ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 листопада 2015 року Справа № 916/2572/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Прокопанич Г.К.

суддів Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Петра Енерго" на рішення господарського суду Одеської області від 07.07.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року

у справі № 916/2572/14 господарського суду Одеської області

за позовом Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Одеській області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Петра Енерго"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Котовської районної ради Одеської області

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Петра Енерго" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Одеської області від 07.07.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року у справі № 916/2572/14.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги повинні додаватися докази сплати судового збору.

Згідно ч. 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 6 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (в редакції, чинній з 01.09.2015 року) у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 9, від 17 грудня 2013 року № 13, від 10 липня 2014 року № 6, від 9 липня 2015 року № 4) статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на липень 2014 року) ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діє з 01.09.2015 року) передбачено, що ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В даному випадку позов містить вимоги як майнового так і немайнового характеру, судові рішення оскаржуються у повному обсязі, за таких обставин скаржнику потрібно було сплатити суму судового збору у відповідності до вказаних норм Закон України "Про судовий збір", а саме, 114 858,48 грн. (з врахуванням ціни позову, зазначеної прокурором у заяві від 30.07.2014 року).

Разом з тим, до касаційної скарги заявником додано платіжне доручення № 414 від 01.09.2015 року про сплату судового збору у розмірі 2 923,20 грн., дана сума є меншою, ніж визначено вказаними нормами Закону України "Про судовий збір".

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Петра Енерго" на рішення господарського суду Одеської області від 07.07.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року у справі № 916/2572/14 (з доданими до неї документами).

2. Справу № 916/2572/14 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич

Судді Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало