КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" листопада 2015 р. Справа №910/22155/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Шевченка Е.О.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фінансової інспекції України №25-17/958 від 16.10.2015

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2015 року

у справі № 910/22155/15

за позовом Державної фінансової інспекції України

до товариства з обмеженою відповідальністю «Айкюжн»

про стягнення 187475грн.38коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2015 року (суддя Андреїшина І.О.) повернуто без розгляду позовну заяву Державної фінансової інспекції України на підставі п.п. 3, 6 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державна фінансова інспекція України звернулась з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати, справу направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2015 апеляційну скаргу повернуто заявнику без розгляду на підставі п.п. 3,4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

16.10.2015 Державна фінансова інспекція України вдруге звернулась з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду в якій просить її скасувати. При цьому в поданій скарзі заявник просив суд поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги та відстрочити сплату судового збору. Зокрема апелянт зазначив, що видатки на сплату органами державного фінансового контролю судового збору не передбачено і бюджетні асигнування на відповідні цілі органам державного фінансового контролю не виділялися.

Розглянувши подані матеріали апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У пункті 12 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Щодо судового збору" № 01-06/1175/2011 від 25.08.11 зазначено, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Отже, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Відтак, у розумінні приписів зазначеної норми закону, відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та є правом суду, а не обов'язком.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Враховуючи викладене, розглядаючи клопотання відповідача про відстрочку від сплати судового збору апеляційний господарський суд не знайшов підстав для його задоволення та для застосування в даному випадку положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки наведена скаржником обставина не може вважатись підставою для відстрочення сплати судового збору.

Як вбачається з вищевикладеного єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони. При цьому скаржником не надано суду належних доказів на підтвердження його майнового стану та доказів неможливості останнім сплатити судовий збір, отже колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано, зокрема, документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду.

Керуючись 86, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Державної фінансової інспекції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

2. Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2015 у справі №910/22155/15 не приймати до розгляду та повернути Державній фінансовій інспекції України.

3. Матеріали справи №910/22155/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді В.О. Зеленін

Е.О. Шевченко