РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015Справа №910/27657/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/27657/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС LTD»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер»;

про стягнення 33 390,32 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Білоус А.В., довіреність № 267 від 15.10.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ВФС LTD» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер» про стягнення 33 390,32 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Практікер Україна» в порушення умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 286/01BD2007 від 31.10.2007р. та Загальних умов поставки та надання послуг № 286/03BD2007 від 31.10.2007р. у визначений строк не розрахувалося за одержаний товар у сумі 33 390,32 грн. Оскільки ТОВ «Практікер Україна» в повному обсязі не оплатило наявну заборгованість за отриманий товар, а також враховуючи те, що за його зобов'язаннями відповідач виступає поручителем за умовами додаткової угоди № 1 від 13.03.2015р. до договору № 028611 від 31.10.2007р., позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 33 390,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2015р. порушено провадження у справі № 910/27657/15 та призначено її розгляд на 12.11.2015р.

Присутній у судовому засіданні 12.11.2015р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 27.10.2015р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 27.10.2015р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адреси, що зазначені в позовній заяві, та отримана останніми.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представників відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представників відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2007р. між позивачем (за договором - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна» (за договором - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 286/01BD2007, умови якого регулюють ділові відносини між сторонами договору.

Також, 31.10.2007р. між позивачем (за договором - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна» (за договором - покупець) було укладено угоду № 286/03BD2007, у відповідності з п. 1.1. якої визначено, що угодою визначено загальні умови поставки та надання послуг, які регулюють спеціальні умови поставок товарів ТОВ «Практікер Україна» позивачем та надання послуг позивачу зі сторони ТОВ «Практікер Україна».

За умовами п.3.2 угоди, поставка здійснюється на умовах оплати позивачем вартості доставки та покриття всіх інших витрат, включаючи витрати на упаковку, придатну для транспортування.

Відповідно до п. 4.1. угоди, після виконання кожної поставки позивач надсилає на адресу головного офісу ТОВ «Практікер Україна» рахунок, видаткову накладну та податкову накладну разом.

Згідно з п.5.1 угоди, строк оплати визначається згідно зі ст. 4 договору про умовами і залежно від того, яка з цих подій сталась пізніше, відраховується або з дня передачі товарів за даною угодою, або з дня отримання усіх необхідних документів щодо поставленого товару головним офісом ТОВ «Практікер Україна».

25.01.2013р. між позивачем та ТОВ «Практікер Україна» було укладено додаток № 4 до договору купівлі-продажу № 286/01BD2007 від 31.10.2007р., умовами якого сторони змінили порядкові номери договорів, серед іншого, номер договору купівлі-продажу № 286/01BD2007 від 31.10.2007р. на номер 028611, а номер угоди № 286/03BD2007 від 31.10.2007р. про загальні умови поставки на номер 028631 від 31.10.2007р.

Як встановлено судом, на виконання умов угоди за період позивач за видатковими накладними № 1047 від 04.11.2014р., № 1049 від 05.11.2014р., № 1229 від 23.12.2014р., № 1230 від 23.12.2014р., № 1233 від 24.12.2014р. та № 36 від 20.01.2015р., копії яких залучені до матеріалів справи, а оригінали було оглянуто в судовому засіданні, поставив ТОВ «Практікер Україна» товар на загальну суму 43 199,37 грн.

25.01.2013р. між позивачем та ТОВ «Практікер Україна» було укладено договір про умови № 028623, п.4 якого встановлено, що строк оплати становить 50 днів з дня передачі товарів.

01.03.2015р. сторонами договору було здійснено взаємозалік зустрічних однорідних вимог на суму 428,76 грн., таким чином після проведення взаємозаліку зобов'язання ТОВ «Практікер Україна» перед позивачем щодо оплати за отриманий товар становило 38 772,63 грн.

Крім того, станом на 13.03.2015р. актом звірки взаєморозрахунків сторонами визначено заборгованість ТОВ «Практікер Україна» перед позивачем за поставлені товари у сумі 38 772,63 грн.

Після підписання вказаного акту звірки, в порушення взятих на себе зобов'язань ТОВ «Практікер Україна» за отриманий товар розрахувалося частково, повну вартість отриманого товару на суму 33 390,32 грн. позивачу не оплатило.

Позивач неодноразово звертався до ТОВ «Практікер Україна» з вимогами про сплату заборгованості, які залишені ТОВ «Практікер Україна» без задоволення та відповіді.

При цьому, 13.03.2015р. між позивачем, в якості постачальника, ТОВ «Практікер Україна» (первісний покупець) та відповідачем, в якості нового покупця, було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 028611 від 31.10.2007р., відповідно до п.1 якої сторони вирішили змінити одну із сторін в зобов'язанні по договору № 028611 від 31.10.2007р., внаслідок чого всі права та обов'язки за вказаним договором перейшли до відповідача по договору № 028611 від 31.10.2007р., починаючи з 13.03.2015р.

За умовами п.5 додаткової угоди № 1 відповідач поручається за виконання первісним покупцем зобов'язань, які утворились за договором № 028611 від 31.10.2007р. на момент укладення цієї додаткової угоди. В разі невиконання первісним покупцем своїх зобов'язань, первісний покупець і відповідач несуть солідарну відповідальність зі їх виконання.

14.03.2015р. між позивачем, в якості постачальника, ТОВ «Практікер Україна» (первісний покупець) та відповідачем, в якості нового покупця було укладено угоду про внесення змін до додаткової угоди № 1 від 13.03.2015р., умовами якої сторони доповнили додаткову угоду № 1 від 13.03.2015р. пунктом 5.1 в наступній редакції:

« 5.1. У разі переведення/переходу боргу ТОВ «Практікер Україна», що визначений в додатковій угоді № 1 від 13.03.2015р. та акті звірки взаєморозрахунків від 13.03.2015р., на нового боржника, відповідач поручається за виконання новим боржником зобов'язань. В разі невиконання новим боржником своїх зобов'язань, новий боржник та відповідач несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань перед позивачем. У випадку ліквідації ТОВ «Практікер Україна», позивач та відповідач дійшли згоди, що відповідач бере на себе зобов'язання повністю оплатити борг ТОВ «Практікер Україна» перед позивачем.

25.06.2015р. позивач цінним листом надіслав відповідачу повідомлення вих. № 171 від 23.06.2015р. про розірвання договору купівлі-продажу № 028611 від 31.10.2007р., угоди про загальні умови поставки та надання послуг № 028631 від 31.10.2007р. та договору про умови № 028623 від 25.01.2013р.

Оскільки отриманий товар відповідач не оплатив у повному обсязі, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 33 390,32 грн.

Станом на 31.10.2015р. актом звірки взаєморозрахунків позивачем та відповідачем визначено заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар у сумі 33 390,32 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 33 390,32 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель зобов'язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору у господарському суді не заперечено факт отримання товару за представленими накладними та не надано доказів оплати переданого товару, а відтак, позовна вимога про стягнення суми основного боргу в розмірі 33 390,32 грн. є обґрунтованою та документально підтвердженою, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «торговий дім «Практікер Україна» (юридична адреса: 02660, м. Київ, пр. Визволителів, 5, оф. 7; поштова адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під'їзд, 3 поверх; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС LTD» (01042, м. Київ, вул. П. Лумумби, 4/6, корпус В, к. 1303; ) основний борг у сумі 33 390 грн. 32 коп та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 16.11.2015р.

Суддя А.І. Привалов