ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 листопада 2015 р. Справа № 903/1009/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АВАКС ПРОФ, м.Тернопіль

до відповідача: ОСОБА_1 агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації, м.Луцьк

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області, м.Луцьк

про стягнення 244 462,41грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність від 12.01.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність №1533/17/2-15 від 27.07.2015р.

від третьої особи: ОСОБА_4 довіреність №15-04/8-43 від 05.01.2015р.

Судове засідання відбувалось в режимі відеоконференції з господарським судом Тернопільської області.

Суть спору: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю АВАКС ПРОФ звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області та просить стягнути згідно заяви про уточнення позовних вимог (а.с.41-43) 244 462,41грн. заборгованості, в т.ч.: 157 104,00грн. основного боргу, 31 584,35грн. пені, 52 158,52грн. інфляційних втрат, 3 615,54грн. 3% річних.

В підтвердження позовних вимог позивач посилається на договір №10/13/32 на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь від 11.10.2013р., протокол погодження договірної ціни, акт приймання виконаних будівельних робіт №32/2 від 25.11.2013р., №32/3 від 17.12.2015р., №32/1 від 25.11.2013р., претензію №164 від 28.11.2014р. №164, наказ №1к від 16.09.2010р.

Представник позивача через канцелярію суду за вх. №01-54/10970/15 від 05.11.2015р. подав клопотання, яким долучив до матеріалів справи докази направлення копії позовної заяви третій особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник ТзОВ АВАКС ПРОФ позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити їх повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових поясненнях по за вх. №01-54/10724/15 від 30.10.2015р. вважає, що позовні вимоги ТзОВ «АВАКС ПРОФ» є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути задоволені судом з наступних підстав:

- статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.;

- статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми;

- відповідачем не було порушено порядок розрахунків з позивачем, оскільки в договорі №10/13/32 не вказано строк (термін) до якого повинен провести розрахунок відповідач за виконані роботи, а тому виконання грошового зобовязання відповідачем по оплаті виконаних робіт не є простроченим;

- в договорі від 11.10.2013 року № 10/13/32 укладеним між сторонами було обумовлено та погоджено що розпорядник коштів здійснює фінансування даних заходів за певних умов:

· за рахунок коштів державного бюджету;

· в межах відповідних фактичних надходжень до спеціального фонду бюджету.

Тобто, мала настати певна подія - надходження з державного бюджету відповідних коштів на рахунки відповідача. Однак, кошти на рахунки відповідача не надходили, а тому подія ще не настала, що підтверджується долученими до справи звітами за 2013-2015 роки;

- наведені обставини свідчать про те, що в розрізі вимог п.2 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України та умов договору № 10/13/32 від 11.10.2013 року строк виконання відповідачем зобовязання по оплаті виконаних позивачем робіт не настав через відсутність надходження відповідних бюджетних коштів на його рахунок;

- з огляду на вищесказане відповідачем власні розрахунки інфляційних втрат та трьох відсотків річних не проводились оскільки відсутні підстави для їх проведення;

- просить суд в задоволенні позову ТзОВ «АВАКС ПРОФ» відмовити.

Представник Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області в судовому засіданні та в письмових поясненнях за вх. №01-54/11109/15 від 10.11.2015р. повідомила, що відповідно до Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 №122 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за №594/6882, Державне казначейство України управляє коштами, що обліковуються на рахунках, відкритих у Головних управліннях Державного казначейства України, і проводяться через систему електронних платежів, шляхом встановлення ліміту технічного рахунку, ліміту початкових оборотів у системі електронних платежів та підкріплень субрахунків єдиного казначейського рахунку з урахуванням дотримання необхідного рівня платоспроможності, який визначається Державним казначейством України.

Наповнення єдиного казначейського рахунка здійснюється органами, що контролюють справляння надходжень бюджету, які повинні забезпечувати своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів відповідно до законодавства.

Виплата коштів можлива лише за наявності підкріплення на єдиному казначейському рахунку на платіжні документи щодо перерахування коштів у межах відповідних бюджетних призначень та надання бюджетних асигнувань.

При проведенні видатків розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів органи Казначейства в стислі терміни забезпечують виконання насамперед захищених статей видатків бюджету, перелік яких визначений ч. 2 ст. 55 Бюджетного кодексу України. Незахищені видатки органами Казначейства проводяться в порядку черговості надходження платіжних доручень.

Зобовязання розпорядників та одержувачів коштів реєструються органами Казначейства за процедурами, регламентованими Порядком реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309.

Органи Державної казначейської служби України здійснюють платежі на підставі платіжних доручень розпорядників та одержувачів бюджетних коштів за наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та фінансового зобов'язання у межах залишків коштів на рахунках розпорядників та одержувачів бюджетних коштів за відповідними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування бюджету.

Відповідно до договору від 11.10.2013 №10/13/32, що укладений між Позивачем та Відповідачем, у Головному управлінні Казначейства у 2013 році були зареєстровані та неоплачені фінансові зобовязання на загальну суму 157104,10 грн. Зазначена заборгованість в Головному управлінні Казначейства Відповідачем не перереєстрована і не погашена. У 2014, 2015 роках бюджетні призначення на погашення вищезазначеної заборгованості відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та клопотання представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (Замовник-Розпорядник коштів), Переспівською сільською радою (Замовник - Власник меліоративної мережі) та ТОВ «Авакс Проф» (Виконавець) було укладено договір №10/13/32 на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Переспівської сільської ради Рожищенського району Волинської області у відповідності до умов котрого Виконавцем було взято на себе зобовязання, відповідно до проектної документації, забезпечити заходи щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Переспівської сільської ради, зокрема, виконати роботи по капітальному ремонту внутрішньогосподарської меліоративної мережі сільської ради, а Замовником, в свою чергу, зобовязання відносно прийняття цих робіт та здійснення їх оплати у визначеному угодою порядку(а.с.11-15).

Згідно п. 1 договору, склад та обсяг робіт, що доручаються виконавцю, визначені проектно-кошторисною документацією, яка є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п.5 договору та згідно протоколу погодження договірної ціни, підписаного та скріпленого печатками сторін - вартість виконаних робіт з капітального ремонту складає 206 220,00грн., (а.с.16).

Згідно умов Договору фінансування робіт здійснюється відповідно до ст.2, 91 Бюджетного кодексу України, ст.2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.07.2013р. №472 «Про перерозподіл видатків та передачу бюджетних призначень, передбачених у 2013р. Міністерству фінансів».

Замовник - Розпорядник коштів здійснює фінансування даних заходів за рахунок коштів державного бюджету.

При цьому Замовник - Розпорядник коштів зобовязується забезпечити належне фінансування в межах передбачених коштів.

Згідно пунктів 26-29 договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються із врахуванням Загальних умов на підставі типових форм №КБ-2, №КБ-3 проміжними платежами в міру виконання робіт за місяць. Виконавець визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику за 3 дні до завершення звітного періоду. Замовник зобовязаний підписати подані Виконавцем документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови їх підписання впродовж 3-х днів з дня одержання. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається в порядку, визначеному Державними будівельними нормами із врахуванням обсягів виконаних робіт та фактичних витрат. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається по усіх складових вартості робіт.

Пунктом 30 договору передбачено, що приймання-передача закінчених робіт буде здійснюватися відповідно до чинного законодавства. Приймання-передача виконаних робіт здійснюється протягом 7 днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно п.42 Договору строки виконання робіт:

- початок 11.10.2013р.;

- закінчення 31.12.2013р.

Товариство з обмеженою відповідальністю АВАКС ПРОФ керуючись умовами Договору, своєчасно виконало передбачені останнім роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №32/2 від 25.11.2013р., №32/3 від 17.12.2015р., №32/1 від 25.11.2013р. (а.с.17-29).

ОСОБА_1 агропромислового розвитку Волинської ОДА взяті на себе згідно договору від 11.10.2013р. зобовязання в частині проведення з позивачем розрахунків по оплаті виконаних робіт виконав частково.

На день розгляду справи основна заборгованість відповідача перед позивачем становить 157 104,00грн.

28.11.2014р. ТОВ «Авакс Проф» направило претензію на адресу відповідача за №164 про оплату заборгованості в сумі 157 104,10 грн.(а.с.30-31). Однак, відповідачем вимоги претензій не виконано.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір №10/13/32 на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь від 11.10.2013р., що укладений між ТзОВ «Авакс Проф» та ОСОБА_1 агропромислового розвитку Волинської ОДА за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно ст.317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено дим Кодексом.

Статтею 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст.846 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно ст.854 ЦК України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно п.5 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013р. №01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду» відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передавання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і його підписує друга сторона.

Згідно п.96 постанови Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005р. «Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві,підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до абз.1 п.98 Постанови, договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Пунктом 99 Постанови, передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

В аспекті пояснень відповідача на предявлений позов судом засвідчується, що згідно із ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а ст.525, 526 названого Кодексу і ст.193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статті 617 ЦК України та 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобовязання.

У відповідності до ст. 1 ЦК України однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, повязані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують бездіяльність замовника та не заперечують обовязку такого органу, який виступає стороною зобовязального правовідношення, від його виконання належним чином.

На підставі ст. 617 ЦК України, ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_2 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі №11/446, висвітлюється у Оглядовому листі Вищого господарського суду України від 18.02.2013р. №01-06/374/2013, знайшла своє відображення у численних судових рішеннях Вищого господарського суду України, зокрема, у його постановах від 24.09.2013р. у справі №910/1274/13, від 13.11.2013р. у справі №914/1760/13 та ін.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер. Укладений між ними договір №10/13/32 на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь від 11.10.2013р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

При цьому судом встановлено, що у ОСОБА_1 агропромислового розвитку Волинської облдержадміністрації заборгованість по оплаті виконаних позивачем робіт по договору №10/13/32 від 11.10.2013р. за умовами п.26 договору виникла з 01.12.2013р (акт приймання виконаних будівельних робіт №32/2 від 25.11.2013р.), з 01.12.2013р. (акт приймання виконаних будівельних робіт №31/1 від 25.11.2013р.), з 01.01.2014р. (акт приймання виконаних будівельних робіт №32/3 від 17.12.2013р.), тобто із першого числа наступного місяця після здачі виконаних робіт Виконавцем та їх прийняття Замовником, оформлених шляхом підписання між сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати).

З огляду на положення ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з долученими до справи уточненими розрахунками (а.с.41-43), позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України було нараховано відповідачу 52 158,52 грн. збитків, завданих інфляційними процесами (за період з січень квітень 2015р.), а також 3 615,54 грн. трьох процентів річних (за період з 20.12.2014р. по 25.09.2015.).

Водночас, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення оплати послуг.

Нарахована позивачем пеня на підставі п.32 договору згідно до заяви про зменшення за період з 20.12.2014р. по 25.05.2015р. в сумі 31 584,35грн. підлягає до задоволення.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення сум інфляційних, пені та процентів річних, перевіривши методику та періоди їх нарахування, суд вважає, що останні відповідають фактичним обставинам справи, є арифметично вірними, а відтак підлягають до задоволення у визначених позивачем розмірах.

З огляду на вище викладене, доводи представника ОСОБА_1 агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про відсутність бюджетного фінансування не виправдовують його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Крім того, судом встановлено, що строк для здійснення розрахунків відповідно до п.26 договору пов'язаний із подією, яка має неминуче настати. З тексту договору випливає, що ця подія це виконання робіт за місяць.

Судом із матеріалів справи досліджено факт належного виконання позивачем робіт за договором. Дана обставина була підтверджена представниками сторін і в судовому засіданні.

Зобовязання із проведенням розрахунків за виконані роботи у відповідача настали з першого числа наступного місяця за яким роботи були виконані (п.26 договору).

З врахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що подія яка має настати для початку перебігу строку щодо виконання зобовязання, а саме - здійснення оплати робіт, це подія: надходження коштів з Державного бюджету є помилковими.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані сторонами докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь № 10/13/32 від 11.10.2013р. підлягають задоволенню в сумі 244 462,41 грн. заборгованості, з них: 157 104,00 грн. основного боргу, 52 158,52грн. інфляційних втрат, 3 615,54грн. 3% та 31 584,35грн. пені.

Оскільки розгляд справи в суді доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору пропорційно до суми задоволених вимог в сумі 4 949,12 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525-527, 599, 617, 625, 837, 853, 882 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (43000, м. Луцьк, пр. Перемоги, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АВАКС ПРОФ (46000, м.Тернопіль, вул. Д.Лукяновича,8, ) 244 462,41 грн. заборгованості, з них: 157 104,00 грн. основного боргу, 52 158,52грн. інфляційних втрат, 3 615,54грн. 3%, 31 584,35грн. пені та 4 949,12 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

10.11.2015р.

Суддя В. М. Дем`як