ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.15р. Справа № 910/17565/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Експоцентр-Ялта", м. Київ

до відповідача-1 Печерської філії ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Київ

відповідача-2 Кримського регіонального управління ПАТ КБ "ПриватБанк" в особі ПАТ ОСОБА_1 Банку "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 14.10.15р.

ОСОБА_3 протокол №1 від 25.03.13р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: ОСОБА_4 довіреність № 8166-К-Н-О від 16.10.14р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірми "Експоцентр-Ялта" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Печерської філії ПАТ КБ "ПриватБанк" та до відповідача-2 Кримського регіонального управління ПАТ КБ "ПриватБанк" в особі ПАТ ОСОБА_1 Банку "ПриватБанк" яким просить зобовязати ПАТ ОСОБА_1 "ПриватБанк" зарахувати на поточний рахунок, відкритий на імя Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Експоцентр-Ялта" № 2455 в ПАТ КБ "ПриватБанк" м. Київ, код банку 300711, грошові кошти у сумі 205 992,19 грн., які були безпідставно списані з рахунку підприємства.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо самовільного перерахування коштів з рахунку № 1011 на невідомий рахунок позивачу у сумі 205 992,19 грн. тому просить суд зобовязати ПАТ КБ "ПриватБанк" зарахувати на поточний рахунок № 2455 грошові кошти у сумі 205 992,19 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2015 р. по справі № 910/17565/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 03.09.2015 р.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2015 р., від 16.09.2015 р. та від 01.10.2015 р. розгляд справи відкладено на 16.09.2015 р., на 01.10.2015 р., та на 15.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 р. продовжено строк розгляду справи до 03.11.2015 р. та розгляд справи відкладено на 02.11.2015 р.

В судовому засіданні 02.11.2015 р. оголошено перерву до 03.11.2015 р.

Представники позивача у судових засідання підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов.

За заявою представника позивача від 03.11.2015 року здійснювалась технічна фіксація судового процесу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.11.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Договору банківського рахунку № 262121 від 23.05.2008 року, Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 банк "ПриватБанк" в особі Кримського регіонального управління ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі відповідач-2) банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній та іноземній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України (далі НБУ) та умов цього Договору (п.1.1. Договору).

08.04.2013 р. сторони підписали заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг.

Зазначені правила розміщені у мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його партнерами, до якої приєднується клієнт підписуючи заяву у відділенні банку.

Фактично послуги з банківського обслуговування надавалися відповідачем-2 в особі його структурного підрозділу за місцем розташування позивача у м. Сімферополь.

Як вбачається з позовним матеріалів станом на 05.05.2014 р. вихідний залишок за рахунком № 1011 складав 205 992,19 грн., що підтверджується випискою за період 01.05.1014 р. по 30.06.2014 р. по рахунку № 1011 UAN.

28.05.2014 ПАТ "КБ "ПриватБанк" в односторонньому порядку перерахував грошову суму у розмірі 205 992,19 грн. з рахунку № 1011 позивача на невідомий позивачу рахунок.

Позивач направив на адресу ПАТ КБ "Приватбанк" лист вих. № 4 від 20.01.2015 р. із вимогою про повернення на поточний рахунок № 2455, відкритий у Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 банк "Приватбанк", грошової суму в розмірі 205 992,19 грн. що була списана 28.05.2014 р. в односторонньому порядку ПАТ КБ "Приватбанк" з рахунку № 1011.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями глави 72 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно з ст. 1071 Цивільного кодексу України, яка регулює порядок списання коштів з рахунку клієнта, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Пунктом 3.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що банк має право використовувати кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Нарахування відсотків на залишки вільних коштів на рахунку клієнта (розміри, порядок оплати і терміни) здійснюється відповідно до діючих тарифів банку на розрахункове інкасове обслуговування клієнта.

Клієнт (в даному випадку позивач) є власником наявних у нього на рахунку грошових коштів, і яке (права власності) є непорушним в силу приписів ст. 41 Конституції України.

Пункт 3.1.1.26. Умов та правил надання банківських послуг унормовує, що розрахункові документи, які надійшли в банк протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли в банк після операційного часу, банк виконує його наступним операційним днем. Розрахункові документи на списання коштів з рахунків платника, що надійшли в банк в післяопераційний час, виконуються поточним днем за наявності технічної можливості з одночасною оплатою такої послуги відповідно до тарифів банку.

Відповідно до пункту 3.4.1.18. Умов та правил надання банківських послуг банк і клієнти зобов'язані дотримуватись вимог законодавства України з питань відкриття і ведення рахунків. За порушення зазначених вимог банки і клієнти несуть відповідальність, передбачену законодавством України.

За приписами ст. 21.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема, подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Розрахунковим є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (п. 1.35 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Одним із видів розрахункових документів є платіжне доручення, що містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (ст. 1.30, ст. 22.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги - доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання (ст. ст. 22.3, 22.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту (ст. 22.9 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (ст. 30.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Право розпорядження коштами, що знаходяться на рахунку, відкритому в банку, надане лише власникові рахунку.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Перерахування банком відповідної суми з банківського рахунку клієнта без оформлення та подання клієнтом до банку платіжного документу на цю суму - чинним законодавством не дозволяється.

Таким чином, правових підстав для виконання листа № 4 від 20.01.2015 р. направленого позивачем ПАТ "КБ "ПриватБанк" відповідач не мав, оскільки такий вид документу не передбачений чинним законодавством для вчинення авансових операцій, а отже підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо зобовязання перерахування грошових коштів немає, оскільки відповідачем не порушено норм чинного законодавства в частині зарахування/перерахування грошових коштів за дорученням клієнта.

Доводи щодо посилань позивача на депозитні договори № 238823 від 14.01.2014 р., № 242171 від 27.01.2014 р., № 189996 від 26.04.2013 р., суд вважає необгрнутованими і безпідставними в силу вищевикладеного.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Суддя ОСОБА_5

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 09 листопада 2015 р.