ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"11" листопада 2015 р. Справа № 911/4583/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лангруп», м. Борислав Львівської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Індексагрохолдинг»,

м. Ірпінь,

про стягнення 440 000,00 грн.

Суддя О.В. Конюх;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважена, довіреність від 15.10.2015р. б/н;

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Лангруп», м. Борислав Львівської області, звернувся до господарського суду Київської області з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Індексагрохолдинг», м. Ірпінь, в якому просить суд стягнути з відповідача 440 000,00 грн. заборгованості за Договором безпроцентної фінансової допомоги (позики) від 16.05.2015р. № 84, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до умов Договору безпроцентної фінансової допомоги (позики) від 16.05.2015р. № 84 перерахував відповідачу грошові кошти, проте відповідач в порушення умов Договору позику не повернув, в результаті чого за відповідачем рахується заборгованість в сумі 440 000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.10.2015р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Лангруп» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 911/4583/15 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 11.11.2015р.

До господарського суду 11.11.2015р. від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач визнає суму заборгованості в розмірі 440 000,00 грн., та зазначає, що через відсутність коштів не має можливості повернути борг. Також відповідач в своєму відзиві просить суд розглядати справу без участі його представника.

В судове засідання 11.11.2015р. зявився представник позивача. Відповідач в судове засідання 11.11.2015р. не зявився, вимоги ухвали господарського суду від 15.10.2015р. в повному обсязі не виконав, витребувані судом документи не подав, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить залучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Лангруп», м. Борислав Львівської області (далі по тексту ТОВ «Лангруп»), до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Індексагрохолдинг», м. Ірпінь (далі по тексту ТОВ «Індексагрохолдинг»), вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Майново-господарські зобов'язання між субєктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ГК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення взаємних прав та обовязків сторін у справі є укладений 16.05.2014р. між ТОВ «Лангруп» (позикодавець) та ТОВ «Індексагрохолдинг» (позичальник) Договір безпроцентної фінансової допомоги (позики) № 84 (далі Договір), відповідно до якого позикодавець зобовязався надати позичальнику безпроцентну фінансову допомогу (позику).

Згідно пункту 2.1 Договору сума позики становить 39 957 423,00 грн.

Відповідно пункту 2.2 Договору проценти за надання позики не нараховуються та не сплачуються.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до визначення ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов пункту 3.1 Договору позикодавець перераховує частину позики або в повному розмірі в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що днем надання позики вважається день зарахування суми позики на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до умов Договору позикодавець 19.05.2014р. платіжним дорученням № 1676 перерахував на рахунок позичальника грошові кошти в сумі 2 418 000,00 грн., що підтверджується копією банківської виписки від 19.05.2014р., яка наявна в матеріалах справи, оригінал якої був наданий позивачем в судовому засіданні для огляду.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що остаточною датою повернення позики є 31 грудня 2014р.

Відповідач у визначений Договором строк надані йому кошти не повернув, в звязку з чим позивач направив відповідачу претензію від 02.03.2015р. № 18, в якій пропонував відповідачу в порядку досудового врегулювання спору сплатити суму боргу. У відповіді від 26.04.2015р. № 340 на вищевказану претензію відповідач просив позивача розстрочити виплату боргу позивачу.

26.05.2015р. між позивачем та відповідачем в порядку статей 651, 654 ЦК України було складено, підписано та скріплено печатками обох сторін графік погашення заборгованості, згідно якого сторони розстрочили повернення позики наступним чином:

- не пізніше 27 липня 2015 року погасити заборгованість в сумі 440 000,00 грн.;

- не пізніше 27 жовтня 2015 року погасити заборгованість в сумі 354 000,00 грн.;

- не пізніше 27 листопада 2015 року погасити заборгованість в сумі 354 000,00 грн.;

- не пізніше 27 грудня 2015 року погасити заборгованість в сумі 500 000,00 грн.;

- не пізніше 27 січня 2016 року погасити заборгованість в сумі 500 000,00 грн.;

Як твердить позивач, відповідач частину позики в розмірі 440 000,00 грн. позивачеві не повернув, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за Договором в сумі 440 000,00 грн., термін оплати якої настав 27.07.2015р.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач у своєму відзиві підтвердив, що частину позики в сумі 440 000,00 грн., строк повернення якої настав 27.07.2015р., позивачу не повернув через брак коштів, відповідно позов у справі № 911/4583/15 визнав повністю.

Частина пята статті 78 ГПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи вимоги позивача, суд вважає їх обґрунтованими, законними, задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю «Лангруп» повністю та приймає рішення про стягнення з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Індексагрохолдинг» на користь позивача 440 000,00 грн. заборгованості. У відповідності до частини другої статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1, 22, 33, 34, 49, 69, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Лангруп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Індексагрохолдинг» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Індексагрохолдинг» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. ІІІ Інтернаціоналу, буд. 152, офіс 2, ідентифікаційний код 37819184)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лангруп» (82300, Львівська обл., місто Борислав, вул. Шевченка, буд. 1, ідентифікаційний код 35332293)

440 000,00 грн. (чотириста сорок тисяч гривень нуль копійок) заборгованості,

6 600,00 грн. (шість тисяч шістсот гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 13.11.2015р.

Суддя О.В. Конюх