РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015Справа №910/18782/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРОС МОБАЙЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Сістемс"

про стягнення 58 000 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Додух О.О. - представник

Від відповідача Бутнік - Сіверський С.О. - представник

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРОС МОБАЙЛ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Сістемс" про стягнення 58 000 грн.

Ухвалою суду від 23.07.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/18782/15 та призначено розгляд справи на 19.08.2015.

19.08.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 19.08.2015 представники сторін не з'явились.

Ухвалою від 19.08.2015 розгляд справи відкладено на 09.10.2015.

В судовому засіданні 09.10.2015 представники сторін з?явились та надали суду заяву про продовження строку розгляду спору по справі.

Відповідно до приписів ст. 69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору по справі.

Ухвалою суду від 09.10.2015 задоволено клопотання .

В судовому засіданні 09.10.2015 оголошено перерву до 28.10.2015

12.10.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано додаткові документи по справі.

В судовому засіданні 28.10.2015 представник позивача надав письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 28.10.2015 оголошено перерву до 03.11.2015.

В судове засідання 03.11.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та надав суду додаткові документи.

В судове засідання 03.11.2015 представник відповідача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 03.11.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2013 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАРОС МОБАЙЛ", як виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фарос Мобайл", як замовником було укладено Договір про розробку програмного додатку № 01/2013, відповідно до умов якого, виконавець на умовах договору зобов'язується виконати для замовника роботи з розробки Програмного додатку "Cardix SMS Module" для обміну інформацією між програмним забезпеченням " PowerCARDIX card Management System, Enterprise edition" встановленим в системі замовника, засобами SMS- повідомлень, відповідно до Технічної специфікації наведеної в Додатку № 1 та передати замовнику результат - програмний додаток, а замовник зобов'язується прийняти роботи та програмний додаток та оплатити вартість робіт на умовах договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору виконавець зобов'язується :

виконати роботи з розробки програмного додатку відповідно до Технічної специфікації наведеної у Додатку №1

передати замовнику електронну копію програмного додатку ( базову версію) через глобальну комп'ютерну мережу Інтернет із використанням вілповілних протоколів передачі даних та оновити програмний додаток для його повної відповідності Технічній специфікації.

встановити Програмний додаток.

надавати замовнику Акти виконаних робіт для підписання.

Пунктом 4.1 сторони погодили, що вартість робіт з розробки Програмного додатку становить 498 595,28 грн.

Відповідно до п. 4.2.2 Договору, 383805,99 грн. оплачується частинами по мірі виконання робіт з доробки Програмного додатка та підписання відповідних актів виконаних робіт. Оплата кожної частини виконаних робіт здійснюється протягом 5 ( п'яти ) банківських днів з дати підписання відповідного Акта виконаних робіт. Останній Акт виконаних робіт Сторони підписують після досягнення відповідності Програмного додатка технічній специфікації.

Позивач зазначає, що неодноразове звертався до відповідача із пропозицією здійснити оплату виконаних робіт. 31.01.2015 позивачем надіслано рахунок-фактуру СЧ-0000096 на оплату 58 000 грн. 17.07.2015 позивачем надіслано відповідачу Акт здачі-прийняття робіт № ОУ -0001025. 21.07.2015 позивач надіслав відповідачеві Акт здачі прийняття робіт, проте сума за виконані роботи не сплачено.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, наступне, враховуючи що програмний додаток не відповідає технічній специфікації, а відповідний акт відповідачем не підписаний, відповідач вважає що строк виконання зобов'язання з оплати 58 000, 00 грн. не настав.

Позивач заперечив проти зазначеного відповідачем, та зазначив, що нарікань від відповідача та повідомлень про недоліки виконаної роботи на його адресу не надходило.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи вище зазначене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині основного боргу в розмірі 58000 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського ного кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського суального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Сістемс" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21-г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРОС МОБАЙЛ" ( 02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 19, кім. 90-3, ) заборгованість в розмірі 58 000 (п'ятдесят вісім тисяч) грн., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.11.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко