва «Підвідного газопроводу високого тиску II категорії до с. Великий Яблунець Смільчинського району Житомирської області на суму 557688,14 грн. в т.ч. ПДВ 92948,02 грн.

3. Порядок оплати здійснюється відповідно до договору.

4. Ця додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами, і діє до 31 грудня 2013 року.

5. Додаткова угода є невід'ємною частиною договору.

6. Ця додаткова угода №2 складена та підписана сторонами в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, та зберігаються у сторін."

На виконання умов договору позивачем виконано комплекс ремонтно-будівельних робіт, що підтверджується відповідними довідками про вартість робіт форми КБ-З та Актами здачі-прийому виконаних робіт форми КБ-2в, підписаними повноважними представниками сторін, що долучені до матеріалів справи (а.с. 21-52).

Але всупереч умовам договору відповідач не сплатив вартість виконаних робіт в повному обсязі.

Крім цього 7028,00 грн. - це сума знята за результатами перевірки Олевської міжрайонної ДФІ у Житомирській області.

За таких обставин, заборгованість становить 117763,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 525 і 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ГПК України).

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 117763,20 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач визнав в судовому засіданні позовні вимоги з урахування заяви про зменшення позовних вимог визнав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Ємільчинської районної державної адміністрації (11201, Житомирська область, смт. Ємільчине, вул. Леніна, 18, ід. код 04053542)

- на користь Приватної ремонтно-будівельної фірми "Комунальник" (10012, м. Житомир, вул. Бориса Тена, 45, ід. код 20425612) 117763,20 грн. заборгованості, а також 1766,45 грн. сплаченого судового збору.

3. Повернути Приватній ремонтно-будівельній фірмі "Комунальник" (10012, м. Житомир, вул. Бориса Тена, 45, ід. код 20425612) з Державного бюджету України 1444,46 грн. судового бору, сплаченого згідно платіжного доручення №665 від 12.10.2015.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.11.15

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - сторонам (рек.)