КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" листопада 2015 р. Справа №910/11681/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Рудченка С.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Міністерства оборони України

на рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року

у справі № 910/11681/15 (суддя М.Є. Літвінова)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ", м. Запоріжжя

до Міністерства оборони України, м. Київ

про стягнення 2 271 109,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Мотор Січ" подало до Господарського суду міста Києва позов до Міністерства оборони України про стягнення 1 949 316, 61 грн.

22.06.2015 року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 1 759 311,02 грн., 511 798,78 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2014 року у справі №910/11681/15 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Міністерства оборони України на користь Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" заборгованість у розмірі 1 759 311, 02 грн., інфляційні 298 626, 02 грн. та 41 158, 74 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Міністерство оборони України подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року у справі №910/11681/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Станом на час подання позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" до суду першої інстанції діяв Закон України "Про судовий збір" N 3674-VI від 8 липня 2011 року, відповідно до якого за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. (підпункт 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» з 1 вересня 2015 року змінено ставки судового збору в господарському судочинстві.

Відповідно до ст. 4 зазначеного вище закону ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи те, що дану апеляційну скаргу Міністерство оборони України подало до Господарського суду м. Києва 26.10.2015 року, про що свідчить відбиток поштового штампу на конверті, необхідно застосовувати ставки судового збору передбачені Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Таким чином, апелянт мав сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 49 964, 42 грн. з розрахунку: 2 271 109, 80 грн. * 2% * 110%.

Однак, з додатків до апеляційної скарги вбачається, що Міністерством оборони України до апеляційної скарги додано платіжне доручення № 294/3с від 07.08.2015 року про сплату судового збору у розмірі 22 711, 09 грн., тобто у меншому розмірі, аніж передбачено нормами чинного законодавства.

Крім цього, згідно зі ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на рішення місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято 06.07.2015 року (повний текст рішення підписано 13.07.2015 року).

Отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказане рішення, відповідно до вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, є 23.07.2015 року.

Скаржник подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року у справі №910/11681/15 лише 26.10.2015 року, що підтверджується штампом органу почтового зв'язку на конверті, в якому надійшла скарга, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Одночасно з поданням апеляційної скарги апелянт звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи зі змісту ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Клопотання Міністерства оборони України про поновлення строку на апеляційне оскарження вмотивовано тим, що скаржник не мав можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги оскільки всі необхідні для оплати судового збору документи знаходились в органах державної казначейської служби України. У зв`язку з тим, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (через органи державної казначейської служби України), несвоєчасна сплата судового збору не залежала від Міністерства оборони України.

Розглянувши дане клопотання, апеляційний суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що судовий збір сплачено 10.08.2015 року, що підтверджується штампом Державної казначейської служби України на платіжному доручення №294/3с від 07.08.2015 року, а апеляційна скарга на рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року подана скаржником 26.10.2015 року, що підтверджується штампом органу почтового зв'язку на конверті, в якому надійшла скарга, тобто через два місяця після сплати судового збору.

Всупереч норм чинного законодавства, апелянтом не наведено жодних поважних обставин, які перешкоджали йому або його представнику направити апеляційну скаргу одразу після сплати судового збору.

На підставі викладеного, колегія суддів робить висновок про те, що можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, апелянт не був позбавлений ані права, ані можливості вчасно подати апеляційну скаргу, вживши для цього передбачені процесуальним законодавством заходи.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України".

З огляду на таке, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження, з урахуванням чого, клопотання Міністерства оборони України про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає відхиленню.

Зважаючи на відхилення колегією суддів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга не приймається до розгляду та підлягає поверненню скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно із п.2 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, підлягає поверненню Міністерству оборони України судовий збір у сумі 22 711, 09 грн. згідно платіжного доручення №294/3с від 07.08.2015 року.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, п.2 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 р. у справі №910/11681/15 повернути Міністерству оборони України без розгляду.

2. Повернути Міністерству оборони України (03168, м. Київ, пр.-т, Повітрофлотський, 6, ) з Державного бюджету України сплачений згідно платіжного доручення № 294/3с від 07.08.2015 р. судовий збір в розмірі 22 711 (двадцять дві тисячі сімсот одинадцять) грн. 09 коп.

3. Матеріали справи №910/11681/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

С.Г. Рудченко