РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015Справа № 910/24284/15

За позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»

до Приватного підприємства «Надія-Універсал»

третя особа Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація

про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Сидоренко М.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: Омельченко Л.В. - представник за довіреністю;

від третьої особи: Деревицька Н.В. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» звернулося до Господарського суду м. Києва з указаним позовом.

Позивач зазначив, що всупереч умовам укладеного між ним, третьою особою і відповідачем договору № 368 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 18.12.2013, відповідач належним чином не виконав зобов'язання зі сплати орендної плати та відшкодування плати за землю за період з 01.01.2014 по 31.07.2015, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 149433,96 грн.

З наведених підстав позивач просить розірвати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 368 від 18.12.2013 та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі та відшкодуванню плати за землю в сумі 149433,96 грн., 10925,13 грн. пені, 59049,24 грн. інфляційних та 2978,58 грн. 3% річних.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що позивачем некоректно та безпідставно здійснено нарахування пені, інфляційних та 3% річних на суму заборгованості зі сплати орендної плати. Крім того, відповідач зазначив, що внаслідок фінансової кризи у державі та погіршення умов господарювання, він позбавлений можливості своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 3 ст. 285 ГК України встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Судом встановлено, що 18.12.2013 між Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі - третя особа, орендодавець), Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації (правонаступником якого є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва») (далі - позивач, балансоутримувач) та Приватним малим підприємством «Надія-Універсал» (далі - відповідач, орендар) укладено договір № 368 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - договір), відповідно до умов якого відповідачеві передане в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 75,6 кв. м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Білгородська, 12, для розміщення торгівельного об'єкту з продажу непродовольчих товарів та складу.

Положеннями розділу 3 договору сторони погодили розмір та порядок внесення орендної плати за користування приміщенням, згідно з яким за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради № 34/6250 від 22.09.2011. Розмір орендної плати, згідно з розрахунком орендної плати (додаток 3 до договору), що є невід'ємною частиною договору, на дату його підписання, в цілому складає 7593,12 грн. Крім орендної плати орендар сплачує компенсацію плати за землю, на якій розташований об'єкт оренди, яка складає 227,43 грн. на місяць.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.2 договору).

Додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Орендні платежі сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача № 5231 у ПАТ «Авант-Банк», МФО 380708, ЄДРПУО 35756919, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендних платежів є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві (п. 3.5 договору).

Згідно з п. 3.6 договору, орендні платежі сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Умовами п. 4.1 договору визначено, що орендар зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.

18.12.2013 сторонами підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в порушення умов договору оренди, орендні платежі та відшкодування плати за землю у період з 01.01.2014 по 31.07.2015 не вносив, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 149433,96 грн.

17.11.2014 балансоутримувач звернувся до відповідача з пропозицією (вих. № 108-14902/01) про дострокове розірвання договору оренди і звільнення відповідачем приміщення, проте відповідач зазначену претензію залишив без відповіді та задоволення. про оплату заборгованості за договором оренди

12.05.2015 балансоутримувач звернувся до відповідача з претензією (вих. № 38-2303/03) про оплату заборгованості за договором оренди, яка станом на 08.05.2015 складала 114522,57 грн., проте зазначену претензію відповідач також залишив без відповіді та задоволення.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості по орендній платі, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам договору оренди, в зв'язку з чим вважає за належне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати та відшкодування плати за землю в сумі 149433,96 грн. в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 610-611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором позивач заявив до стягнення з останнього 10925,13 грн. пені, 59049,24 грн. інфляційних та 2978,58 грн. 3% річних.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, відповідності умовам закону та договору, внаслідок чого зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до пунктів 6.7, 9.4, 9.6 договору, при невиконанні або порушенні однією із сторін умов договору, він може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду. Договір припиняється, зокрема, у разі невиконання або систематичного неналежного виконання істотних умов договору. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших причин передбачених законодавчими актами України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 188 ГК України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Позивач звертався до відповідача із пропозицією про дострокове розірвання договору оренди і звільнення відповідачем приміщення, (надіслана відповідачеві 20.11.2014), однак зазначена пропозиція залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання спірного договору оренди підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо некоректності розрахунку 3% річних судом до уваги не приймаються, оскільки відповідач не навів обґрунтувань, чому саме, на його думку, такий розрахунок здійснений невірно, та не надав суду власного контррозрахунку.

Стосовно заперечень відповідача щодо неспроможності своєчасно виконати зобов'язання за договором внаслідок фінансових ускладнень, слід зазначити наступне.

Положеннями ст. 617 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім того, п. 3.6 договору визначено, що орендні платежі сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Таким чином, умовами договору та положеннями чинного законодавства на відповідача у повному обсязі покладена відповідальність за результати його господарської діяльності. Незадовільні результати господарської діяльності відповідача не звільняють його від відповідальності за невиконання умов договору.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» задовольнити.

Розірвати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 368 від 18.12.2013, укладений між Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією (03020, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41; ідентифікаційний код 37378937), Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6; ідентифікаційний код 35756919) та Приватним малим підприємством «Надія-Універсал» (03037, м. Київ, вул. Білгородська, 12; ідентифікаційний код 16472770).

Стягнути з Приватного малого підприємства «Надія-Універсал» (03037, м. Київ, вул. Білгородська, 12; ідентифікаційний код 16472770) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6; ідентифікаційний код 35756919) заборгованість по орендній платі в сумі 149433 (сто сорок дев'ять тисяч чотириста тридцять три) грн. 96 коп., інфляційні в сумі 59049 (п'ятдесят дев'ять тисяч сорок дев'ять) грн. 24 коп., 3% річних в сумі 2978 (двi тисячi дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 58 коп., пеню в сумі 10925 (десять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 13 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5662 (п'ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 74 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко