ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015р. Справа№ 914/3344/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства Львівтурист, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-Львів,

м. Львів

про: стягнення 15 126,94 грн.,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1 дов. №б/н від 10.03.2015 року,

відповідача: не зявився.

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Приватного акціонерного товариства Львівтурист до Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-Львів про стягнення 15 126,94 грн. Ухвалою від 18.09.2015 р. (суддя Бортник О.Ю.) порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.10.2015р.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2015 р., у звязку з перебуванням судді Бортник О.Ю. у відпустці, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Долінську О.З.

Рух справи відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач в порушення умов договору оренди №3310 від 15.01.2015 р. не оплатив орендну плату за орендовані приміщення, внаслідок чого, в позивача виникла основна заборгованість перед відповідачем в сумі 12 419,78 грн. Крім того позивачем до сплати відповідачу нараховано 2 576,50 грн. пені, 130,66 грн. 3% річних.

В судове засідання 09.11.2015 р. представник позивача зявився, вимоги ухвали суду від 20.10.2015 року виконав.

В судове засідання 09.11.2015 р. представник відповідача не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, вимоги ухвал суду не виконав, відзиву не подав.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарським судом Львівської області встановлено, що ухвали про відкладення розгляду справи від 06.10.2015 р. та від 20.10.2015 р. надсилалися місцевим господарським судом на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-Львів, яка зазначена у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07.10.2015 р., а саме за адресою: 79070, м. Львів, вул. Хуторівка, 40-А, кімната 221 та за адресою 79035, м. Львів, вул. Пасічна, 135, оф.203, а також керівнику відповідача ОСОБА_2 за адресою: 81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. І.Франка, 119.

Як вбачається з матеріалів справи, поштові конверти з ухвалами суду від 06.10.2015 р. та від 20.10.2015 р. повернулися на адресу господарського суду Львівської області з відміткою: «за зазначеною адресою вибули».

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, Відповідача зобовязувалось надати всі докази в обгрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 09.11.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

15.01.2015 р. між Приватним акціонерним товариством Львівтурист (позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Караван-Львів (відповідач у справі) укладено договір оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) №33/О (надалі Договір).Відповідно до п. 1.1. Договору, орендодавець у відповідності з цим договором передає, а орендар приймає в оренду, тобто в тимчасове і платне користування, будівлю (або іншу капітальну споруду чи їх окрему частину), нежилі приміщення, визначені нижче (далі за текстом «Обєкт»). Вступ орендаря у строкове користування обєктом настає з моменту підписання Акта приймання передачі Обєкта (додаток 2, який є невідємною частиною цього Договору)( п. 1.2. Договору). 15.01.2015 р. сторони підписали акт приймання передачі в оренду приміщення (кімнати) №418.

Обєктом оренди є приміщення/кімната №418 (згідно з експлуатацією БТІ прим. №1 4,8 кв.м., №2,09 №31,6 кв.м., №48,2 кв.м., №514,5 кв.м.), загальною площею 30,0 м.кв., що розташоване на 4-му поверсі будівлі готелю «Турист» (літ. «А-9» -БТІ), що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Коновальця, буд.103, та зазначається в Акті приймання передачі. Разом з приміщенням в орендне користування може передаватися майно, яке також зазначається в акті приймання передачі. Цільове призначення обєкта оренди: розміщення офісу.( п.2.1. Договору).

Згідно п. 2.2. Договору, обєкт, який передається в оренду, належить орендодавцеві на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на будівлю №1078 від 30.11.1999р., виданого Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, на підставі Розпорядження голови районної адміністрації від 19.10.1999 р. за номером 1072.

Відповідно до п. 4.1. Договору, орендар починає сплачувати орендну плату з моменту підписання Акта приймання передачі Обєкта. На момент укладення цього Договору сторони домовились, що орендна плата за 1 кв.м. на місяць буде сплачуватись у розмірі 65,00 грн. Розмір орендної плати за загальну площу згідно з цим Договором 30,0 кв.м. складає 1950,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% на місяць, на момент укладення цього Договору. Орендна плата складається з плати за користування Обєктом оренди.

Згідно п. 4.3. Договору, До настання пятого числа кожного поточного календарного місяця оренди Обєкта орендодавець виставляє орендарю рахунок за оренду майна за поточний календарний місяць.

Пунктом 4.4. Договору сторони погодили, що орендар має сплатити орендну плату протягом трьох банківських днів від дати одержання рахунку, але в будь якому разі не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця. При цьому орендна плата, вказана у рахунку, є платою за поточний місяць. Визначений сторонами розмір орендної плати включає ПДВ та інші встановлені чинним законодавством податки і збори.

Відповідно до п. 4.7. Договору оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) №33 від 15.01.2015 р. крім орендної плати, зазначено в п. 4.1. цього договору, орендар окремо сплачує всі комунальні послуги (електро, водо та теплопостачання, вивіз сміття та ін.) Розмір плати за комунальні послуги розраховується на підставі тарифів підприємств постачальників комунальних послуг і складеного орендодавцем розрахунку споживання орендарем зазначених послуг.

На виконання умов Договору 15.01.2015 р. орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування приміщенням/кімнату №418, загальною площею 30,0 кв.м., що розташоване на ІV поверсі у готелі «Турист», розміщене за адресою: м.Львів, вул. Коновальця, буд.103.

05.05.2015 р. позивачу від відповідача надійшов лист, у якому останній повідомляє, що з 01.06.2015 р. припиняє орендне користування приміщенням №418, що розташоване у готелі «Турист». Для підписання акту здачі-приймання приміщення ніхто з представників відповідача не зявився.

Станом на 31.05.2015 р.(на останній день оренди) заборгованість по орендній платі відповідача перед позивачем становить 12 419,78, що підтверджується рахунками №29 від 30.01.2015 р, №30 від 30.01.2015 р., №63 від 09.02.2015 р., №81 від 03.03.2015 р., №138 від 02.04.2015 р., №156 від 07.05.2015 р. і довідкою про дебіторську заборгованість позивача від 15.09.2015р., які містяться в матеріалах справи

Відповідачем частково було погашено заборгованість у січня 2015 р. у розмірі 440,00 грн., у квітні 2015 р. у розмірі 350,42 грн. та в травні 2015 р. у розмірі 5010,00 грн.

23.07.2015 р. позивачем на адресу відповідача надіслано претензію вих. №01/38 від 01.04.20105 р. та .№01/71 від 23.07.2015 р.

Станом на день розгляду справи відповідач заборгованість у сумі

12 419,78 грн. основного боргу не погасив. Дані факти матеріалами справи підтверджується та документально не спростовано відповідачем.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, проти позовних вимог у встановленному чинним законодавством України порядку не заперечив, відзиву не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Враховуючи те, що спірні правовідносини у даній справі виникли із орендних правовідносин, то при вирішенні спору слід керуватися нормами Цивільного і Господарського кодексів України, а оскільки предметом договору оренди є майно, яке перебуває на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України Львівський завод збірних конструкцій, то ще підлягають застосуванню положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

15.01.2015 р. за №33/0 було укладено договір оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини). За актом приймання передачі від 15.01.2015 р. орендодавець передав орендарю обєкт оренди за даним Договором.

Відповідно до п. 4.1. Договору, орендар починає сплачувати орендну плату з моменту підписання Акта приймання передачі Обєкта. На момент укладення цього Договору сторони домовились, що орендна плата за 1 кв.м. на місяць буде сплачуватись у розмірі 65,00 грн. Розмір орендної плати за загальну площу згідно з цим Договором 30,0 кв.м. складає 1950,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% на місяць, на момент укладення цього Договору. Орендна плата складається з плати за користування Обєктом оренди.

Згідно п. 4.3. Договору, До настання пятого числа кожного поточного календарного місяця оренди Обєкта орендодавець виставляє орендарю рахунок за оренду майна за поточний календарний місяць.

Пунктом 4.4. Договору сторони погодили, що орендар має сплатити орендну плату протягом трьох банківських днів від дати одержання рахунку, але в будь якому разі не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця. При цьому орендна плата, вказана у рахунку, є платою за поточний місяць. Визначений сторонами розмір орендної плати включає ПДВ та інші встановлені чинним законодавством податки і збори.

Відповідно до п. 4.7. Договору оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) №33 від 15.01.2015 р. крім орендної плати, зазначено в п. 4.1. цього договору, орендар окремо сплачує всі комунальні послуги (електро, водо та теплопостачання, вивіз сміття та ін.) Розмір плати за комунальні послуги розраховується на підставі тарифів підприємств постачальників комунальних послуг і складеного орендодавцем розрахунку споживання орендарем зазначених послуг.

Таким чином заборгованість відповідача в розмірі 12 419,78 грн. основного боргу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно п. 7.1. Договору, у випадку несвоєчасної сплати орендарем орендної плати та/або комунальних послуг за виставленими рахунками більш ніж 3 дні з дня їх отримання він зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від розміру несплаченого платежу за кожен день прострочення.

Таким чином, суд перевіривши розрахунок позивача доданий до позовної заяви, прийшов до висновку, що нарахована відповідачу пеня в розмірі 2 576,50 грн. є обґрунтованою і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в цій сумі.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, перевіривши розрахунок, суд прийшов до висновку, що нараховані відповідачу 3 % річних в розмірі 130,60 грн. є обґрунтованими і підлягють стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно вимог ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, так як спір виник з його вини і підлягає стягненню з нього на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Караван-Львів (адреса: вул. Хуторівка, буд. 40-А, кім.221, м. Львів, 79070, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства Львівтурист (адреса: вул. Є.Коновальця, 103, м. Львів, 79057; ідентифікаційний ) 12 419,78 грн. основної заборгованості, 2 576,50 грн. пені, 130,66 грн. 3% річних та 1 218,00 грн. витрат, понесених на сплату судового збору.

3.Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.11.2015 р.

Суддя Долінська О.З.