КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2015 р. Справа№ 910/11495/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Жук Г.А.

Баранця О.М.

при секретарі: Гірчак Г.Л.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015р. (підписано - 02.06.2015р.)

у справі №910/11495/15 (суддя - Паламар П.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

про відшкодування шкоди, ціна позову 4388,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди 4388,51 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування вимог Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Провідна" посилалося на те, що ним за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/6758642/0718/14 від 10 січня 2014р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було здійснено виплату страхового відшкодування за письмовою заявою страхувальника автомобіля марки "Шкода" (державний номер НОМЕР_1) - ТОВ "Юком"; позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1187, 1188 ЦК України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Фольксваген" (державний номер НОМЕР_2), за участю якого сталась дорожньо-транспортна пригода , застрахована Публічним акціонернимо товариством "Страхова компанія "Універсальна" згідно з Договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8248328.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015р. позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" прийнято до провадження.

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" позовні вимоги не визнало, у відзиві на позовну заяву посилалось на те, що позивачем надано копію рахунку ТОВ «Дункан Моторс», тоді як даний рахунок СТО не враховує коефіцієнт фізичного зносу ТЗ, чим порушено положення статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В підтвердження вірної, на думку відповідача, суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Шкода" (державний номер НОМЕР_1) з урахуванням фізичного зносу, відповідач надав висновок про ринкову вартість ТЗ та величини зносу. Крім того, відповідач зазначив, що розмір страхового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи - 510,00 грн. За твердженнями відповідача, у нього відсутні правові підстави для відшкодування іншої суми страхового відшкодування, ніж 3 609,78 грн., яку ним вже було сплачено позивачу.

У процесі розгляду справи позивач заявою № 03-17/6132 від 21 травня 2015 р. зменшив розмір заявленої до стягнення суми шкоди до 778,73 грн., посилаючись на те, що ним не було вирахувано суми відшкодованої відповідачем шкоди у розмірі 3609,78 грн. З огляду на зміст вказаної заяви, позивач просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 778,73 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2015р. у справі №910/11495/15 у позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд посилався на те, що відповідно до приписів ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно наданого відповідачем висновку про ринкову вартість ТЗ та величину зносу сума оціненого матеріального збитку з урахуванням зносу складає 4119,78 грн. за мінусом франшизи у розмірі 510,00 грн., а отже у цілому становить 3609,78грн. Як встановив суд першої інстанції вказану суму відповідачем позивачу сплачено, а відтак, позов не підлягає задоволенню .

Не погоджуючись із мотивами та висновками суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015р. у справі №910/11495/15 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У доводах апеляційного оскарження позивач вказував, що рішення господарського суду прийняте при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з невірним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Серед інших доводів, апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок, на який послався суд першої інстанції, є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається лише можлива, але не кінцева сума, витрачена на відновлення транспортного засобу.

На думку апелянта, місцевим господарським судом неправомірно взяв до уваги висновок, який був складений після здійснення ремонту пошкодженого автомобіля та без технічного огляду КТЗ оцінювачем, що суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справи між суддями від 26.06.2015р. справу призначено колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач): Кропивна Л.В. судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015р. у справі №910/11495/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, а її судовий розгляд призначено на 29.07.2015р.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015р. у справі №910/11495/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 09.09.2015р. у зв'язку з неявкою представників сторін.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015р. у справі №910/11495/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.11.2015р.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 р. у зв'язку з перебуванням суддів Смірнової Л.Г. та Чорної Л.В. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015р. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 р. у справі № 910/11495/15 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Баранець О.М.

У судове засідання 04.11.2015р. представники сторін повторно не з'явились. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (вх.№09-33/37604/15 від 28.09.2015р., №09-33/38395/15 від 01.10.2015р.). Про причини неявки сторони суд не повідомили.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, виходячи зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський не бачить підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням того, що розгляд апеляційної скарги обмежений процесуальними строками, зокрема ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, а відкладення справи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду даної справи.

За таких обставин справи судова колегія визнала можливим розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін повідомлених належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як підтверджується матеріалами справи, 01.01.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі - страховик, позивач) та ТОВ «Юком» (далі - страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №06/6758642/0718/14, у відповідності до умов якого застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки "Шкода" (державний номер НОМЕР_1).

24.10.2014р. згідно з Довідкою відділу Державної автомобільної інспекції Ужгородського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області № 611 від 24.10.2014р. про дорожньо-транспортну пригоду у м. Ужгороді по вул. Ольбрахта, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шкода» (державний номер НОМЕР_1) (страхувальник - ТОВ «Юком»), під керуванням ОСОБА_2 та «Фольксваген» (державний номер НОМЕР_2), що належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4, що призвела до механічних пошкоджень автомобіля «Шкода» (державний номер НОМЕР_1).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2014р. в адміністративній справі № 308/13937/14-п ОСОБА_4, яка керувала автомобілем «Фольксваген» (державний номер НОМЕР_2), визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Районним судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4 в результаті порушення нею п. 10.9. Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобіль «Шкода» (державний номер НОМЕР_1) зазнав механічних пошкоджень ,а його власник - збитків, пов'язаних з вартістю відновлювальних робіт по відновленню належного йому майна.

26.10.2014 року про пошкодження автомобіля «Шкода» (державний номер НОМЕР_1) та настання страхового випадку позивач був письмово повідомлений страхувальником - ТОВ «Юком», шляхом подачі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 10, т. 1).

Відповідно до рахунку-фактури № 4КР0000633/01263 від 31 жовтня 2014р. (а.с. 17, т. 1), складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Дункан Моторс", вартість відновлювального ремонту складала 4898,51грн.

Згідно рахунку-фактури № 4КР0000633/01263 від 31 жовтня 2014р., акту виконаних робіт № 4КР0000633/05574 від 29 грудня 2014 р. (а.с. 18, т. 1), страхового акту №1 від 19.01.2015р. (а.с. 20, т. 1) за страховим випадком, що стався 24.10.2014р., за Договором добровільного страхування наземного транспорту №06/6758642/0718/14 від 10 січня 2014р., з урахуванням розрахунку до виплати в якості страхового відшкодування призначено 4898,51грн.

Зі змісту заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 26.10.2014р., вбачається, що ТОВ «Юком» погодило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Згідно з наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 0002442 від 23 січня 2015 р. (а.с. 21, т. 1), на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №06/6758642/0718/14 від 10 січня 2014р., Страхового акту №1 від 19.01.2015р., позивач перерахував ТОВ «Дункан Моторс» 4898,51грн. З відмітки банку на вказаному платіжному дорученні слідує про перерахування страхового відшкодування на користь особи, яка здійснювала ремонт автомобіля Шкода» (державний номер НОМЕР_1), у повному обсязі.

29.01.2015р. ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" звернулося до відповідача з вимогою (а.с. 22, т. 1) про виплату страхового відшкодування у межах фактичних витрат у розмірі 4898,51грн. за мінусом франшизи.

Виплата страхового відшкодування страхувальнику, в силу ст. 993 ЦК України, є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічним чином вирішено вказане питання і у статті 27 Закону України «Про страхування», за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Колегія суддів апеляційної інстанції, з урахуванням вказаних норм матеріального права, зазначає, що позивач, виконавши свої зобов'язання перед страхувальником за Договором добровільного страхування і виплативши застрахованій ним особі страхове відшкодування, набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як особи, яка на законних підставах експлуатувала автомобіль «Фольксваген» (державний номер НОМЕР_2), була застрахована Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" на підставі Договору у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8248328 зі строком дії з 23.11.2013 року по 22.11.2014 року. Цим полісом встановлено франшиза в розмірі 510,00грн.

Спір у даній справі виник саме з приводу розміру страхового відшкодування.

Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд прийняв до уваги висновок про ринкову вартість пошкодженого ТЗ та величину фізичного зносу його деталей, поданий відповідачем і виготовлений після здійснення ремонту пошкодженого автомобіля.

На думку суду першої інстанції, цей висновок є обов'язковим документом, що відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.03 та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003р. за №1074/8395 (Методика), визначає реальну суму матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля. Місцевим господарським судом зроблений висновок, що сума, визначена саме цим висновком підлягала відшкодуванню за мінусом франшизи. А оскільки вона вже відповідачем сплачена, то в позові було відмовлено.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту №06/6758642/0718/14 від 01.01.2014р. досягнуто згоди, що підставою для визначення розміру збитку є рахунок СТО, що здійснює відновлювальний ремонт застрахованого ТЗ, на яку страхувальника направив страховик.

При цьому Цивільним кодексом України встановленого принцип повного відшкодування збитків, завданих майну потерпілого.

Закон України є актом, який має нижчу юридичну силу, ніж ЦК України, проте, і його положеннями передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством.

При цьому під час відновлювальних робіт використовуються нові деталі, вузли, агрегати, а не деталі, вузли, агрегати, які мали таку ж ступінь зносу як і на момент пошкодження автомобіля.

Отже, для відновлення свого порушеного права потерпілий зазнає витрат у розмірі вартості нових деталей, необхідних для відновлення пошкодженого майна.

Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не обмежується сумою оцінки транспортного засобу, а виплачує суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Вказану правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 15.04.2015 у справі №3-50гс15 (справа № 910/7163/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" до ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія", третя особа ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування у розмірі 20 560,19 грн.), а також Вищий господарський суд України (постанови у справах № 910/1692/15-г, № 910/27202/14, № 910/27368/14, № 910/22832/14, № 910/26529/14, №910/22014/14, №910/11450/13).

Поряд з цим, у відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у листі від 19.07.2011р. щодо судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди та визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

При цьому Закон України "Про страхування" не містить положень, які б зобов'язували страховика за договором добровільного страхування перевіряти правильність визначеної СТО вартості відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля.

З урахуванням вимог п.36.4 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за наявності рахунку-фактури №4КР0000633/01263 від 31 жовтня 2014р., акту виконаних робіт №4КР0000633/05574 від 29 грудня 2014р., страхового акту №1 від 19.01.2015р. та платіжного доручення №0002442 від 23 січня 2015р., виставленого ТОВ «Дункан Моторс», яке надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, є достатніми доказами реальних витрат на відновлення пошкодженого ТЗ , для виплати страхового відшкодування застрахованій особі і права на відшкодування цих витрат за рахунок винної особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

Таким чином, оскільки позивач набув право зворотної вимоги до відповідача, а останній відмовився в добровільному порядку перерахувати позивачу в порядку регресу частину страхового відшкодування у розмірі 778,73грн. ((4898,51 грн. (сума виплаченого позивачем потерпілій особі страхового відшкодування) - 510, 00 грн. франшизи - 3609,78 грн. (сума, яка сплачена відповідачем позивачу) = 778,73грн.), позовні вимоги слід визнати обґрунтованими.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду, яке прийняте внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015р. у справі №910/11495/15 задовольнити.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2015р. у справі №910/11495/15 скасувати.

3.Прийняти у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 48 А, Код ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25, Код ) 778,73грн. (сімсот сімдесят вісім гривень 73 коп.) страхового відшкодування в порядку регресу, 1827,00 грн. (тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 913,50 грн. (дев'ятсот тринадцять гривень 50 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4.Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

5.Матеріали справи №910/11495/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Г.А. Жук

О.М. Баранець