КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р. Справа№ 910/4794/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Клименко І.В., довіреність № б/н від 16.02.2015;

від відповідача - представник не прибув;

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/4794/15-г (суддя Бондарчук В.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тілльман Інжиніринг" до товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд" про стягнення 523 943, 52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тілльман Інжиніринг" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" 383 120,14 грн. заборгованості за контрактом, 3% річних в сумі 31 237, 41 грн. та інфляційних в сумі 109 585, 97 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/4794/15-г позов задоволено повністю: вирішено стягнути з відповідача на користь позивача основну заборгованість в сумі 383 120, 14 грн., 3% річних в сумі 31 237, 41 грн. та інфляційні в сумі 109 585, 97 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з того, що відповідач не виконав своє грошове зобов'язання щодо оплати виконаних позивачем робіт на підставі контракту.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/4794/15-г скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на не з'ясування судом першої інстанції обставин погодження із замовником будівництва обсягів та вартості робіт, що в свою чергу, за доводами відповідача, є підставою для виникнення у позивача права вимоги до генпідрядника.

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2015 проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач та третя особа не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Будь-яких заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи з наданням доказів поважності неможливості участі в засіданні суду від відповідача та третьої особи не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін та третьої особи не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення відповідача та третьої особи, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Тілльман Інжиніринг", як підрядником та товариством з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд", як генпідрядником 02.03.2012 р. укладено контракт № НШ-28-АС, згідно умов якого підрядник в межах договірної ціни відповідно до проектної документації та умов даного контракту виконує на свій ризик власними і залученими силами і засобами всі передбачені контрактом роботи, усуває протягом гарантійного строку експлуатації об'єкту недоробки, що зумовлені неякісним виконанням робіт, генпідрядник оплачує та приймає роботи відповідно до умов даного контракту.

Згідно п. 3.1 контракту орієнтовна договірна ціна робіт за контрактом становить 5 200 000, 00 грн., в т.ч. ПДВ (20 %) - 866 666, 67 грн.

Відповідно до п. 5.4. контракту розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснює генпідрядник з урахуванням положень цього контракту за пропорційним вирахуванням суми сплаченого авансу та вартості послуг генерального підряду (п. 5.8 контракту) протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання кожного з актів приймання виконаних будівельних робіт (типова форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ (типова форма КБ-3) за формою затвердженою наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 р. № 554, підписаних уповноваженими представниками сторін при умові надходження коштів від замовника за виконані підрядником роботи.

Вартість послуг генерального підряду становить 2% (два відсотки) від вартості виконаних підрядником робіт згідно контракту та буде утримуватись генпідрядником з підрядника при проведенні розрахунку за виконані роботи (п. 5.8 контракту).

Виконання позивачем своїх обов'язків за договором на загальну суму 4 293 907, 28 грн. підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання виконаних будівельних робіт № 31-04 за квітень 2012 р. від 28.04.2012 р., № 4 за квітень 2012 р. від 11.05.2015 р., № 2 за травень 2012 р. від 11.05.2012 р.

Відповідно до п. 5.8 контракту відповідачем при проведенні розрахунку за виконані роботи утримується 2% вартості послуг генерального підряду.

Згідно акту № 1 за травень 2012 р. (коригування акту № 1 від 28.04.2012 р.) та акту № 2 за травень 2012 р. сума утриманих відповідачем коштів, які є 2% вартості послуг генерального підряду складає 85 878, 14 грн.

Відповідач за виконані підрядні роботи розрахувався частково у розмірі 3 825 000, 00 грн., що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку позивача, внаслідок чого у генпідрядника утворилась заборгованість в сумі 383 120, 14 грн. (4 293 907, 28 грн. (сума виконаних робіт) - 3 825 000, 00 грн. (сума оплачених відповідачем грошових коштів за виконані роботи) - 85 787, 14 грн. (сума утриманих відповідачем коштів відповідно до п. 5.8 контракту).

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань у повному обсязі позивач звернувся з даним позовом до суду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов'язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.4. контракту розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснює генпідрядник з урахуванням положень цього контракту за пропорційним вирахуванням суми сплаченого авансу та вартості послуг генерального підряду (п. 5.8 контракту) протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання кожного з актів приймання виконаних будівельних робіт (типова форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ (типова форма КБ-3) за формою затвердженою наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 р. № 554, підписаних уповноваженими представниками сторін при умові надходження коштів від замовника за виконані підрядником роботи.

Даний пункт договору чітко визначає строк виконання зобов'язання з розрахунку за виконані роботи, а саме 10 банківських днів після підписання кожного з актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт.

Вказані документи підписано сторонами, проте відповідачем зобов'язання у передбачений договором строк виконано неналежним чином.

Таким чином, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання за контрактом № НШ-28-АС на момент звернення позивача з позовом до суду настав, проте зобов'язання в повному обсязі виконано не було.

Доводи апелянта про не з'ясування судом першої інстанції обставин погодження із замовником будівництва обсягів та вартості робіт, що в свою чергу, за доводами відповідача, є підставою для виникнення у позивача права вимоги до генпідрядника, відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Пунктом 5.6 контракту передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється генпідрядником лише після погодження обсягів та вартості робіт у замовника та відповідній експертній організації.

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає як безпосереднє встановлення у зобов'язанні строку (терміну) його виконання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому ж випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Як вже було зазначено, п. 5.4. контракту встановлено строк виконання зобов'язання з розрахунку за виконані роботи, а саме 10 банківських днів після підписання кожного з актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт.

Вказаний строк настав.

В свою чергу умова контракту про здійснення оплати виконаних робіт після погодження обсягів та вартості робіт у замовника та відповідній експертній організації (п. 5.6) не встановлює строку виконання відповідачем зобов'язання з оплати робіт, та не може бути визнано подією, що неминуче має настати, оскільки вона залежить від суб'єктивної поведінки третьої особи, визначеної в договорі як Замовник.

У правовідносинах за контрактом генпідрядником є відповідач, тому він відповідає перед позивачем (підрядником) за виконання обов'язків особою, визначеною у договорі як Замовник, а також несе відповідальність перед цією особою.

За наведених обставин, не погодження обсягів і вартості робіт у замовника та відповідній експертній організації не впливає на настання строку виконання відповідачем грошового зобов'язання та не звільняє генпідрядника від виконання грошового зобов'язання щодо оплати виконаних позивачем підрядних робіт.

З тих же підстав умова п. 5.4 контракту щодо надходження коштів від замовника також не може вважатися встановленням строку, оскільки не є подією, що має неминуче настати, бо залежить від суб'єктивної поведінки іншої особи.

При цьому, слід також зазначити про надходження коштів від замовника.

Так, згідно пояснень третьої особи - замовник за договором та довідки від 15.05.2015 р. № 31-849, станом на 15.05.2015 р. взаєморозрахунки за всіма актами приймання виконаних будівельних робіт комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд" з товариством з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" проведені в повному обсязі та заборгованість за виконані роботи перед генпідрядником відсутня.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 383 120, 14 грн.

Також, окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 31 237, 41 грн. та інфляційні в сумі 109 585, 97 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання перед позивачем за контрактом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 31 237, 41 грн. та інфляційні в сумі 109 585, 97 грн., розрахунок яких перевірений судом та не суперечить чинному законодавству.

Крім цього, колегія суддів вважає обґрунтованим покладення на відповідача витрат за послуги адвоката в сумі 15 000 грн.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-Спецбуд" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/4794/15-г - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Матеріали справи № 910/4794/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко