ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.11.15р. Справа № 904/9838/15

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Казенного підприємства спеціального приладобудування "АРСЕНАЛ". м. Київ

до Державного підприємства з переробки брухту та відходів із вмістом дорогоцінних металів "ДНІПРО-ВДМ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 18 796,25 грн. за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Казенне підприємство спеціального приладобудування "АРСЕНАЛ" завернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства з переробки брухту та відходів із вмістом дорогоцінних металів "ДНІПРО-ВДМ" про стягнення 18 796,25 грн. за договором про поставки.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

До позовної заяві не надано належних доказів направлення копії позовної заяви з додатками на юридичну адресу відповідача.

Так, згідно опису вкладення до цінного листа, наданого позивачем до позову, в якості доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачеві, позовна заява з додатками направлені відповідачу за адресою: 49008, м. Дніпропетровськ, а/с 825.

Однак, позовна заява та договір № 4043/ВДМ від 02.12.2013р. укладений між позивачем та відповідачем, містять посилання на юридичну адресу відповідача: м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 1, що, також, підтверджується даними веб-сайту Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр".

Суд не може прийняти в якості доказу направлення відповідачу позовної заяви опис вкладення до цінного листа із зазначеною адресою відповідача: 49008, м. Дніпропетровськ, а/с 825.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Вказана обставина є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

За викладеного, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 22 арк., у т.ч. платіжне доручення № 3739 від 05.11.2015р. про сплату судового збору на суму 1 218,00 грн.;

- опис, адресований господарському суду Дніпропетровської області на 1 арк.;

- конверт 1 шт.

Суддя ОСОБА_1