ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 15/231/09

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Воліка І.М., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"
на ухвалу та постановугосподарського суду Запорізької області від 16.04.2015 Донецького апеляційного господарського суду від 23.06.2015
у справі№ 15/231/09 господарського суду Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"
доПриватного підприємства "Промет"
простягнення 675 193,06 грн.,
за участю представників:
від позивачаСологуб В.Л.
від відповідачане з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 у справі № 15/231/09 (суддя Алейникова Т.Г.) відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (далі - ПАТ "ТАСКОМБАНК") про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу від 08.02.2010 у справі № 15/231/09.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.06.2015 (колегія суддів у складі: Дучал Н.М. - головуючий, Геза Т.Д., Ушенко Л.В.) ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 у справі № 15/231/09 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.06.2015 у справі № 15/231/09, ПАТ "ТАСКОМБАНК" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначені судові акти і передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані ухвала та постанова прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.10.2015 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Воліка І.М., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ПАТ "ТАСКОМБАНК" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 03.11.2015 о 10 год. 35 хв.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідач передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористався.

Заслухавши представника ПАТ "ТАСКОМБАНК", дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.01.2010 у справі № 15/231/09 задоволено позов Відкритого акціонерного товариства "Акціонерний банк "Бізнес Стандарт" (далі - ВАТ "АБ "Бізнес Стандарт"); стягнуто з Приватного підприємства "Промет" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № КР 11-2006 від 16.03.2006 у розмірі 675 193,06 грн., у тому числі 530 851,71 грн. заборгованості по кредиту, 18 395,77 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 125 945,58 грн. пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості по відсотках, судові витрати у розмірі 7 076,90 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом Запорізької області видано наказ від 08.02.2010 зі строком пред'явлення до виконання державному виконавцю до 08.02.2013.

Як встановлено апеляційним господарським судом, зазначений наказ отримано представником ВАТ "АБ "Бізнес Стандарт" 16.02.2010, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання процесуального документа.

30.03.2015 ПАТ "ТАСКОМБАНК", яке, як встановлено судами, є правонаступником ВАТ "АБ "Бізнес Стандарт", звернулося до господарського суду Запорізької області з заявою від 27.03.2015 (надійшла до суду 01.04.2015) про поновлення строку пред'явлення наказу № 15/231/09 від 08.02.2010 та видачу дубліката вказаного наказу.

Обґрунтовуючи зазначену заяву, ПАТ "ТАСКОМБАНК" вказало, що у 2011 році наказ господарського суду Запорізької області від 08.02.2010 у справі № 15/231/09 перебував на виконанні у Заводському відділі Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, а відповідно до постанови від 25.12.2011 виконавчий документ було повернуто стягувачеві. Вказаний наказ було втрачено банком і до моменту звернення із зазначеною заявою проводився його пошук, який виявився безрезультатним. Оскільки заборгованість перед банком не погашена, втрата оригіналу зазначеного наказу позбавляє стягувача - ПАТ "ТАСКОМБАНК", який є правонаступником ВАТ "АБ "Бізнес Стандарт", пред'явити виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 115 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Відповідно до ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

За приписами п. 1 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час видачі наказу) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень господарських судів з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено (ст. 119 ГПК України).

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як встановлено апеляційним господарським судом, згідно з Інформацією про виконавче провадження № 28949591, наказ суду від 08.02.2010 № 15/231/09 знаходився на виконанні Заводського відділу Державної виконавчої служби Заводського міського управління юстиції в період з 04.10.2011 (дата відкриття виконавчого провадження) по 25.12.2011 (дата повернення виконавчого документа стягувачеві). Вказаний виконавчий документ постановою державного виконавця було повернуто стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з неможливістю встановити особу боржника, з'ясувати місце проживання боржника. Суму боргу стягнуто в розмірі 32,50 грн.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що строк пред'явлення наказу господарського суду Запорізької області від 08.02.2010 у справі № 15/231/09 до виконання сплив.

Господарським судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.03.2015 заявником - ПАТ "ТАСКОМБАНК" видана довідка про втрату наказу. Разом з тим, заявником не зазначено та документально не підтверджено ані моменту втрати наказу, ані конкретних обставин, які заважали йому звернутися до господарського суду із заявою про видачу дублікату наказу після його втрати в межах строку, встановленого чинним законодавством для пред'явлення судового наказу до виконання.

При цьому, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з судом апеляційної інстанції про те, що саме лише посилання на довготривалий пошук наказу не може вважатися підставою для відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про те, що в порушення приписів ст. 33 ГПК України заявником не доведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

За таких обставин, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правомірно відмовив ПАТ "ТАСКОМБАНК" у задоволенні заяви про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу від 08.02.2010 у справі № 15/231/09.

Відповідно до ч. 2 ст. 11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Твердження скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування вказаних судових актів колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.06.2015 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 у справі № 15/231/09 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.М. Волік

С.Р. Шевчук