ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 р. Справа № 923/1603/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Степановій О.В., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сангрант Плюс", м.Київ

до Фермерського господарства "Блізнеци" відокремлена садиба, с. Очаківське Голопристанського району Херсонської області

про стягнення неустойки.

Описова частина рішення.

Про обставини справи зазначено в ухвалах суду від 29.09.2015р. та 20.10.2015р., якими розгляд справи відкладався.

Провадження у справі порушено за позовною заявою про стягнення 839922,71грн. неустойки у зв'язку з недотриманням відповідачем умов договору поставки сої № С-09092014-1 від 09.09.2014р.

До підстав вимог позивач відніс твердження про те, що на час укладення договору відповідач не мав реєстрації в якості суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (ПДВ), не здійснював господарської діяльності за місцезнаходженням, видані відповідачем позивачу податкові накладні з ПДВ не зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, а відповідач як платник податків не був віднесений контролюючим органом до стану "Основний платник" (код "О"), продане відповідачем зерно не вирощене на власних чи орендованих земельних ділянках.

Відповідач належно повідомлявся судом про кожне судове засідання у справі.

У день судового засідання 03.11.2015р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, за яким викладено такі заперечення проти позовних вимог.

Майнових втрат позивач не зазнав, а відповідач вжив усіх заходів для належного виконання зобов'язань. Щодо застосування заявленої за позовом відповідальності відсутня вина відповідача. В обґрунтування цих заперечень відповідач послався на факти, встановлені постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21.11.2014р за його позовом до об'єднаної Цюрупинської ДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії. Відповідач не був обізнаним на час договору про анулювання реєстрації в органі Державної фіскальної служби його як суб'єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ. Відповідач заявив про вину кредитора та про зменшення неустойки до 1грн., зазначивши, що позивач ніяких збитків не поніс. Вина кредитора полягає у його обізнаності з офіційного веб-сайту ДФС України про анулювання реєстрації відповідача як суб'єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ.

Неявка у судове засідання представника відповідача, належно повідомленого про час і місце розгляду справи, не унеможливлює розгляд справи, тому не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

С у д в с т а н о в и в:

09.09.2014р. фермерським господарством "Блізнеци" відокремлена садиба (відповідач, постачальник) та ДП з іноземною інвестицією "Сангрант Плюс" (позивач, покупець) укладено договір поставки сої врожаю 2014р. в кількості 500тн. (+/-10%). Постачальник зобов'язався поставити сою, а покупець - прийняти і оплатити її. Сторони договору за п.2.1 договору обумовили ціну однієї тонни зерна сумою в 5370грн. з ПДВ, за п.4.1, п.4.2 договору зазначили, що поставка зерна здійснюється автомобільним та/або залізничним транспортом на умовах ДАТ (Термінал - ДП "Херсонський морський торговий порт") у строк до 18.09.2015р. (копія договору на а.с.15-19). Зменшення ціни поставлених частин товару у 41,84тн., 27,52тн., 28,28тн. сторони узгоджували за додатковими угодами до договору № 1 від 11.09.2014р., № 2 від 14.09.2014р., № 3 від 15.09.2014р., відповідно, (копії на а.с.20-22).

Згідно із залученими до справи копіями видаткових накладних постачальник надав покупцеві таку кількість сої у відносинах за названим договором:

- за накладною № РН-000082 від 10.09.2014р. 14,420тн. вартістю 77435,40грн.;

- за накладною № РН-000083 від 11.09.2014р. 40,88тн. вартістю 219525,60грн.;

- за накладною № РН-000085 від 11.09.2014р. 59,54тн. вартістю 319729,80грн.;

- за накладною № РН-000086 від 11.09.2014р. 41,84тн. вартістю 221752,16грн.;

- за накладною № РН-000093 від 13.09.2014р. 33,82тн. вартістю 181613,40грн.;

- за накладною № РН-000094 від 14.09.2014р. 103,14тн. вартістю 553861,80грн.;

- за накладною № РН-000095 від 14.09.2014р. 99,22тн. вартістю 532811,40грн.;

- за накладною № РН-000096 від 14.09.2014р. 27,52тн. вартістю 145856,11грн.;

- за накладною № РН-000097 від 13.09.2014р. 44,96тн. вартістю 241435,20грн.;

- за накладною № РН-000098 від 15.09.2014р. 28,28тн. вартістю 149884,12грн.;

- за накладною № РН-000099 від 15.09.2014р. 29,02тн. вартістю 155837,40грн.,

а всього на суму 2799742грн. (копії накладних на а.с.23-33).

За платіжними дорученнями № 3364 від 12.09.2014р., № 3439 від 15.09.2014р., № 3440 від 15.09.2014р., № 3441 від 15.09.2014р., № 3480 від 16.09.2014р., № 3520 від 17.09.2014р., № 3721 від 22.09.2014р., копії яких на а.с.45-51, покупець оплатив отриману сою у відносинах, врегульованих договором № С-0909 2014-1 від 09.09.2014р., на загальну суму 2799742грн.

У п.8.5 договору його учасники узгодили таку відповідальність постачальника: у разі порушення (невиконання або неналежного виконання) постачальником будь-якої з умов, передбачених розділом 5 договору, та/або якщо виявиться, що будь-яка з цих умов не відповідала дійсності на дату укладення та/або під час виконання договору, постачальник зобов'язаний сплатити покупцю неустойку у розмірі 30% від загальної вартості зерна.

Позивач заявив до стягнення 839922,71грн. неустойки як 30% від загальної названої вартості зерна в 2799742грн.

Відповідно до ст.230, ст.231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, в т.ч. пеня, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання; у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За розділом 5 договору до таких умов, порушення хоча б однієї з яких спричиняє зазначену в п.8.5 договору відповідальність, зокрема, віднесено:

- вчинення поставки суб'єктом, який не має статусу сільськогосподарського підприємства у розумінні п.15 підрозділу ІІ "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу ХХ "Перехідні положення" та п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України, а також не буде належним чином зареєстрованим у якості суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, відповідно, не маючи свідоцтва про таку реєстрацію;

- вчинення поставки зерна, яке не було вироблено (вирощено, зібрано) постачальником на власних або орендованих ним на законних підставах землях;

- вчинення поставки зерна при нездійсненні постачальником господарської діяльності за місцезнаходженням, зазначеним у його реєстраційних документах;

- вчинення поставки зерна як платником податків, що не віднесений контролюючим органом до стану "Основний платник" (код "О").

За позовом стверджується про порушення відповідачем у відносинах за договором кожної з названих чотирьох умов, а саме:

- до укладення договору Державною фіскальною службою України анульовано реєстрацію відповідача як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість;

- поставлене позивачу зерно сої не було вироблене постачальником, який не мав для такого виробництва основних фондів, земельних ділянок, працівників;

- відповідач за висновком акта органа Державної податкової служби відсутній за місцезнаходженням, тобто не здійснює господарської діяльності за місцезнаходженням, зазначеним у його реєстраційних документах;

- стан постачальника як платника податків не був встановленим контролюючим органом як "Основний платник" (код "О"), цей стан кваліфікувався за кодом "9" - "направлено (контролюючим органом) повідомлення про відсутність за місцезнаходженням".

Ці порушення знайшли підтвердження матеріалами справи під час судових засідань у справі.

Як слідує з акта Цюрупинської об'єднаної ДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 03.09.2014р. № 419/22/33965181 "позапланової невиїзної перевірки ФГ "Блізнеци" відокремлена садиба, код за , з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період з 01.01.2013р. по 31.07.2014р." встановлено, що стан ФГ "Блізнеци" відокремлена садиба, яке значиться зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, кваліфікується за кодом "9" - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а не за кодом "О "Основний платник", це фермерське господарство не знаходиться за адресою реєстрації місцезнаходження, не має земельних ділянок, основних фондів, працівників для вирощування зернових культур.

З відповіді ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві від 25.06.2015р. № 7662/10/26-55-11-07 на запит ДП з Іноземною інвестицією "Сангрант Плюс" слідує, що 03.09.2014р. фермерське господарство "Блізнеци" відокремлена садиба виключено з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування за ініціативою контролюючого органу у зв'язку з тим, що суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляв протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищувала 25% вартості всіх поставлених товарів/послуг.

Оскільки постачальник не мав для вирощування сої земельних ділянок, основних фондів, працівників, обґрунтованим є і висновок про те, що поставлене ним покупцю зерно сої не було вироблене (вирощене) саме постачальником.

Слід зауважити, що відповідач у справі не спростовував наведених позивачем обґрунтувань вчинення порушень умов за розділом 5 договору як об'єктивної сторони порушень, його заперечення полягали у твердженнях та судженнях щодо суб'єктивної сторони порушення та наявності вини кредитора.

Відсутність зареєстрованих у використанні та у власності земельних ділянок у ФГ "Блізнеци" відокремлена садиба підтверджується відповідями Відділу Держземагенства у Маловисківському районі Кіровоградської області від 26.06.2015р. № 2151/03/11-15 та від 07.08.2015р. № 2843/03/11-15 на адвокатські запити (щодо земельних ділянок, які попередньо стверджувались постачальником як такі, що використовуються у суборенді з ТОВ "Гар-Технологія") та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 41839832 від 06.08.2015р., сформованої нотаріусом ОСОБА_2, копія якої додана до позовної заяви, залучена до справи.

Твердження відповідача про вину кредитора в тому, що той знав про виключення ФГ "Блізнеци" з 03.09.2014р. з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, не є переконливим, оскільки на підставі викладеного очевидно, що порушення вчинені саме постачальником без причетності до такого вчинення покупця. Більш того, у справі нема даних про те, що позивач на час договору, його виконання був обізнаний як з виключенням постачальника з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, так і з тим, що постачальник у договорі на 09.09.2014р. про свій статус платника податків зазначив недостовірні з 03.09.2014р. відомості.

Викладені встановлені судом обставини та наведені норми є підставами для задоволення позовних вимог.

Твердження відповідача про відсутність власної вини в порушеннях ним не доведено, доказів такого твердження відповідач не надав.

Відповідно до ч.2 ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

В обґрунтування відсутності вини відповідач послався на факти, встановлені іншим судовим рішенням у іншій справі, а саме, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21.11.2014р. у справі № 821/4318/14 за позовом фермерським господарством "Блізнеци" відокремлена садиба до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії. Тією постановою суду адміністративної юрисдикції визнано протиправними дії Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ ФГ "Блізнеци" відокремлена садиба в базі даних "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України АІС "Податковий облік" на підставі акту від 03.09.2014р. № 419/22/33965181 та зобов'язано Цюрупинську об'єднану державну податкову інспекцію відновити дані, що існували до названого коригування. Цей припис Херсонським окружним адміністративним судом вчинено у зв'язку з тим, що за результатами перевірки Цюрупинська ОДПІ податкових повідомлень-рішень не приймала, а внаслідок лише акта перевірки без складання податкових повідомлень-рішень жодних змін у податкових зобов'язаннях відбутись не могло. Зазначеною постановою Херсонського окружного адміністративного суду не встановлено, щоб акт податкової перевірки щодо встановлених за ним обставин, їх кваліфікації з точки зору змісту законодавства був невірним.

Відповідачем не наведено та не доведено, а судом, відповідно, не встановлено фактів, які б спростовували підстави позову. Ці підстави доведені позивачем.

Клопотання про зменшення розміру неустойки відповідач обґрунтовує твердженням про наявність вини кредитора у порушенні боржника та твердженням про надмірність неустойки порівняно зі збитками кредитора.

Клопотання про зменшення розміру неустойки задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Як вже зазначено, судом не встановлено вини кредитора у вчиненні порушень боржником.

Відповідно до застосованої відповідачем при викладенні клопотання про зменшення розміру неустойки статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

За викладенням позовної заяви позивач обґрунтував розмір матеріальних втрат в сумі 466623,73грн. відкоригованого (зменшеного) ним внаслідок зазначених порушень відповідача податкового кредиту з ПДВ.

Судом за результатами справи не оцінюється заявлена позивачем неустойка як надмірна.

Задовольняючи позов, суд на підставі ст.49 ГПК України покладає на відповідача судові витрати у справі. До судових витрат у справі відноситься судовий збір в розмірі 12598,85грн. та витрати позивача з оплати послуг адвоката у сумі 8тис.грн. Ці витрати позивача має відшкодувати йому відповідач.

Позов заявлено 09.09.2015р. (вх. № 1665 від 09.09.2015р.).

Судовий збір за ним за ставками, що діють з 01.09.2015р., складає 12598,85грн. (1,5% від ціни позову).

Позивач сплатив 16798,46грн. судового збору за платіжним дорученням № 818 від 17.08.2015р. (а.с.14). Внесення судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, є підставою за п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" для повернення позивачеві з Державного бюджету України 4199,61грн. судового збору (16798,46 - 12598,85грн. = 4199,61).

Позивач просив відшкодувати витрати на послуги адвоката в сумі 25000грн. Ці витрати вчинено ДП "Сангрант Плюс" на користь ОСОБА_3 об'єднання "Адвокатська компанія "Віс Легіс" за платіжним дорученням № 510 від 30.07.2015р. на підставі договору про надання правової допомоги № 02/06/15 від 02.06.2015р. між ОСОБА_3 об'єднанням "Адвокатська компанія "Віс Легіс" та ДП "Сангрант Плюс". Дії, які адвокатська компанія зобов'язувалась вчинити в якості юридичних послуг, встановлені розділом 1 вказаного договору, полягають у правовій допомозі щодо стягнення неустойки у спірних відносинах.

Ордер серії КС № 168154 від 17.08.2015р. на надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_1 у складі адвокатського об'єднання, копія свідоцтва про його право на заняття адвокатською діяльністю від 12.03.2015р., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом ОСОБА_4 від 30.01.2015р. залучені до справи.

Суд відносить до судових витрат суму у 8000грн. з числа названих 25тис.грн., врахувавши наступне.

До справи за ініціативою позивача та суду залучені докази надання позивачу правової допомоги адвокатами ОСОБА_3 об'єднання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо підготовки позовних матеріалів, складання позовної заяви. Адвокат ОСОБА_1 приймав участь у судових засіданнях у справі.

Відповідно до ст.44 ГПК України законом встановлюється розмір судового збору.

Розміри решти судових витрат визначаються судом з огляду на їх пов'язаність зі справою, обумовленість справою певного об'єктивно достатнього розміру витрат, а щодо розміру судових витрат з оплати вартості послуг адвоката - ще й об'єктивним рівнем складності підготовки позову, представництва інтересів, достатністю певного обсягу роботи певної кількості та якості щодо таких підготовки і представництва. При цьому суд враховує та оцінює точки зору учасників процесу на розміри таких витрат. Суд не обмежує розмір витрат, які учасник оплачує адвокату, проте з цього розміру має відносити до судових витрат суму, пов'язану зі справою, обумовлену позовом, об'єктивно достатню суму.

Такою об'єктивно достатньою сумою є сума у 8000грн. та має бути відшкодована відповідачем позивачу відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства "Блізнеци" відокремлена садиба (код ЄДР 33965181) на користь дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сангрант Плюс" (код ЄДР 31243671) 839922грн. 71коп. за позовом, 12598,85грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору, 8000грн. на відшкодування витрат з оплати вартості послуг адвоката.

Повернути дочірньому підприємству з іноземною інвестицією "Сангрант Плюс" (код ЄДР 31243671, м.Київ, вул. Богомольця, буд.7/14, прим.182, кімната 44, рахунок 0592, АТ "ОТП Банк", м.Київ, МФО 300528) із Державного бюджету України 4199,61грн. судового збору, що сплачувався за платіжним дорученням № 818 від 17.08.2015р.

Повне рішення складено

06.11.2015р.

Суддя В.В. Чернявський