Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" листопада 2015 р. Справа № 906/1112/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №05/4296 від 12.12.2014;

від відповідача: не з'явився;

від прокурора: Кравчук О.А. - посвідчення №031524 від 23.01.2015;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом В.о. Коростенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м.Житомир)

до Малого приватного підприємства "Гранд" (м. Коростень Житомирська область)

про розірвання договору оренди державного майна від 15.11.2010 №1076,

зобов'язання повернути державне майно та стягнення 129722,00 грн.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 15.10.2015 до 05.11.2015.

В.о. Коростенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до Малого приватного підприємства "Гранд" про розірвання договору оренди державного майна від 15.11.2010 №1076 (зі змінами згідно додаткового договору №1 від 13.11.2013), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та Малим приватним підприємством "Гранд"; зобов'язання Малого приватного підприємства "Гранд" повернути за актом приймання-передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Житомирській області державне нерухоме майно - будівлю їдальні площею 1331,6 кв.м. за адресою: м.Коростень, вул. Кірова, 50-а, загальною вартістю 1 174 941,00грн.; стягнення з Малого приватного підприємства "Гранд" до Державного бюджету України заборгованості зі сплати орендної плати за користування державним майном згідно Договору оренди державного майна від 15.11.2010 № 1076 в розмірі 109924,16грн. - основного боргу, 18698,77грн. - пені та 1099,00грн. штрафу, а всього 129722,00грн. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

05.10.2015 до господарського суду від Коростенської міжрайонної прокуратури надійшла заява про зменшення позовних вимог від 05.10.2015 за №0633-2015, відповідно до якої прокурор просить стягнути з МПП "Гранд" 58515,76грн., з яких: 28746,39грн. - основний борг, 28670,37грн. - пеня, 1099,00грн. - штраф.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви від 05.10.2015.

Згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Подана прокурором заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду, оскільки в даному випадку, як вбачається із матеріалів справи та характеру відносин, які склались між сторонами, дії прокурора стосовно зменшення позовних вимог не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У разі зменшення позовних вимог, якщо заяву прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, в даному випадку - це сума 58515,76грн.

Суд розглядає справу з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримали.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судових засіданнях, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, про що свідчить розписка представників сторін про явку в судове засідання від 15.10.2015.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Оскільки неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (орендодавець/позивач) та Малим приватним підприємством "Гранд" (орендар/відповідач) укладено договір оренди №1076 нерухомого майна, що належить до державної власності (а.с.16-17), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - будівлю їдальні площею 1331,6 кв.м (далі - ОСОБА_2), що належить до сфери управління регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області та знаходиться за адресою: м. Коростень, вул. Кірова, 50-а. ОСОБА_2 визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку майна, здійснену за станом на 31.08.2010 і становить 1273156,00 грн. (п.1.1 договору).

Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання ОСОБА_2 (п.2.1 договору).

Згідно п.3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 N 786 і змінами) (далі - Методика розрахунку), та за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ 16957,33 грн. (Шістнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім грн. 33 коп.) за базовий місяць оренди - серпень 2010.

Орендна плата за перший місяць оренди - листопад 2010 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень, жовтень, листопад 2010.

Відповідно до п.3.2 договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3 договору).

Відповідно до п.3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету (п. 5.3 договору).

Даний договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 15.11.2010 до 13.11.2013 (п. 10.1 договору).

15.11.2010 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передавання орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності (а.с.18 - на звороті).

Додатковим договором у договір оренди внесено зміни та доповнення, зокрема, стосовно строків дії договору, вартості орендованого майна, орендної ставки тощо.

Так, додатковим договором від 13.11.2013 № 1 (п.1) продовжено дію договору оренди нерухомого майна до 11.11.2016 включно.

Додатковим договором від 13.11.2013 № 1 пункт 1.1 Договору викладено в такій редакції: "Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - будівлю їдальні площею 1331,6кв.м., що належить до сфери управління регіонального відділення ФДМУ в Житомирській області та знаходиться за адресою: м. Коростень, вул. Кірова 50-а, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30.09.2013 і становить за незалежною оцінкою 1 174 941,00 грн.

Крім того, пунктом 2.2 Додаткового договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами та доповненнями), і становить без ПДВ 15711,79грн. за базовий місяць оренди - жовтень 2013 року.

Відповідач взятих на себе зобов'язань по своєчасній сплаті орендної плати згідно договору оренди №1076 від 15.11.2010 не виконав, в результаті чого на день розгляду справи у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в загальній сумі 28746,39грн. за період з липень - серпень 2015 року.

При розгляді справи по суті було з'ясовано, що після звернення прокурора до суду з даним позовом відповідачем було сплачено орендну плату в повному обсязі в сумі 28746,39грн.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 28670,37грн. - пені та 1099,00грн. - штрафу.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Порядок регулювання відносин найму державного та комунального майна визначено Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина 1 ст.762 ЦК України визначає, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Пунктом 1 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Оскільки основний борг по орендній платі відповідачем сплачено після пред"явлення позову до суду, провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 28746,39грн. підлягають припиненню.

Стосовно стягнення пені та штрафу суд зазначає таке.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.230 ГК України пеня є одним з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування та стягнення пені здійснюється за весь термін прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо перерахування орендної плати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 1% від суми заборгованості.

Перевіривши розрахунок суми пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати, суд приходить до висновку про його правильність та обгрунтованість.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків в повному обсязі (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 28670,37грн. - пені та 1099,00грн. штрафу обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В частині стягнення орендної плати в сумі 28746,39грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.п. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки борг було сплачено після звернення прокурора до суду з даним позовом.

Згідно з п. 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,75,77,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства "Гранд" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 26, )

на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Житомирській області (10008, м. Житомир, вул.1 Травня, 20, ):

- 28670,37грн. - пені;

- 1099,00грн. - штрафу.

3. Стягнути з Малого приватного підприємства "Гранд" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 26, )

- на користь Державного бюджету України - 1218,00грн. судового збору.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення 28746,39грн. основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09 листопада 2015 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу (рек. з повід.)