ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.11.15р. Справа № 904/9851/15
Суддя Золотарьова Я.С. , розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1, м.Глобине, Полтавська область

до Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_2, с. Єлизаветівка, Дніпропетровська область

про визнання права власності та стягнення частини доходу від спільної діяльності

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні та стягнення частину доходу від спільної діяльності.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи господарський суд встановив, що вказана позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, позивач об'єднав в своєму позові декілька вимог майнового характеру та просить суд:

- винести рішення, яким визнати за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 право власності на частку у спільній діяльності з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 по інвестиційному договору від 17.07.2014, а саме у виробничому комплексі по переробці деревини та лушпиння.

- стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 частку доходу від діяльності виробничого комплексу по переробці деревини та лушпиння.

Згідно ч. 3 с. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів).

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається:

у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою усіх вимог; у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у карбованцях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

У п.2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Пунктом 2.2.1 цієї постанови визначено, що господарським судам слід враховувати, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК).

Відповідно до пункту 2.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", одним з реквізитів позовної заяви є ціна позову, яку зазначає позивач і з якої обчислюється судовий збір. Якщо позивачем зазначено в заяві ціну позову, але в ній не наведено обґрунтованого розрахунку такої ціни, або його не додано до позовної заяви, або позивачем не зазначена вартість спірного майна та/або не подано доказів в обґрунтування цієї вартості, то позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК. У разі коли визначена (встановлена) позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, господарський суд з урахуванням припису абзацу першого частини другої статті 6 Закону і частин першої - четвертої статті 49 ГПК попередньо визначає розмір судового збору, виходячи з ціни позову, вказаної позивачем, а за результатами вирішення спору або достягує недоплачену суму судового збору з належної сторони, або повертає суму переплати цього збору.

Отже, обов'язок визначити ціну позову покладається на позивача, а не на суд. При чому такий обов'язок позивач повинен виконати під час подання позовної заяви, а не під час розгляду справи. При цьому позивач не позбавлений права відповідно до ст. 22 ГПК збільшити або зменшити ціну позову в будь-який час розгляду справи до винесення судового рішення.

Відповідно невказання ціни позову є підставою для повернення позовної заяви згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивач не надає будь-яких доказів, які б підтверджували його вимоги щодо стягнення частини доходу від діяльності виробничого комплексу, а саме доказів того, що такий дохід є, а також доказів розміру цього доходу, що також є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 3 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Пунктом 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи викладене, керуючись 54, 55, п. 3 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Я.С. Золотарьова