РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015Справа №910/21719/15

За позовомКомунального підприємства «Київський метрополітен»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
пророзірвання договору, виселення та зобов'язання вчинити дії
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача:Загоровська Н.В. (дов. №154-Н від 31.10.2014 р.);
від відповідача:не з'явився;
ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» (надалі - КП «Київський метрополітен») звернулось до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1.) про розірвання договору, виселення та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди №285-Упр(ДВ)-08 від 22.09.2008, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про розірвання договору, виселення ФОП ОСОБА_1 з орендованого майна, а саме: частини переходу загальною площею 25,7 кв.м., що знаходиться за адресою станція метро «Дорогожичі», а також про демонтування тимчасових огороджуючих конструкцій, що належать ФОП ОСОБА_1 та знаходяться за адресою станція метро «Дорогожичі».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2015 порушено провадження по справі №910/21719/15 та призначено її до розгляду на 15.09.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.09.2015 розгляд справи відкладено на 15.10.2015.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 15.10.2015 не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодеск Украіни.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини.

22.09.2008 між КП «Київський метрополітен» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) було укладено Договір оренди №285-Упр(ДВ)-08 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець на підставі рішення Київради від 24.01.2008 №21/4493 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючи ми конструкціями (кіосками) орендаря), далі об'єкт оренди, за адресою: станція метро «Дорогожичі», для торгівлі непродовольчими товарами.

Об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», огороджуючи ми конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 25,7 кв.м., згідно з викопіюванням з схеми тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору (п. 2.1 Договору).

Згідно із п. 2.4 Договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Пунктом 3.1 Договору визначено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від 24.01.2008 №21/4493 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 №34/91, та на дату підписання договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, становить: 143,47 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди станом на вересень 2008 р. складає 3687,18 грн.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п. 3.2 Договору).

Додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою:

- податок на додану вартість у розмірах та порядку. Визначених законодавством України;

- відшкодовує вартість спожитих комунальних послуг.

Сума до відшкодування згідно з розрахунком (Додаток №2) на момент укладення договору складає 403,72 грн. (без ПДВ) та повинна бути переглянута в разі зміни цін на комунальні послуги для орендаря (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п. 3.5 Договору всього сума по договору з урахуванням ПДВ 20% з розрахунку на вересень 2008 р. складає 4909,08 грн.

Оплата по договору проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Згідно із п. 3.6 Договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 4.1 Договору орендодавець зобов'язаний протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди.

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне платне користування частину переходу, що перебуває на балансі КП «Київський метрополітен», загальною площею 25,7 кв.м, розташованого за адресою: м. Київ, станція метро «Дорогожичі» (перехід під вул. Мельникова).

Із змісту п. 4.2 Договору вбачається, що орендар зобов'язаний вносити орендні та інші передбачені договором платежі своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.2 Договору при несплаті орендарем орендної плати протягом з місяців з дня закінчення строку поточного платежу орендодавець порушує справу в господарському суді про дострокове розірвання договору та примусове виселення орендаря.

Положеннями п. 6.7 Договору визначено, що при невиконанні або порушенні однією із сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради від 24.01.2008 р. №21/4493 діє з 23.09.2008 р. до 21.09.2011 р.

28.09.2011 шляхом підписання сторонами Додаткової угоди №200 строк дії Договору №285-Упр(ДВ)-08 від 22.09.2008 подовжено до 31.03.2012 включно.

За змістом п. 9.5 Договору він припиняється в разі невиконання істотних умов договору або порушення його.

Відповідно до п. 9.7 Договору на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду, у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

26.05.2015 орендодавець звернувся до відповідача із претензією №423-ПДД від 26.05.2015 про сплату заборгованості по орендній платі, на яку останній відповіді не направив та грошові кошти за зобов'язанням не перерахував.

Спір у справі виник у зв'язку із наявністю підстав, на думку позивача, для розірвання Договору та виселення відповідача з орендованого нежилого приміщення.

Встановивши фактичні обставини справи у іх сукупності, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову та необхідність його задоволення у повному обсязі з наведених нижче підстав.

Укладений сторонами у справ договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі приміщення в оренду та користування ним відповідачем.

Відповідно ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Положеннями п. 6.7 Договору визначено, що при невиконанні або порушенні однією із сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Згідно із п. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі.

Орендна плата згідно ст. 284 Господарського кодексу України є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до п. 4.2 Договору вбачається, що орендар зобов'язаний вносити орендні та інші передбачені договором платежі своєчасно і в повному обсязі.

Матеріали справи містять докази порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо повної і своєчасної оплати орендної плати, а тому, оскільки Договором прямо передбачена можливість його дострокового розірвання внаслідок порушення термінів здійснення орендної плати та інших платежів (п.п. 4.2, 5.2, 6.7, 9.5), а також з урахуванням того, що несплата орендних платежів є істотним порушенням договору оренди, позовні вимоги про розірвання Договору визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Передбачений ст. 783 Цивільного кодексу України перелік випадків в яких наймодавець має право вимагати розірвання договору найма, не виключає права сторін згідно ст.ст. 6, 627, 628, 651 Цивільного кодексу України встановлення в договорі інших підстав для розірвання договору, що знайшло своє відображення в п. 9.7 Договору. Доказів визнання Договору в цій частині недійсним матеріали справи не містять.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що недотримання позивачем вимог положень ст. 188 Господарського кодексу України, яка передбачає обов'язок попереднього направлення іншій стороні договору пропозиції про його розірвання, не може бути підставою для відмови у позові про розірвання договору, оскільки згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-пр/2002 направлення такої пропозиції є правом, а не обов'язком особи, яка добровільного його використовує виходячи з власних інтересів, та не позбавляє позивача права на звернення за захистом своїх порушених прав до суду з позовом про розірвання договору.

Аналогічне застосування наведеної норми міститься в постанові Верховного Суду України від 19.09.2011 у справі №3-74гс11, яка згідно ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою при розгляді інших справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно п. 7.5 Договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом прийому-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував обєкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

З припиненням Договору відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки належних доказів щодо підтвердження права користування орендованим приміщенням відповідач не надав, то вимога позивача про виселення відповідача з орендованих приміщень за Договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Як наслідок, вимога позивача про зобов'язання ФОП ОСОБА_1 демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції, що належать відповідачу та знаходяться за адресою станція метро «Дорогожичі» також підлягає задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги КП «Київський метрополітен» задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди №285-Упр(ДВ)-08 від 22.09.2008 р., укладений між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

3. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з орендованого майна, а саме: частини переходу загальною площею 27,5 кв.м., що знаходиться за адресою станція метро «Дорогожичі».

4. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та знаходяться за адресою: станція метро «Дорогожичі».

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, проспект Перемоги, 35; ідентифікаційний код 03328913) 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

6. Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

В судовому засіданні 15.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дата підписання повного тексту рішення - 16.10.2015.

Суддя В.О. Демидов