У х в а л а

12 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Жайворонок Т.Є., розглянувши заяву державного підприємства «Південна залізниця» (далі - ДП «Південна залізниця») про повернення сплаченої суми судового збору,

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 23 грудня 2014 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16 березня 2015 року, позовні вимоги ДП «Південна залізниця»» задоволено. Стягнуто з дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ДП «Південна залізниця» основний борг в сумі 1 000 000,00 грн, заборгованість з погашення штрафних санкцій в сумі 21 000,00 грн, 3 % річних в сумі 19 619,17 грн, інфляційні витрати в сумі 105 534,86 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 вересня 2015 року касаційну скаргу дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16 березня 2015 року та рішення Господарського суду Чернівецької області від 23 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У жовтні 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява ДП «Південна залізниця» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15 вересня 2015 року у справі № 926/1678/14 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Верховного Суду України від 15 жовтня 2015 року відмовлено ДП «Південна залізниця» у допуску справи № 926/1678/14 до провадження Верховного Суду України.

У листопаді 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява ДП «Південна залізниця» про повернення сплаченої суми судового збору.

За положеннями ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Зокрема, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (у редакції від 1 вересня 2015 року) встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору, який не передбачає повернення судового збору у разі відмови у допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Аналіз наведеної норми Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI свідчить, що сплачений судовий збір повертається лише у разі, коли справа не розглядалася судом по суті та будь-яка юридична оцінка обставин справи і доводів сторін не здійснювалася.

Оскільки відмова у допуску справи до провадження є процесуальним наслідком здійснення Верховним Судом України оцінки доводів заявника на предмет допущення судом касаційної інстанції неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, судовий збір за наслідками відмови поверненню не підлягає.

Ураховуючи вищенаведене, у задоволенні заяви ДП «Південна залізниця» про повернення сплаченої суми судового збору слід відмовити.

Керуючись ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви державного підприємства «Південна залізниця» про повернення сплаченої суми судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України Т.Є. Жайворонок