КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Справа№ 911/2241/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Ропій Л.М.

при секретарі Рибаруку М.М.

за участю представників:

від позивача Салія М.В. - дов. б/н від 13.02.2015 р.

від відповідача-1 Літвінчука Д.М. - дов. б/н від 24.06.2015 р.

від відповідача-2 не з'явились

від третьої особи-1 не з'явились

від третьої особи-2 не з'явились

від третьої особи-3 не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мебльофф»

на рішення господарського суду Київської області

від 05.08.2015 р. (суддя Лопатін А.В.)

у справі №911/2241/15

за позовом Приватного підприємства «Мебльофф»

(далі - ПП «Мебльофф»)

до 1) Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського

міськрайонного управління юстиції

(далі - ВДВС Білоцерківського МРУЮ)

2) Державного підприємства «Інформаційний центр»

Міністерства юстиції України (далі - «Держінформ'юст»)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів 1) Приватне акціонерне товариство «Росс»

2) ОСОБА_4

3) ОСОБА_5

про визнання недійсним звіту про оцінку майна,

визнання недійсним та скасування результатів електронних торгів,

скасування акту про проведення електронних торгів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.08.2015 р. у справі №911/2241/15 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення, задовольнити повністю, а саме: визнати недійсними електронні торги від 23.02.2015 р. (номер лота - 40143) з причин недійсності звіту з оцінки від 14.07.2014 р.; скасувати акт про проведення електронних торгів від 10.03.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилався на прийняття оскарженого рішення за неповного з'ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права, неврахування правової позиції Верховного Суду України та Вищого господарського суду України. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що на момент проведення уцінки майна звіт про оцінку майна від 14.07.2014 р. вже був недійсним, відтак уцінку здійснено з ціни, яка була недійсною на момент ії проведення. На думку скаржника, для визнання недійсними повторних торгів на підставі недійсного звіту про оцінку майна не має значення обставина, що цей звіт був дійсним на момент проведення первинних торгів, оскільки обов'язковою умовою під час проведення електронних торгів як первинних, так і повторних, є дійсність звіту про оцінку майна тощо.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015 р. (головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.) апеляційну скаргу ПП «Мебльофф» прийнято до провадження, розгляд справи №911/2241/15 призначено на 03.11.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 р. в зв'язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці, судді Коршун Н.М. на навчанні з підвищення кваліфікації в Національній школі суддів України змінено склад суду та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 р. апеляційну скаргу ПП «Мебльофф» прийнято до провадження у визначеному складі суду.

В судове засідання з'явилися представники позивача та відповідача-1, представники інших учасників судового процесу не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи їх повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали. Представники позивача та відповідача-1 вважали за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників відповідача-2 та третіх осіб.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки відповідача-2 та третіх осіб про час і місце розгляду справи повідомлено належно, про що свідчать відповідні докази (а.с. 243-247), неявка представників цих учасників судового процесу не перешкоджає вирішенню спору по суті, апеляційний господарський суд вважав за можливе апеляційну скаргу розглянути за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача доводи скарги підтримав, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення, задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що від нього не залежали. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржене рішення скасуванню.

Так, ПП «Мебльофф» заявлено позов до ВДВС Білоцерківського МРУЮ та «Держінформ'юсту», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Приватного акціонерного товариства «Росс» (третя особа-1), ОСОБА_4 (третя особа-2), ОСОБА_5 (третя особа-3) про визнання недійсним звіту про оцінку майна від 14.07.2014 р., визнання недійсними та скасування результатів електронних торгів від 23.02.2015 р. (номер лота - 40143), скасування акту про проведення електронних торгів від 10.03.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що електронні торги від 23.02.2015 р., під час яких було реалізовано майно позивача під лотом №40143, проведено з порушенням положень Тимчасового порядку проведення електронних торгів, приписів Закону України «Про виконавче провадження». За твердженнями позивача, на момент проведення повторних торгів не було дійсного звіту про оцінку майна боржника, оскільки звіт про оцінку майна від 14.07.2014 р. відповідно до положень ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» втратив чинність 14.01.2015 року. На підтвердження своєї позиції позивач посилався на аналогічну правову позицію Верховного суду України тощо.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, якою позивач просив визнати недійсними електронні торги від 23.02.2015 р. (номер лота - 40143) з причин недійсності на цю дату звіту з оцінки від 14.07.2014 р. та скасувати акт про проведення електронних торгів від 10.03.2015 року. Згадану заяву прийнято місцевим судом.

Суд першої інстанції, з'ясувавши фактичні обставини, розглянувши подані документи і матеріали, дійшов висновку про безпідставність й необґрунтованість позовних вимог, відтак відмовив у їх задоволенні.

Так, відмовляючи в позові, місцевий суд посилався на те, що при встановленні на перших торгах стартової ціни лота, яка визначалася на підставі початкової вартості майна за результатами встановлення незалежною експертною оцінкою майна вартості об'єкта, піврічний строк дії оцінки від 14.07.2014 р. не пройшов, відповідно оцінка була чинною. В свою чергу умова щодо дійсності оцінки майна протягом шести місяців при проведенні повторних електронних торгів не є обов'язковою, відтак під час проведення електронних торгів 23.02.2015 р. оцінка майна була чинною тощо.

Проте, апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, постановою ВДВС Білоцерківського МРУЮ від 22.02.2013 р. було відкрито виконавче провадження ВП №36703625 про стягнення з ПП «Мебльофф» на користь Приватного акціонерного товариства «Росс» 260 755,30 грн. на підставі наказу №4/150-12 від 21.01.2013 року. Постановою ВДВС Білоцерківського МРУЮ від 25.04.2013 р. було відкрито виконавче провадження ВП №37716775 про стягнення з ПП «Мебльофф» на користь ОСОБА_4 66 834,10 грн. на підставі виконавчого листа №2/2610/1973/2012 від 26.02.2013 року.

В подальшому виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ПП «Мебльофф» на користь стягувачів було об'єднано у зведене виконавче провадження № ЄДРВП 38225926.

Постановою ВДВС Білоцерківського МРУЮ від 22.02.2013 р. було накладено арешт на все майно ПП «Мебльофф», що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №40013088 від 27.02.2013 року.

За результатами вчинених ВДВС Білоцерківського МРУЮ в межах зведеного виконавчого провадження дій, останнім було виявлено у ПП «Мебльофф» рухоме майно, а саме автомобіль Nissan Note, державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску, к.:SJNFCAE11U1207234, синього кольору (далі - автомобіль Nissan Note), який відповідно до акту опису й арешту майна від 26.06.2013 р. було передано на зберігання ОСОБА_6 та на який встановлено заборону відчуження та заборону псування.

Постановою ВДВС Білоцерківського МРУЮ від 11.07.2014 р. для з'ясування вартості описаного та арештованого майна згідно акта опису й арешту майна від 26.06.2013 р. та для проведення експертної оцінки майна (автомобіля Nissan Note) призначено експертом Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта» в особі директора ОСОБА_7, який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданий 25.03.2014 р. за №16191/14 Фондом державного майна України (строк дії до 25.03.2017 р.).

Відповідно до звіту з оцінки майна (автомобіля Nissan Note), вартість згаданого транспортного засобу становить 125 675,00 грн. Дата оцінки 14.07.2014 року.

Листом від 01.10.2014 р. №18496В25/03.2-04 ВДВС Білоцерківського МРУЮ повідомило позивача про здійснення цієї оцінки транспортного засобу. Вказаний лист позивач отримав 15.10.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Доказів оскарження оцінки майна (автомобіля Nissan Note) матеріали справи не містять.

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Законом України «Про виконавче провадження», а також Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 р. №656/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 р. за №427/25204 (далі - Тимчасовий порядок).

За результатами здійснення передбачених розділом 2 Тимчасового порядку дій (Передача майна на реалізацію), організатором аукціону у системі було розміщено протокол №39388 від 12.01.2015 р., відповідно до якого електронні торги по реалізації майна за реєстраційним лотом №28358 (автомобіль Nissan Note) визнано такими, що не відбулися у зв'язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

Як встановлено місцевим судом, 13.01.2015 р. державним виконавцем скеровано на адресу ПП «Мебльофф» лист від 06.01.2015 р. №В-24/141/03-02-04, яким останнього повідомлено про здійснення 21.01.2015 р. в приміщенні ВДВС Білоцерківського МРУЮ уцінки майна боржника у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до акту від 21.01.2015 р. про переоцінку (уцінку) вартості майна боржника, вартість спірного легкового автомобіля зменшено на 5%, а саме на 6 283,75 грн., тобто до 119 391,25 грн. З огляду на те, що останній день місячного строку, який визначений Тимчасовим порядком, від дати здійснення уцінки припав на вихідний день, відповідно повторні електронні торги призначено на 23.02.2015 року.

За результатами проведення електронних торгів, переможцем торгів було визначено учасника №39 ОСОБА_5 (третя особа-3), який запропонував найвищу цінову пропозицію в розмірі 113 421,69 грн. та здійснив перерахунок цих коштів на депозитний рахунок ВДВС Білоцерківського МРУЮ, що підтверджується листом останнього від 27.02.2015 р. №В-24/4656/03.2-05.

На думку апелянта, під час проведення згаданих електронних торгів від 23.02.2015 р., під час яких було реалізовано майно позивача під лотом №40143, мали місце порушення положень Тимчасового порядку й Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, на момент проведення повторних торгів мав бути дійсним звіт про оцінку майна боржника, оскільки звіт про оцінку від 14.07.2014 р. на підставі ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» втратив чинність, відтак такі електронні торги мають бути визнані недійсними.

Так, примусова реалізація арештованого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначено ст. 16 ЦК України, згідно п. 2 ч. 2 якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Положеннями ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Приписами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року №2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Враховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах в порядку і на умовах, визначених законодавством.

Положеннями ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», п. 7.1 Тимчасового положення, п. 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5,передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших визначених Тимчасовим положенням причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повторні прилюдні торги повинні відбуватись в межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, в тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та підставою для визнання таких торгів недійсними.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах №6-147цс14 від 01.10.2014 р., № 6-227цс14 від 28.01.2015 р. за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду про відмову в задоволенні позову, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позовних вимог, з урахуванням заяви про їх уточнення. В зв'язку з цим доводи апелянта по суті апеляційної скарги заслуговують на увагу, відтак підлягають задоволенню. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та розгляд апеляційної скарги на підставі ст. 49 ГПК України належить покласти на відповідачів солідарно.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мебльофф» задовольнити, рішення господарського суду Київської області від 05.08.2015 р. у справі №911/2241/15 скасувати та прийняти нове рішення:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Мебльофф» до Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги від 23.02.2015 р. (номер лота - 40143) з причин недійсності звіту з оцінки від 14.07.2014 року.

Скасувати акт про проведення електронних торгів від 10.03.2015 року.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (09100, Київська обл., місто Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, будинок 94, код 34846021), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного підприємства «Мебльофф» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Таращанська, будинок 196, код 33679246) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (04053, м. Київ, вулиця Артема, будинок 73, код 25287988), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного підприємства «Мебльофф» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Таращанська, будинок 196, код 33679246) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду Київської області.

Матеріали справи №911/2241/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

Л.М. Ропій