Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" листопада 2015 р. Справа № 8/84-НМ.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Суддів: Лозинської І.В. (головуюча), суддів Машевської О.П., Тимошенка О.М., розглянувши заяву Радомишльської районної спілки споживчих товариств (м. Радомишль) про забезпечення позову у справі

За позовом: Споживчого товариства "ЖИСКО" (м. Обухів, Київська область)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Пріорітас" (м. Київ)

2) Громадянин ОСОБА_1 (м.Київ)

3) Громадянка ОСОБА_2 (с. Мала Рача, Радомишльський район, Житомирська область)

До: 1) Радомишльської районної спілки споживчих товариств (м. Радомишль, Житомирська область)

2) Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області в особі Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області (м. Радомишль)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1:

1) Вишевичське споживче товариство (с. Вишевичі Радомишльського району)

2) Потіївське споживче товариство (с. Потіївка Радомишльського району)

3) Кочерівське споживче товариство (с. Кочерів Радомишльського району)

4) Радомишльське міське споживче товариство (м. Радомишль)

5) Громадянка ОСОБА_3 (м. Радомишль)

6) Громадянка ОСОБА_4 (м. Радомишль)

7) Громадянка ОСОБА_5 (м. Радомишль )

8) Громадянка ОСОБА_6 (м. Радомишль )

про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії

В засіданні суду присутні:

- від позивача: Ільїна Д. В. - представник за дов. від 13.10.2015; Глушакова Г.В. - представник за дов. від 10.03.2015

- від третіх осіб на стороні позивача: не прибули

- від відповідача 1: Данильченко І. А. - голова правління, постанова від 20.12.2013; Черниш М. М. - представник за дов. №47 від 04.03.2015; Лотюк П.В. - представник за дов.. № 33 від 24.02.2015

- від третіх осіб 1,2 на стороні відповідача 1: Бесідовська Л. Д. - доручення №7,9 від 24.02.2015

- від третіх осіб 3, 4 на стороні відповідача 1: не прибули

- від третіх осіб 5,7,8 на стороні відповідача 1: ОСОБА_6 - представник за дов. серії НАМ №724013 від 19.03.2015

- від відповідача 2): не прибув

Споживчим товариством "ЖИСКО" (м. Обухів, Київська область) подано до господарського суду позов з уточненими позовними вимогами про:

- визнання за позивачем права спільної власності на частину (частка 76,24/100) будівлі універмагу у: м. Радомишль по АДРЕСА_1;

- визнання за позивачем права власності на об'єкт нерухомого майна в цілому - універмаг, загальною площею 6128,7 кв.м. (Свідоцтво на право власності серії НОМЕР_1 від 27.12.2004) з компенсацією Радомишльській районній спілці споживчих товариств вартості його частки приміщення в сумі 1243347,00 грн;

- зобов'язання КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати за позивачем право власності на універмаг .

Справа розглядалась судами неодноразово.

29.10.2015 до суду від Радомишльської районної спілки споживчих товариств (відповідач - 1) надійшла заява від 28.10.2015, вих. № 72 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (третя особа на стороні позивача) укладати договори забезпечення (іпотеки, застави) на виконання будь -яких кредитних договорів щодо приміщення універмагу, а також відчужувати його будь - яким особам (а. с. 91 - 93 у т. 11), яка мотивована таким:

- універмаг, який розташований по АДРЕСА_1 у м. Радомишлі, належав Радомишльські районній спілці споживчих товариств, яка його побудувала ввела в експлуатацію та успішно експлуатувала понад 25 років;

- 10.10.2008 колишній голова райспоживспілки ОСОБА_13, перевищуючи службові повноваження, з порушенням Статуту відповідача, Закону України «Про споживчу кооперацію», положення про громадське майно споживчої кооперації, уклав договір оренди нежитлового приміщення - частини приміщення універмагу зі споживчим товариством «ЖИСКО» ;

- до вказаного договору оренди, без проведення попередньої оцінки майна, без погодження з Житомирською облспоживспілкою, включено п. 2.9, яким передбачено, що виконані орендарем опоряджувальні внутрішні ремонтні роботи є невід'ємними поліпшеннями і визнаються сторонами, як створення нової речі та дають орендарю право на частку у праві власності на приміщення універмагу;

- на підставі зазначеного п. 2.9 договору оренди орендар звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання права власності на все приміщення універмагу;

- рішенням від 04.12.2009 у справі №8/84-НМ господарський суд позов задовольнив, визнав за СТ "Жиско" право власності на все приміщення універмагу;

- 30.12.2009 СТ "Жиско" реалізувало це приміщення юридичній компанії «Пріорітас», а остання - 27.05.2010 - гр. ОСОБА_1 (м. Київ), в той час, коли вказане рішення господарського суду набрало законної сили лише 27.07.2010;

- 10.03.2015 під час судового розгляду справи ОСОБА_1 відчужив спірне приміщення універмагу гр. ОСОБА_2;

- зважаючи на викладене, відповідач - 1 припускає, що новий власник універмагу ОСОБА_2 може в найближчий час відчужити або передати під банківську заставу приміщення універмагу з метою отримання кредитних коштів

За змістом ст. 66 ГПК України заяву про вжиття заходів до забезпечення позову може подати сторона спору в будь-якій стадії провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - є позивач і відповідач.

З врахуванням викладеного, заперечення позивача та третьої особи про відсутність у відповідача -1 процесуального права на звернення із заявою про забезпечення позову суд відхиляє як безпідставні.

Однак господарський суд ухвалює відмовити у задоволенні заяви відповідача -1 про забезпечення позову з таких підстав.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16 визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У п. 47 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" також звертається увага на те, що співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Оскільки спірні відносини щодо права спільної власності на частину (частка 76,24/100) будівлі універмагу (м. Радомишль, АДРЕСА_1) та права власності на об'єкт нерухомого майна в цілому - універмаг, загальною площею 6128,7 кв.м. (Свідоцтво на право власності серії НОМЕР_1 від 27.12.2004) виникли між позивачем та відповідачем -1, заявлений останнім захід забезпечення позову щодо заборони третій особі на стороні позивача вчиняти певні дії із спірним майном, суд не розцінює як адекватний суті спору, оскільки такий захід не може забезпечити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Окрім того, відповідач -1 не подав належні та допустимі докази в підтвердження обставин наявності у гр. ОСОБА_2 титулу власника спірного майна станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що проголошуючи у ч. 2 ст. 129 Конституції України рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, держава взяла на себе зобов'язання щодо наділення учасників судових процесів однаковим обсягом прав та обов'язків.

Так, відповідно до ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах змагаль ності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Принцип рівноправності сторін у господарському процесі покликаний забезпечити рівність сторін в процесі та надати можливість відповіда чу здійснювати захист проти пред'явленого до нього позову шляхом, зокрема, надання заперечень та клопотань.

Беручи до уваги зміст позовних вимог, пересвідчившись у наявності спору між позивачем та відповідачем -1, приймаючи до уваги існування ймовірної загрози не виконанню або утрудненню виконання майбутнього рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову за своєю ініціативою, виходячи з такого.

Згідно з вимогами статті 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно, що належать відповідачеві.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Свідоцтва на право власності серії НОМЕР_1 від 27.12.2004, універмаг, розташований у м. Радомишлі по АДРЕСА_1 в цілому належав Радомишльській районній спілці споживчих товариств ( відповідач - 1) на праві колективної власності (а.с.115, т. 1).

10.10.2008 між Споживчим товариством " Жиско" (позивач, орендар) та Радомишльською райспоживспілкою (відповідач - 1, орендодавець) був укладений договір оренди (найму) нежитлового приміщення № 10/10-08 (далі - договір), п. 1.1. якого сторони узгодили, що орендодавець зобов'язується передати, а орендар - прийняти у строкове платне користування (оренду) на умовах, викладених в цьому договорі і додатках, що є його невід'ємними частинами, приміщення будівлі універмагу по АДРЕСА_1 у м. Радомишлі, загальною площею 3170,00 кв.м. та зобов'язується сплачувати орендну плату в строки, розмірах та на умовах, передбачених цим договором.(а .с. 9 -15 у т. 1).

Згідно з п. 1.3 договору, орендоване приміщення знаходиться в законному користуванні орендодавця на підставі свідоцтва на право власності (серія НОМЕР_1 від 27.12.2004, копія якого міститься в матеріалах справи) (а. с.115 у т. 1).

Відповідно до 1.4 договору, на дату підписання цього договору за даним обліку орендодавця балансова вартість будівлі універмагу з урахуванням його індексації складає 1090706,86 грн.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що приміщення передається орендарю по поверхово згідно з актами приймання-передачі приміщення в оренду, в яких відображається відповідна інформація про приміщення і його стан, які є невід'ємною частиною цього договору (додатки №3 та №4 до договору).

З моменту підписання акту (актів) приймання - передачі приміщення в оренду орендар зобов'язується фактично зайняти приміщення та почати здійснювати власну господарську діяльність (п. 2.2 договору).

Згідно з п.2.5 договору, допуск орендаря в приміщення відбувається після підписання акта прийому-передачі приміщення для проведення ремонтних (опоряджувальних) робіт (додаток №2 до договору), в якому відображається відповідна інформація про приміщення і його стан. Вказана передача не означає передачу приміщення в оренду, а є тільки підставою для допущення та здійснення орендарем відповідних ремонтних (опоряджувальних) внутрішніх робіт.

На виконання умов п. 2.5 договору, 10.10.2008 відповідач - 1 передав, а позивач прийняв приміщення на першому поверсі універмагу (м. Радомишль, АДРЕСА_1), загальною площею 3170,00 кв.м. для проведення ремонтних (опоряджувальних) робіт, підтвердженням чого є підписаний та скріплений печатками представників обох сторін акт приймання-передачі приміщення для проведення ремонтних (опоряджувальних) робіт (а. с. 20 у т. 1).

В п. 3 вказаного акту зазначено, що стан об'єкту оренди на час передачі потребує проведення таких ремонтних (опоряджувальних) робіт: ремонтно - будівельні, в тому числі зовнішнє оздоблення приміщення; електромонтажні роботи, в тому числі встановлення зовнішніх мереж електропостачання; сантехнічні роботи; встановлення вентиляції; благоустрій території.

10.12.2008 між позивачем та відповідачем був підписаний акт приймання - передачі приміщення в оренду, у п. 1 якого зазначено, що цим сторони визнають та підтверджують, що орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення, загальною площею 2079,00 кв. м. на дату початку оренди у стані, що частково поліпшений за рахунок орендаря, та перебуває в завершальній стадії ремонтних (опоряджувальних) робіт, які проводяться з письмового погодження орендодавця.

Приміщення знаходиться на 1-му (першому) поверсі Універмагу за адресою м. Радомишль, АДРЕСА_1. (а. с. 21 у т. 1).

Матеріали справи містять також акт приймання - передачі приміщення в оренду від 27.03.2009 (а. с. 22 т.1), яким сторони узгодили, що орендодавець передає, а орендар приймає приміщення загального площею 1091,00 кв. м на дату початку оренди у стані, що частково поліпшений за рахунок орендаря, та перебуває в завершальній стадії ремонтних (опоряджувальних) робіт, які проводяться з письмового погодження орендодавця.

Приміщення знаходиться на 2-му (другому) поверсі Універмагу за адресою м. Радомишль, АДРЕСА_1.

Скасовуючи постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 28.03.2012 та рішення господарського Житомирської області від 31.01.2012 у справі №8/84-НМ та скеровуючи справу на новий розгляд до господарського суду Житомирської області, Вищий господарський суд України у постанові від 15.08.2012 звернув увагу на те, що судами не було надано правової оцінки тому, що ремонтні роботи були зроблені тільки на першому поверсі і яким чином спільне володіння і користування майном є неможливим іншими власниками на іншому поверсі. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ремонтні роботи були проведені тільки на Ѕ частини приміщення універмагу. Судами також не було з'ясовано чи порушуються майнові права та обов'язки пайовиків, частки яких були розміщені у майні Універмагу.

Таким чином, при вирішенні питання щодо вжиття заходів для забезпечення позову, судом враховано, що арешт приміщення універмагу може бути застосований до вимоги про визнання права власності на майно, що є предметом спору в даній справі, що узгоджується з п. 7.2 Постанови ВГСУ № 16.

Також слід вказати на наявність зв'язку між таким заходом до забезпечення позову як арешт майна і предметом позовної вимоги про визнання права власності за позивачем на це майно, що заперечується відповідачем - 1 та враховуючи, що тільки у разі обтяження права власності на приміщення універмагу шляхом накладення арешту, можливо захистити право законного власника (власників) на це майно.

Зважаючи на неодноразовість дій учасників судового процесу щодо відчуження спірного майна, спочатку 30.12.2009, потім 27.05.2010, а також 10.03.2015, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення універмагу, розташованого в м. Радомишль, АДРЕСА_1, до вирішення спору по суті, є адекватним заходом, оскільки стосується прав сторін, як потенційних власників даного майна, а будь - які подальші наміри з приводу розпорядження цим майном можуть створити юридичну невизначеність та зумовлять необхідність подальшого вжиття учасниками провадження способів захисту для відновлення їх порушених прав.

Одночасно господарський суд враховує, що відповідно до п. 5 вказаної постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 16, про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу (стаття 87 ГПК України).

Наказ про вжиття заходів до забезпечення позову не видається.

Відповідно до підпункту в) п. 2.1. Положення про єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5 підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про заборони на відчуження та арешти об'єктів нерухомого майна, а також записів в алфавітну книгу заборон відчуження нерухомого майна є повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна.

Органи та особи, зазначені у п. 2.1 цього Положення, надсилають реєструвальному органу повідомлення про накладені заборони чи арешти об'єктів нерухомого майна встановленого зразку не пізніше 3-х днів з моменту їх вчинення.

У зв"язку з викладеним, слід направити ухвалу разом з заявою встановленого зразка (додаток №1 до Положення) до Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області щодо накладення арешту на приміщення універмагу загальною площею 6128,70 кв. м, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, АДРЕСА_1, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 0, розташований на земельній ділянці площею 0,31 га з цільовим призначенням - землі комерційного призначення, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2

Керуючись статтями 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на приміщення Універмагу загальною площею 6128,70 кв. м, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, АДРЕСА_1, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 0, який розташований на земельній ділянці площею 0,31 га з цільовим призначенням - землі комерційного призначення, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 до вирішення господарським судом спору у даній справі.

Ухвала набирає законної сили в день її винесення - 12.11.2015; строк пред'явлення її до виконання до 12.11.2016.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Лозинська І.В.
Суддя Машевська О.П.

Суддя Тимошенко О.М.

Друк:

1 - у справу,

2 - Споживчому товариству "Жиско": для Глушкової Г.В. (04210, АДРЕСА_2

3 - Радомишльській районній спілці споживчих товариств (12200, м. Радомишль, вул. 9-го Січня, 12)

4 - Радомишльське РУЮ Житомирської області в особі Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області, 1220,1 м. Радомишль, вул. 9-го січня, б. 2-А (оригінал ухвали із заявою про обтяження)

5 - ОСОБА_2 (Житомирська область, Радомишльський район, с. Мала Рача)