РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015Справа №910/25748/15

За позовомКомунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація"
доМалого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос М"
простягнення 7329,83 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаГлотова С.О. - представник;
від відповідачане з'явився;

Обставини справи:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос М" заборгованості за договором № 05/1789 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва від 19.07.2005 у розмірі 5203,25 грн., 3% річних у розмірі 152,76 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1973,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання по оплаті орендної плати згідно укладеного між сторонами договору за період з 15.07.2014 по 31.08.2015 належним чином, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/25748/15 та розгляд справи призначено на 15.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено на 11.11.2015.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 11.11.2015, з'явився та позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився. Відповідачем вимог ухвал суду не виконано, відзив на позов не подано. Про проведення судових засідань був повідомлений належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2005 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (орендодавець) та Малим підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос М" (орендар) було укладено договір № 05/1789 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва (надалі по тексту - договір), за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 19.07.2005 №813/3388 додаток 2 пункт 46 передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення, за адресою: вул. Гайдай Зої, 5, літ. А для підприємства побутового обслуговування (п.1.1), об'єктом оренди є нежиле приміщення загальною площею 32,30 кв.м., в т.ч. на 1-му поверсі 32,30 кв.м. (п.2.1), об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва і знаходиться на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація" (п.2.4), за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати та порядку використання орендної плати, затвердженої рішенням Київради від 05.07.2001 №366/1342 та рішення Київської міської ради від 19.07.2005 №813/3388, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору на дату підписання договору становить 171,23 грн. Розмір орендної плати підлягає коригуванню після виготовлення нової експертної оцінки нежитлового будинку, орендна плата буде донарахована з дати початку дії цього договору (п.3.1), розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п.3.2), розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку орендної плати та порядку використання орендної плати, цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України (п.3.3), додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п.3.4), орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві (п.3.5), орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця (п.3.6), у разі закінчення строку договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання - передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення (п.7.5), цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє з 19 липня 2005 по 17 липня 2006 (п.9.1).

На виконання умов договору сторонами 19.07.2005 було підписано акт прийому-передачі об'єкту оренду загальною площею 32,3 кв.м. за адресою: вул. З.Гайдай, 5-А.

Як зазначає позивач, не зважаючи на те, що строк дії договору закінчився 17.07.2006 року, відповідач продовжував користуватись приміщенням, що є об'єктом оренди по договору.

16.09.2015 позивач надіслав відповідачу вимогу про оплату заборгованості, яку відповідач отримав 18.09.2015 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №856.

Відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, заборгованість не погасив.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 15.07.2014 по 31.08.2015 відповідач не оплатив позивачу орендну плату за фактичне користування приміщенням у розмірі 5203,25 грн. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 152,76 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1973,82 грн.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно з ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов'язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по акту приймання - передачі (як того вимагає п.7.5. договору) об'єкт оренди позивачу не повернув та продовжує використовувати орендоване майно. При цьому, в порушення п. 3.5 укладеного між сторонами договору, орендну плату за період з 15.07.2014 по 31.08.2015, відповідач позивачу не сплатив.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за фактичне користування приміщенням за період з 15.07.2014 по 31.08.2015 у розмірі 5203,25 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1973,82 грн. та 3% річних у розмірі 152,76 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

За розрахунком позивача, який перевірений судом, за прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплати орендної плати стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 152,76 грн. та 1973,82 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос М" (04212, м. Київ, вул. Зої Гайдай, будинок 5, ідентифікаційний код 21458654) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А, ідентифікаційний код 03366500) 5203 (п'ять тисяч двісті три) грн. 25 коп. орендної плати за фактичне користування приміщенням, 3% річних у розмірі 152 (сто п'ятдесят дві) грн. 76 коп., 1973 (одна тисяча дев'ятсот сімдесят три) грн. 82 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, 1218 (одна двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 17.11.2015

Суддя Ю.М. Смирнова