РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"03" листопада 2015 р. Справа № 16/72/2012/5003

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Філіпова Т.Л. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.

позивача- Довгаль І.О. (довіреність від 12.01.2015р.);

відповідача- не зявився;

третьої особи - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Приватного підпри-ємства «Нафтотрейдинг» на рішення господарського суду Вінницької області від 12.02.2014р. у справі №16/72/2012/5003

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» м.Київ

до Приватного підприємства «Нафтотрейдинг» м.Вінниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віфарт» м.Вінниця

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 12 753 153 грн. 72 коп.,-

Представнику розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22, 28 Господарського про-цесуального кодексу України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу за-явлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі в тексті Банк) звернулось до госпо-дарського суду Вінницької області з позовом, в якому просило звернути стягнення на предмет іпо-теки, згідно іпотечного договору від 29.02.2012р. №PL12-026/ВОО, укладеного Банком з Приват-ним підприємством «Нафтотрейдинг» (надалі в тексті Підприємство) з метою забезпечення повно-го, належного і своєчасного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Віфарт» (на-далі в тексті Товариство) зобовязань за договором про надання банківських послуг №CR 12-018/ ВОО-4.(т.1, арк.справи 5-8).

Рішенням господарського суду Вінницької області від 12.02.2014р. у справі №16/72/2012/ 5003 (головуючий суддя Нешик О.С., суддя Маслій І.В., суддя Тварковський А.А.), з урахуванням заяви про збільшення позову і заяви про уточнення позовних вимог, задоволено позов Банку до Підприємства, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на сто-роні Відповідача ОСОБА_1 «Віфарт» про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 12 753 153 грн. 72 коп.(т.3, арк.справи 113-119).

Приймаючи рішення, суд виходив з того, що ні Відповідач, ні Третя особа не виконали кре-дитних зобовязань за договором, а тому вимоги Банку про звернення стягнення на предмет іпоте-ки є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.(т.3, арк.справи 116).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач подав до Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду від 12.02.2014р. у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позо-ву.(т.3, арк.справи 128-131).

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції за неправильно-го застосування норм матеріального права та неповного зясування усіх істотних обставин справи. Зазначає, що фахівця ПП «Аргумент», який здійснював оцінку не включено до Державного реєстр-ру судових експертів і ним порушено порядок проведення оцінки, а тому така оцінка не може бути обєктивною. Крім того, зазначає, що суд не мав права приймати заяву Позивача про збільшення позовних вимог, чим порушив межі зобовязання Відповідача.(т.3, арк.справи 129-130).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.03.2014р. апеляційну скар-гу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 01.04.2014р.(т.3, арк.справи 126).

Відповідач 01.04.2014р. подав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення суду першої інстанції без змін.(т.3, арк.справи 142-148).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.04.2014р. задоволено кло-потання Підприємства і зупинено провадження у даній справі до вирішення господарським судом повязаної справи №902/372/14, при цьому останнє зобовязано повідомити Рівненський апеляцій-ний господарський суд про завершення судового розгляду у справі №902/372/14 та надати належ-ним чином завірену копію процесуального рішення.(т.3, арк справи 166-167).

Оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги Рівненським апеляційним господарсь-ким судом 08.09.2015р. прийнято постанову у справі №902/372/14 за позовом Приватного підпри-ємства «Нафтотрейдинг» до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ОСОБА_1 «Віфарт» та Приватно-го нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним ухвалою від 05.10.2015р. поновлено провадження у справі №16/72/2012/5003 та призначено її розгляд на 03.11.2015р.(т.3, арк.справи 184).

В судовому засіданні апеляційної інстанції 03.11.2015р. представник Позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надавши свої пояснення, зазначив, що Підприємство перебу-ває у процесі банкрутства, а тому звернення стягнення на предмет іпотеки в разі залишення рішен-ня суду першої інстанції без змін відбуватиметься з урахуванням Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідач та Третя особа не забезпечили явку своїх представників, причин неявки суд не повідомили, хоч про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому порядку (т.3, арк. справи 186-189). Проте, така неявка не перешкоджає розгляду скарги, з огляду на відсутність пот-реби в ній.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представника, вивчивши матеріали справи, на-явні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріаль-ного та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ОТП Банк»-банк та ОСОБА_1 «Віфарт»-позичальник уклали договір про надання банківських послуг від 27.02.2012р. №СК 12-018/В00-4 (надалі в текс-ті Договір кредитування), відповідно до п.3 якого Банк зобовязався надати на вимогу позичаль-ника банківську послугу, а позичальник прийняти банківську послугу та належним чином вико-нувати зобовязання, що встановлені в Договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг Банку.(т.1, арк.справи 14-34).

Відповідно до п.28 Договору кредитування, банк надав позичальнику кредит у сумі 5640000 грн., що підтверджується кредитною заявкою від 05.03.2012р., з цільовим призначенням на рефі-нансування кредитної заборгованості, строком по 29.08.201р., зі сплатою 21,25% річних.

Сума наданого кредиту, згідно п.п.28.1.6.1 Договору кредитування, підлягає поверненню позичальником Банку щомісячними платежами, згідно з графіком, вказаним у п.28.1.14 Договору кредитування.

Банк надав позичальнику кредитну лінію у розмірі 4 300 000 грн., що підтверджується кре-дитною заявкою від 05.03.2012р., з цільовим призначенням кредиту рефінансування кредитної заборгованості, поповнення обігових коштів, строком по 29.08.2014р., зі сплатою 21% річних.(п. 28.2 Договору кредитування).

Згідно п.п.28.2.7 Договору кредитування, строк кредитної лінії становить 90 календарних днів, але в будь-якому випадку до 29.08.2014р. включно.

Проценти щодо банківської послуги, окрім овердрафту, виконання зобовязань відносно якої здійснюється клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, нараховуються 20 числа кожного ка-лендарного місяця та повинні сплачуватися Позичальником Банку протягом 1 банківського дня на-ступного за таким 20 числом кожного календарного місяця. Проценти щодо банківської послуги, виконання зобовязань відносно якої здійснюється клієнтом з порушеннями (невчасно та/або нена-лежним чином), розраховуються кожного дня протягом дії такого порушення та повинні сплачу-ватися позичальником Банку негайно в повному обсязі таких нарахованих процентів.(п.6 Договору кредитування).

За невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе платіжних (грошових) зобовя-зань за договором, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент (протягом строку) такого порушення, від суми таких порушених зобовязань, за кожен день прострочення.(п.15 Договору кредитування).

Договір кредитування підписаний уповноваженим представниками та скріплений відтиска-ми печаток сторін.(т.1, арк.справи 34).

Матеріалами справи стверджено, що на виконання вказаного Договору кредитування Бан-ком відкрито рахунок Товариству на надано кредит.(т.1, арк.справи 117-119).

Вбачається, що з метою забезпечення виконання позичальником Договору кредитування, ПАТ «ОТП Банк»-заставодержатель та ПП «Нафтотрейдинг»-заставодавець уклали договір застави (іпотеки) від 29.02.2012р. №РL 12-026/В00 (надалі в тексті Договір іпотеки), відповідно до п.3 якого у разі невиконання позичальником своїх зобовязань згідно Договору кредитування, Банк має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок комплексу нерухомого майна переважно пе-ред іншими кредиторами іпотекодавця.(т.1, арк.справи 37-47).

У відповідності до п.25 Договору іпотеки для забезпечення повного, належного та своєчас-ного виконання зобовязань ПП «Нафтотрейдинг» передало в іпотеку нерухоме майно, а саме:

п.25.1 комплекс будівель та споруд автозаправної станції, який розташовано за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, смт.Тростянець, вул.ХХ Партзїзду, буд.44-А і складає-ться з такого майна: операторська, літ.«А», заг.площею 23,0 м2; навіс, літ.«а», заг.площею 78,2 м2; паливно-роздавальні колонки, літ.«аі», 2 шт.; очисні споруди 11,8 м3, №1; резервуарний бак 85 м3, №2; вигріб 5 м3, №3; асфальтно-бетонне покриття 1 000 м2, №4;

п.25.2 нежитлові будівлі та споруди (автозаправна станція), які розташовані за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт.Тиврів, вул.Матросова, буд.30, а саме: автозаправочна станція, літ.«А», заг.площею 23,7 м2; паливно-роздаточні колонки з навісом, літ.«Б»; вбиральня, літ.«В»; резервуари, літ.«Г»; очисні, літ.«Д»;

п.25.3 автозаправна станція, яка розташована за адресою: Вінницька область, Літинський район, смт.Літин, вул.Радянська, буд.72, яка складається з такого майна: автозаправна станція, літ. «А», заг.площею 75,0 м2; вбиральня, літ.«Б»; резервуари, 4 шт., літ.«В»; паливно-роздаточні коло-нки з навісом, літ.«Г»; криниця, літ.«Д»; благоустрій, літ.«І»;

п.25.4 комплекс будівель та споруд, який розташовано за адресою: м.Вінниця, Немирівсь-ке шосе, буд.187-Б та складається з такого майна: адмінбудинок, І поверх приміщення №1: №1-№15, площею 94,5 м2; II поверх приміщення №16, площею 6,8 м2, всього по літері «А» заг.площа 101,3 м2; вбиральня, літ.«Б»; резервуари для бензину №1-№19; резервуари для дизпалива №10-№32; резервуари для бензину №33-№55; пожежні резервуари №56-№59; ворота №60, №61; заливна станція №62; насосна станція №63; каналізація №64; очисні споруди, брудові відсійники №65.; обвалування №66; замощення І, І1;

п.25.5 земельна ділянка, площею 0,1918 га, кадастровий номер :02:003:0001, надана для іншої комерційної діяльності, яка розташована за адресою: Вінницька область, Тростя-нецький район, смт.Тростянець, вулиця XX Партзїзду, 44-А;

п.25.6 земельна ділянка, площею 0,0866 га, кадастровий номер :01:012:0015, надана для несільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: Вінницька об-ласть, Тиврівський район, смт.Тиврів, вулиця Матросова, 30;

п.25.7 земельна ділянка, площею 0,3 га, кадастровий номер :00:002:0553, нада-на для комерційного використання, яка розташована за адресою: Вінницька область, Літинський район, смт.Літин, вулиця Радянська, 72;

п.25.8 земельна ділянка, площею 1,2000 га, кадастровий номер :01:059:0026, надана для комерційних потреб, яка розташована за адресою: Вінницька область, м.Вінниця, Неми-мирівське шосе, 187 6;

п.25.9 основні засоби виробництва, обладнання, що входять до складу комплекс будівель і споруд, розташованого за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, буд.187-Б, а саме: вагон (битовка) - 1 шт., інв.№1; вагончик - 1 шт., інв.№2; насосний агрегат - 1 шт. інв.№77; насос - 2 шт., інв.№159; насос - 2 шт., інв.№27; насос - 1 шт., інв.№161; насос 1 шт інв.№7; насос - 1 шт., інв.№ 150; насос масляний - 1 шт., інв.№81; насос ручний - 1 шт., інв.№6 насос пересувний масляний - 1 шт., інв.№89; насосний агрегат - 1 шт., інв.№8; насосний агрегат 1 шт., інв.№155; колонка - 1 шт., інв.№3; мотокоса - 1 шт., інв.№163; мотопомпа - 1 шт., інв.№115; контур заземлення - 1 шт., інв. № 94/135; кабельні комунікації - 1 шт., інв.№94/136.

Загальна заставна вартість предмету іпотеки склала 20 995 849,00 грн.(т.1, арк.справи 46-зворот).

Договір іпотеки підписаний уповноваженими представниками, скріплений відтисками печа-ток сторін та зареєстрований в реєстрі за №379 приватним нотаріусом Вінницького міського нота-ріального округу ОСОБА_2 (заборона відчуження зареєстрована за №№ 380, 381, 382, 383, 384, 385).(т.1, арк.справи 47).

Вважаючи, що зобовязання з повного та своєчасного повернення кредитних коштів Третя особа належним чином не виконала, про що свідчать вимоги Банку щодо необхідності виконання Договору кредитування, які залишені останнім без відповіді та без задоволення Банк нарахував Товариству як майновому поручителю 11 341 003 грн. 25 коп. заборгованості за кредитом, неспла-ченими відсотками за користування кредитними коштами та пені.(т.1, арк.справи 48, 50, 52).

Крім того, під час провадження, Позивач надав суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог до 12 753 153 грн. 72 коп., у звязку із донарахуванням відсотків за користування кредитом та пені, а також заяву про уточнення позовних вимог щодо звернення стягнення на пред-мет іпотеки на суму 12 753 153 грн. 72 коп., які прийняті місцевим судом до розгляду.(т.1, арк. справи 139-142, т.3, арк.справи 90-92).

Матеріалами справи стверджується, що ухвалою від 27.08.2013р. господарський суд Вінни-цької області задоволив клопотання Позивача, призначивши судову оціночну експертизу комп-лексу будівель, яку доручив провести Вінницькій філії ПП «Аргумент».(т.1, арк.справи 156-159), за наслідками проведення якої, відповідно до звітів експерта про оцінку майна загальна вартість оцінюваного майна станом на 18.09.2013р. складає 10 323 646 грн. без ПДВ.(т.1, арк.справи 165, т.2, арк.справи 1, 60, 123, 192; т.3, арк.справи 1).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду м.Києва від 18.06.2013р. у справі №5011-33/16221-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господар-ського суду від 03.12.2013р., повністю відмовлено в позові ОСОБА_1 «Віфарт» до ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 «Вінакольд» та ПП Фірма «Нафтосинтез» про визнання недійсним договору про надання бан-ківських послуг №СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012р., визнання недісними договорів, укладених між ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 «Вінакольд» та ОСОБА_1 «Віфарт», а саме: договору №4 від 27.01.2012р. про зміну договору про надання кредитної лінії № СR 10-100/В00-2, договору №9 від 27.01.2012р. про зміну договору про надання кредитної лінії №СR 10-101/В00-2, та визнання недійсним догово-ру №4 від 27.01.2012р., укладеного між ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 «Нафтосинтез» та ОСОБА_1 «Віфорт» про зміну договору про надання кредитної лінії №СR 10-102/В00-2.

Також, рішенням господарського суду Вінницької області від 07.04.2015р. у справі №902/ 372/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.09. 2015р., відмовлено в позові ПП «Нафтотрейдинг» до ПАТ «ОТП Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 «Віфарт» та при-ватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання недійс-ним договору застави від 29.02.2012р.

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга безпідставна і не підлягає за-доволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобовязанням, відповідно до ст.509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вирішуючи даний спір, апеляційний суд виходить з того, що з моменту укладення Договору кредитування, 27.02.2012р. між Банком та Третьою особою виникли кредитні відносини, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під дефініцію статті 1054 ЦК України, коли за кредитним дого-вором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязу-ється повернути кредит та сплатити проценти.

Також з матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення 29.02.2012р. Договору іпоте-ки між сторонами у справі виникли відносини застави, оскільки за своїми ознаками вони підпада-ють під визначення застави, наведене у ст.572 ЦК України: коли в силу застави кредитор (заставо-держатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими креди-торами цього боржника, якщо інше не встановлено договором.

Правовідносини щодо договорів іпотеки здійснюються з урахуванням приписів ст.ст.572-593 ЦК України та вимог Закону України «Про іпотеку».

Так, відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником ос-новного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо прі-оритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її ви-никнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Аналогічно врегульовано наслід-ки невиконання основного зобовязання і ст.589 ЦК України.

Кожна сторона, в силу ст.33 ГПК України, повинна довести ті обставини, на які вона поси-лається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглядаючи справу, колегія суддів приймає до уваги, що Банк скористався своїм правом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) та звернувся до суду з вимогою до іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки через неналежне виконання зобовязання позичальни-ком умов Договору кредитування.

Разом з тим, іпотека, згідно ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення стро-ку дії іпотечного договору.

Матеріалами справи, а саме судовими рішеннями у справах №5011-33/16221-2012 та №902/ 372/14 підтверджено чинність як Договору кредитування, так і Договору іпотеки. Разом з тим, ко-легія суддів приймає до уваги, що матеріали справи не містять доказів належного виконання Тре-тьою особою своїх зобовязань за Договором кредитування, а тому є вірним висновок суду першої інстанції, що Банк правомірно скористався своїм правом, коли звернувся до суду (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) з вимогою про звернення стягнення на предмет іпо-теки і ця вимога підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою господарського суду Вінницької області від 09.10.2015р. у справи №902/1255/15 ПП «Нафтотрейдинг» визнано банкрутом, а ухвалою від 15.10.2015р. у зазначеній справі заяву ПАТ «ОТП Банк» про визнання грошових вимог до боржни-ка та включення кредиторських вимог в сумі 11 705 390 грн. 15 коп. до реєстру вимог кредиторів призначено до розгляду на 17.11.2015р.

Враховуючи зазначене, майно банкрута, що є предметом забезпечення, відповідно до п.4 ст. 42 Закону не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задово-лення вимог кредитора за зобовязаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є пред-метом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує або суду. Кошти, що залишилися після задоволення за- безпечених вимог та покриття витрат, повязаних з утриманням, збереженням та продажем пред-мета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Тому, колегія суддів не приймає до уваги посилання Скаржника на недійсність оцінки май-на, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки розглядатиметься вже в процедурі банкрутс-тва ПП «Нафтотрейдинг».

При цьому, в силу ст.593 ЦК України та п.1 ч.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека при-пиняється у разі припинення основного зобовязання. А як вже зазначалося, основне зобовязання не виконане та не визнано недійсним. А постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.11.2014р. скасовано ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.08.2014р. у праві про порушенння провадження про банкрутство ОСОБА_1 «Віфарт» та припинено провадження у вказаній справі.

З мотивів викладених вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інс-танції, щодо задоволення позову Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи вищезазначене, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про не-правомірність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апеляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуаль-ного кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інс-танції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм мате-ріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без за-доволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального ко-дексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нафтотрейдинг» на рішення господарсько-го суду Вінницької області від 12.02.2014р. у справі №16/72/2012/5003 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №16/72/2012/5003 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Мельник О.В.