ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2015 р. Справа № 925/1541/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВ "Транс-Логістик"

про стягнення 545399 грн. 07 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Мухінський В.О. за довіреністю від 01.10.2015;

від відповідача: не з'явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВ "Транс-Логістик" про стягнення 545399 грн. 07 коп. на відшкодування збитків, завданих нестачею вантажу при його перевезенні.

Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача 10907 грн. 98 коп. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на порушення відповідачем зобов'язань перевізника за укладеним між сторонами договором перевезення від 03.02.2014 №3-1402-10 і незбереження ним вантажу під час його перевезення.

Ухвалою від 14.09.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 11 годину 06.10.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 06.10.2015 господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 09 годину 29.10.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 29.10.2015 господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 10 годину 06.11.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 06.11.2015 за участю представника позивача, останній позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, призначеного ухвалою від 29.10.2015 на 10 годину 06.11.2015, проте його представник у це судове засідання не з'явився і не повідомив господарський суд про причини нез'явлення, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" як замовник і товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВ "Транс-Логістик" як перевізник уклали між собою договір перевезення №3-1402-10 (далі - договір перевезення).

Відповідно до п. 2.2 договору перевезення замовник доручає перевізнику, а останній надає послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України згідно із заявками замовника. Перевізник зобов'язується доставити зазначений в заявках замовника вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену в заявках плату.

У п. 2.2 договору перевезення визначено, що заявка є невід'ємною частиною цього договору, у якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення, а саме: найменування, кількість (вага) та пакування вантажу його особливі характеристики, найменування та місцезнаходження вантажовідправника та вантажоодержувача, пункти відправлення та призначення вантажу, маршрут перевезення, державні номери транспортного засобу, прізвище, ім'я, по батькові та інші особисті дані водія транспортного засобу, вимоги щодо технічного та санітарного стану транспортного засобу, особливі вказівки замовника, дата і час завантаження і розвантаження або строк виконання замовлення, вартість перевезення(сума доручення), інші умови перевезення.

Пунктом 6.3 договору перевезення встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення.

Пунктом 6.4 договору перевезення його сторони передбачили, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність за повну або часткову нестачу/втрату вантажу або його пошкодження/псування, що трапилося в проміжок часу між прийняттям вантажу до перевезення та його здачею належному вантажоодержувачу відповідно до чинного законодавства України. Перевізник не може посилатися на дефекти автомобіля, яким він користується для здійснення перевезень, та на вину особи, у якої був орендований автомобіль та агентів такої особи як на підставу звільнення від відповідальності. У випадку втрати/нестачі/пошкодження/псування (підмочки, деформації, розливу) одиниць завантаження перевізник компенсує замовнику повну фактурну вартість продукції в пошкодженій/зіпсованій одиниці завантаження. Перевізник також зобов'язаний відшкодувати: плату за перевезення, а також інші витрати, пов'язані із перевезенням вантажу, повністю у випадку втрати всього вантажу і пропорційно (відповідно до розміру збитків) при частковій втраті вантажу. У випадку неналежного виконання перевізником своїх обов'язків, враховуючи випадки пошкодження або незбереження вантажу, перевізник додатково до оплати претензії згідно з інвойсною вартістю товару сплачує замовнику штраф, розмір якого визначається як різниця між вартістю товару, вказаною в прейскуранті цін з урахуванням ПДВ (ринкова вартість товару), та ціною, вказаною в інвойсі. Сторони домовилися, що вважають одиницею завантаження короб/кейс (продукція, засоби пакування, маркування) етикетки та ін.), що входить в єдине вантажне місце.

18 травня 2015 року відповідно до умов договору перевезення сторони узгодили заявку позивача на перевезення вантажу від 18.05.2015 №30-1505-0527, у якій визначені усі істотні умови перевезення, передбачені п. 2.2 договору перевезення.

На виконання договору перевезення згідно із узгодженою сторонами заявкою від 18.05.2015 №30-1505-0527 та товарно-транспортними накладними від 18.05.2014 №18.05.2015/8736, №18.05.2015/7158, №18.05.2015/5714 і №18.05.2015/3970 відповідач 18.05.2015 прийняв до перевезення від позивача вантаж, перевезення якого позивачу за укладеними ним договорами транспортного експедирування від 18.12.2013 №30-1812-13, №30/12-13, №30/13-1218 і №30/12/13 замовили відповідно: товариство з обмеженою відповідальністю "Зара Україна", товариство з обмеженою відповідальністю "Пул Енд Беа Україна", товариство з обмеженою відповідальністю "Ойшо Україна" і товариство з обмеженою відповідальністю "Бершка Україна".

Перевезення здійснював водій відповідача Бєлозьоров В.О. на автомобілі ИСУЗУ з державним номерним знаком СА 0237 ВІ за маршрутом від пункту відправлення (завантаження): вул. Моісеєва, 70, с. Мартусівка, Бориспільський район, Київська область, склад позивача до пункту призначення (розвантаження): с. Фонтанка, Старомиколаївська дорога, м. Одеса, торговий центр "Рів'єра".

19 травня 2014 року під час розвантаження автомобіля ИСУЗУ з державним номерним знаком СА 0237 ВІ у пункті призначення вантажу і передачі останнього перевізником вантажоодержувачам була встановлена недостача вантажу, а саме:

22-х коробів з товарами товариства з обмеженою відповідальністю "Зара Україна" собівартістю 276507 грн. 28 коп. та 55301 грн. ПДВ;

4-х коробів з товарами товариства з обмеженою відповідальністю "Пул Енд Беа Україна" собівартістю 28796 грн. 25 коп. та 5759 грн. ПДВ;

5-ти коробів з товарами товариства з обмеженою відповідальністю "Ойшо Україна" собівартістю 78266 грн. 63 коп. та 15653 грн. 33 коп. ПДВ;

10-ти коробів з товарами товариства з обмеженою відповідальністю "Бершка Україна" на загальну суму 70929 грн. 06 коп. та 14185 грн. 81 коп. ПДВ.

Загальна вартість втраченого при перевезенні вантажу, яка складається із його собівартості і нарахованого на неї ПДВ, становить 545399 грн. 07 коп.

Про вказану недостачу товарів були складені чотири акти розбіжностей, підписані представниками вантажоодержувачів та водієм відповідача Бєлозьоровим В.О. і зроблені відповідні відмітки у товарно-транспортних накладних від 18.05.2014 №18.05.2015/8736, №18.05.2015/7158, №18.05.2015/5714 і №18.05.2015/3970.

Пред'явлену позивачем відповідачу претензію від 12.06.2015 №1206/15-2 з вимогою про сплату вартості втраченого при перевезенні товару у сумі 545399 грн. 07 коп. відповідач залишив без задоволення, що й спричинило даний спір.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Згідно з ст. 909 Цивільного кодексу України перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Згідно з ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

З огляду на викладені вище умови договору перевезення, обставини його виконання відповідачем та норми чинного законодавства господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач як перевізник не виконав належним чином свої зобов'язання за укладеним з відповідачем договором перевезення, допустивши під час перевезення вантажу втрату частини його. Відсутності своєї вини у втраті вантажу відповідач не довів, тому він відповідно до вимог ст. 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України і умов договору перевезення має відповідати за шкоду, заподіяну позивачу при перевезенні його вантажу в розмірі вартості вантажу, якого не вистачає, а саме у розмірі 545399 грн. 07 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

До господарського суду Черкаської області позивач подав позов 08.09.2015 і відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позову позивач мав сплатити 8180 грн. 99 коп. судового збору, а фактично за платіжним дорученням від 14.08.2015 №2610 сплатив 10907 грн. 98 коп. судового збору.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати на сплату судового збору у сумі 8180 грн. 99 коп.

Решта сплаченої позивачем за платіжним дорученням від 14.08.2015 №2610 суми судового збору в розмірі 2726 грн. 99 коп. є надміру сплаченою сумою, яка відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

Позивач з клопотанням про повернення надміру сплаченої ним суми судового збору до господарського суду Черкаської області не звертався, тому при прийнятті цього рішення це питання господарським судом не розглядалося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВ "Транс-Логістик" (вул. Громова, б. 106/2, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ідентифікаційний код 36949424) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" (вул. О. Гончара, буд. 57Б, м. Київ, 01054, ідентифікаційний код 35007717) - 545399 грн. 07 коп. на відшкодування шкоди від нестачі вантажу та 8180 грн. 99 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 16.11.2015

СУДДЯ М.В. Дорошенко