КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Справа№ Б22/069-10/8

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Шевченка Е.О.

при секретарі судового засідання: Сотніковій О.І.

за участю представників сторін:

від скаржника: Тарасов С.О. - довіреність № 4635 від 07.10.2015.

від арбітражного керуючого Кіцула С.Б.: Крижовий Д.В. - довіреність № 967 від 29.07.2015.

розглянувши апеляційну скаргу уповноваженої особи учасників ТОВ „Гаян-Агро" Гладкої Людмили Дмитрівни на ухвалу господарського суду Київської області від 24.09.2015 року

у справі № Б22/069-10/8 (суддя Антонова М.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гаян-Агро"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.09.2015 року у задоволенні клопотання уповноваженої особи учасників (засновників) ТОВ „Гаян-Агро" про припинення провадження у справі про банкрутство відмовлено, задоволено клопотання арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про включення до реєстру вимог кредиторів оплати послуг ліквідатора, затверджено розмір оплати послуг арбітражного керуючого Кіцула С.Б. за період виконання ним обов'язків ліквідатора банкрута з 05.03.2015 року по 09.09.2015 року у розмірі 14 953,90 грн. та включено відповідну суму до реєстру вимог кредиторів ТОВ „Гаян-Агро".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, уповноважена особа учасників ТОВ „Гаян-Агро" Гладка Л.Д. звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 24.09.2015 року та припинити провадження у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015 року колегією суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Шипко В.В. вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.10.2015 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Кіцул С.Б. проти задоволення апеляційної скарги в частині встановлення оплати послуг ліквідатора та включення нарахованої суми до реєстру вимог кредиторів заперечує та просить залишити ухвалу суду першої інстанції в цій частині без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 03.11.2015 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Верховця А.А. на навчанні з підвищення кваліфікації у Національній школі суддів України та судді Шипка В.В. у відпустці для розгляду справи № Б22/069-10/8 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу уповноваженої особи учасників ТОВ „Гаян-Агро" Гладкої Л.Д. прийнято до провадження.

Представник скаржника в судовому засіданні 03.11.2015 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу господарського суду Київської області від 24.09.2015 року скасувати та припинити провадження у справі.

Представник арбітражного керуючого Кіцула С.Б. проти вимог скаржника в частині встановлення оплати послуг ліквідатора та включення нарахованої суми до реєстру вимог кредиторів, викладених в апеляційній скарзі, заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в цій частині без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на направляли.

03.11.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги уповноваженої особи учасників ТОВ „Гаян-Агро" Гладкої Л.Д. слід відмовити, а ухвалу господарського суду Київської області від 24.09.2015 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 року встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

Оскільки боржника було визнано банкрутом постановою місцевого господарського суду від 03.08.2010 року, то в даному випадку застосовується положення Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2010 року порушено провадження у даній справі про банкрутство за заявою ПАТ „Банк „Київська Русь" до боржника ТОВ „Гаян-Агро" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду Київської області від 28.04.2010 року визнано банк конкурсним кредитором з вимогами четвертої черги до боржника у розмірі 106 9950,36 грн.

Ухвалою попереднього засідання від 21.07.2010 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою господарського суду Київської області від 03.08.2010 року ТОВ „Гаян-Арго" визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Фоменка А.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.07.2014 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 року, затверджено звіт ліквідатора ТОВ „Гаян-Агро" - арбітражного керуючого Щербаня О.М. та ліквідаційний баланс ТОВ "Гаян-Агро", провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 року та ухвалу господарського суду Київської області від 21.07.2014 року скасовано, а справу передано на розгляд до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.03.2015 року задоволено заяву арбітражного керуючого Щербаня О.М. про припинення його повноважень у якості ліквідатора ТОВ „Гаян-Агро" та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кіцула С.Б.

04.06.2015 року представником уповноваженої особи учасників (засновників) ТОВ „Гаян-Агро" Гладкої Л.Д. подано клопотання про припинення провадження у даній справі про банкрутство.

07.09.2015 від арбітражного керуючого Кіцула С.Б. надійшло клопотання про включення до реєстру вимог кредиторів оплати послуг ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кіцула С.Б.

За наслідками розгляду заявлених клопотань ухвалою господарського суду Київської області від 24.09.2015 року у задоволенні клопотання уповноваженої особи учасників (засновників) ТОВ „Гаян-Агро" про припинення провадження у справі про банкрутство відмовлено, задоволено клопотання арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про включення до реєстру вимог кредиторів оплати послуг ліквідатора, затверджено розмір оплати послуг арбітражного керуючого Кіцула С.Б. за період виконання ним обов'язків ліквідатора банкрута з 05.03.2015 року по 09.09.2015 року у розмірі 14 953,90 грн. та включено відповідну суму до реєстру вимог кредиторів ТОВ „Гаян-Агро".

Скаржник з даною ухвалою місцевого господарського суду не погоджується та в апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції не було розглянуто доповнення до відповідного клопотання про припинення провадження у справі, подане суду першої інстанції 30.07.2015 року, в якому зазначались додаткові підстави для припинення провадження у справі. Щодо ухвали в частині задоволення клопотання арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про включення до реєстру вимог кредиторів оплату послуг ліквідатора, то скаржник вважає її передчасною, оскільки законом про банкрутство не встановлено порядку задоволення (призначення, виплати) витрат арбітражних керуючих на оплату їх праці, а також те, що встановлення розміру оплату послуг арбітражного керуючого належить до виключної компетенції комітету кредиторів.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали в частині відмови у задоволенні клопотання про припинення провадження у справі, судова колегія не вбачає підстав для її скасування, виходячи з наступного.

Так, згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ст. 40 Закону про банкрутство господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо: 1) боржник не включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України або до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності; 2) подано заяву про визнання банкрутом ліквідованої або реорганізованої (крім реорганізації у формі перетворення) юридичної особи; 3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника; 4) затверджено звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом; 5) затверджено мирову угоду; 6) затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому статтею 32 цього Закону; 7) боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами; 8) кредитори не висунули вимог до боржника після порушення провадження у справі про банкрутство за заявою боржника.

Про припинення провадження у справі про банкрутство виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Провадження у справах про банкрутство може бути припинено у випадках, передбачених пунктами 1, 2 та 5 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство, тобто як до, так і після визнання боржника банкрутом; у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 7 і 8, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6, - лише після визнання боржника банкрутом.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Київської області від 03.08.2010 року визнано банкрутом ТОВ „Гаян-Агро" та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Частиною 3 ст. 40 Закону про банкрутство виключено можливість припинення провадження у справі про банкрутство після визнання боржника банкрутом на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону.

Відповідно ж до п. 36 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 15 „Про судову практику в справах про банкрутство" Законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство. У таких випадках судам слід припиняти провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 40 Закону (за відсутності інших підстав для такого припинення) та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

Як було зазначено вище, 04.06.2015 року представником уповноваженої особи учасників (засновників) ТОВ „Гаян-Агро" Гладкої Л.Д. подано клопотання про припинення провадження у даній справі про банкрутство.

Обґрунтовуючи зазначене клопотання, заявник просить припинити провадження у справі про банкрутство № Б22/069-10/8 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону України про банкрутство, посилаючись на те, що станом на час звернення до суду вимоги ініціюючого кредитора ПАТ „Банк „Київська Русь" були повністю забезпечені заставою згідно договору №11409-20/5-6 від 05.08.2005 року.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, 30.07.2015 року заявником клопотання про припинення провадження у справі до місцевого господарського суду подано доповнення до заявленого клопотання, в якому зазначаються додаткові підстави для припинення провадження у справі.

Так, за твердженням скаржника, станом на час звернення банку до суду із заявою про порушення провадження у справі, його вимоги були повністю забезпечені заставою. Інформація про наявність укладеного договору застави № 4535-20/6-6 від 24.06.2006 року, укладеного між банком та боржником, міститься у листі Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури від 30.07.2010 року № 2617 вих-10.

Однак, дослідивши заявлене клопотання з відповідним доповненням, заявником не доведено суду безпідставність вимог кредитора, за заявою якого було порушено справу про банкрутство, як того вимагає вищезазначені норми законодавства, з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом, звертаючись із заявою про порушення справи про банкрутство, банк зазначав, що заборгованість боржника підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 17.12.2007 року у справі № 13/340-07 про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі договору № 3435-20/6-1 від 06.03.2006 року, а не на підставі договору № 11407-20/5-1 від 05.08.2005 року, який був забезпечений заставою за договором № 11409-20/5-6 від 05.08.2005 року, на які посилається заявник у своєму клопотанні.

Крім того, як підтверджується матеріалами справи, ухвала підготовчого засідання господарського суду Київської області від 28.04.2010 року у даній справі, якою банк визнано конкурсним кредитором боржника та включено до четвертої черги вимог кредиторів, ухвала попереднього засідання господарського суду від 21.07.2010 року та постанова про визнання боржника банкрутом від 03.08.2010 року були предметом розгляду в апеляційному порядку, за наслідками якого були залишені в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2010 року. Зокрема, вказаною постановою апеляційного суду, яка в подальшому у касаційному порядку не оскаржувалась, було також встановлено, що ПАТ „Банк „Київська Русь" обґрунтувало свою заяву про порушення провадження у справі про банкрутство рішенням суду першої інстанції від 17.12.2007 року у справі № 13/340-07, яким було стягнено з ТОВ „Гаян-Агро" на користь ПАТ „Банк „Київська Русь" кошти за зобов'язаннями, які виникли за кредитним договором від 06.03.2006 року № 3435-20/6-1 та зазначені висновки не були спростовані.

В той же час, вищевказаний лист прокуратури колегією суддів не приймається в якості належного доказу наявності укладеного договору застави № 4535-20/6-6 від 24.06.2006 року, оскільки відповідний договір в матеріалах справи відсутній, а скаржником, в свою чергу, на підтвердження викладених в доповненнях до клопотання тверджень, не надано суду зазначений договір, а тому у суду відсутня можливість дослідити його умови.

Доводи скаржника стосовно того, що на час звернення до суду вимоги банку були повністю погашені, колегією суддів відхиляються, оскільки постановою держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України закінчено виконавче провадження у зв'язку з повним виконанням виконавчого напису № 11499 від 28.11.2007 року, виданого приватним нотаріусом, про стягнення з боржника 6 498 820,55 грн. на користь банку в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 11407-20/5-1 від 05.08.2015 року. Тобто погашення заборгованості відбулось за невиконання іншого кредитного договору, аніж того, за невиконання якого порушено провадження у даній справі про банкрутство.

Щодо тверджень скаржника про надану Київською облдержадміністрацією компенсацію витрат на отримання кредиту, то як вбачається з довідки № 124 від 26.05.2006 року, на рахунок ПАТ „Банк „Київська Русь" перераховано 31 888,88 грн. компенсації по кредитному договору № 3435-20/6-1 від 06.03.2006 року. Натомість рішення господарського суду у справі №13/340-07 про стягнення заборгованості по відповідному кредитному договору в сумі 1 069 950,36 грн. (без врахування пені) було прийнято 17.12.2007 року, що спростовує доводи апелянта, що станом на дату звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство № 2812/16-39956 від 22.03.2010 року (вх. дата 30.03.2010 року) сума безспірних вимог кредитора складала менше трьохсот мінімальних заробітних плат.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що ухвала підготовчого засідання господарського суду Київської області від 28.04.2010 року та постанова господарського суду Київської області про визнання боржника банкрутом від 03.08.2010 року не скасовані та є чинними, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання уповноваженої особи учасників (засновників) ТОВ „Гаян-Агро" Гладкої Л.Д. про припинення провадження у справі про банкрутство, з урахуванням доповнень до нього, як необґрунтованого та безпідставного.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскільки доводи та докази, на які посилається заявник у своєму клопотанні з доповненням, не були предметом розгляду суду першої інстанції під час порушення справи про банкрутство та визнання безспірних вимог ініціюючого кредитора, то за наявності відповідних підстав, заявник не позбавлений права звернутися до місцевого господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вищезазначених процесуальних документів.

Крім того, перевіряючи ухвалу місцевого господарського суду в частині задоволення клопотання ліквідатора про включення до реєстру вимог кредиторів оплати послуг арбітражного керуючого Кіцула С.Б., колегією встановлено наступне.

Так, заявлене клопотання арбітражний керуючий Кіцул С.Б. обґрунтовує тим, що ухвалою господарського суду Київської області від 05.03.2015 року в даній справі не було встановлено розмір оплати послуг ліквідатора ТОВ „Гаян-Агро", та тим, що жодні кошти на оплату зазначених послуг арбітражним керуючим за час виконання ним обов'язків отримано не було, а тому останній просить встановити розмір оплати послуг ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кіцула С.Б. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень ліквідатора та включити до реєстру вимог кредиторів суму оплати послуг ліквідатора ТОВ „Гаян-Агро" арбітражного керуючого Кіцула С.Б. з дати його призначення з 05.03.2015 року у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків по кінець 09.09.2015 року, що складає 14 953,90 грн.

Відповідно до ч. 14 ст. 3-1 Закону про банкрутство, оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 31 вказаного закону, у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати на оплату праці арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону.

Дослідивши заявлене клопотання, наявні в матеріалах справи документи та проаналізувавши норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що задовольняючи відповідне клопотання арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про встановлення мінімального розміру оплати послуг, який передбачено законом, без встановлення цього розміру комітетом кредиторів боржника, місцевий господарський діяв у відповідності до Закону, а тому апеляційна скарга в цій частині також задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Київської області від 24.09.2015 року у даній справі є обґрунтованою та такою, що прийнята відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи документами, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Крім того, колегія суддів зауважує, що при розгляді вищевказаного клопотання арбітражного керуючого місцевий суд мав керуватися положеннями Закону про банкрутство в редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Але, помилкове застосування судом першої інстанції Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, в кінцевому результаті не призвело до прийняття неправильного рішення.

За таких обставин, керуючись статтями 99, 101-105, 106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу уповноваженої особи учасників ТОВ „Гаян-Агро" Гладкої Людмили Дмитрівни на ухвалу господарського суду Київської області від 24.09.2015 року у справі № Б22/069-10/8 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 24.09.2015 року у справі № Б22/069-10/8 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу № Б22/069-10/8 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 09.11.2015 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Е.О. Шевченко