УХВАЛА

09.11.2015Справа № 910/24174/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.К.О."

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 9 953,61 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 8 186,04 грн., пеню у розмірі 1 136,24 грн., штраф у розмірі 409,30 грн. та 3% річних у розмірі 222,03 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару за договором № 1627 від 11.03.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/24174/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.10.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Зокрема, позивача зобов'язано надати суду витяг від державного реєстратора про знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з усіма змінами за період з моменту здійснення державної реєстрації юридичної особи та станом на жовтень 2015 року; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні; детальний обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості із зазначенням суми поставленого та оплаченого товару та наданням відповідних належним чином оформлених первинних документів (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, банківські виписки тощо) за договором № 1627 від 11.03.2013 р. за період з 11.03.2013 р. та станом на жовтень 2015 року; докази на підтвердження часткового виконання відповідачем зобов'язань за договором № 1627 від 11.03.2013 р. за період з 11.03.2013 р. та станом на жовтень 2015 року (виписки з банківських рахунків з відтиском печатки банку).

При цьому, позивача попереджено, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин витребуваних судом документів або нез'явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

Розгляд даної справи відкладався в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників сторін та невиконанням ними вимог суду.

У дане судове засідання представники сторін в черговий раз не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали.

Між тим, сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання у справі № 910/24174/15, про що свідчать підписи представників позивача та відповідача на повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Як вбачається зі змісту позовної заяви господарські відносини між сторонами виникли з 11.03.2013 р., у зв'язку з укладенням договору поставки №1627 від 11.03.2013 р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач не розрахувався за поставлену продукцію саме згідно накладних, зазначених у тексті позову. При цьому, з тексту позовної заяви випливає, що відповідач не розрахувався лише за товар, зазначений у цих накладних.

Разом з тим, суд відзначає, що між сторонами існують договірні відносини, в той час як видаткові накладні, зазначені у позові, можуть бути лише доказом, який підтверджує поставку товару у певній кількості, певного обсягу тощо відповідно до укладеного між сторонами договору.

Тобто, для встановлення наявності або відсутності заборгованості у відповідача за договором суд повинен надати належну оцінку виконанню позивачем своїх зобов'язань щодо поставки товару за договором за весь період дії договору, а відповідачем - обов'язку щодо розрахунків за отриманий товар

Тому ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 р. суд зобов'язав позивача надати відповідні належним чином оформлені первинні документи (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, банківські виписки тощо) за договором № 1627 від 11.03.2013 р. за період з 11.03.2013 р. та станом на жовтень 2015 року та докази на підтвердження часткового виконання відповідачем зобов'язань за договором № 1627 від 11.03.2013 р. за період з 11.03.2013 р. та станом на жовтень 2015 року (виписки з банківських рахунків з відтиском печатки банку).

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» документами, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинні документи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мають бути складені на паперових або машинних носіях і повинні містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач, всупереч вимогам суду, не надав первинних документів за договором № 1627 від 11.03.2013 р. за період з 11.03.2013 р. та станом на жовтень 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України до судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Суд наголошує на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Так, ненадання позивачем власного письмового підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору також унеможливлює встановлення судом наявності чи відсутності підстав для застосування норм п. 2 ч. 1 ст. 80, п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені відомості мають суттєве значення для вирішення даного спору, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено можливості наявності одночасно двох чи більше рішень за участю тих самих сторін, про той же предмет та з тих самих підстав.

В той же час, у суду відсутня можливість отримати відомості щодо наявності таких спорів та судових рішень самостійно.

Крім того, суд відзначає, що позивач у судове засідання не з'явився та не надав суду будь-яких пояснень з приводу наявності/відсутності аналогічних спорів або судових рішень.

Також, позивачем не надано суду документального підтвердженого детального обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості за договором № 1627 від 11.03.2013 р. за період з 11.03.2013 р. та станом на жовтень 2015 року та доказів на підтвердження часткового виконання відповідачем зобов'язань за договором № 1627 від 11.03.2013 р. за період з 11.03.2013 р. та станом на жовтень 2015 року (виписки з банківських рахунків з відтиском печатки банку), у зв'язку з чим суд позбавлений можливості встановити загальний обсяг поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." та оплаченого Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 товару, та, відповідно, не дає змоги суду дійти висновку щодо наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором та, відповідно, щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Між тим, жодних заяв про неможливість подати витребувані судом документи, клопотань, в тому числі про витребування доказів в порядку ст. 38,77 Господарського процесуального кодексу України, від позивача не надходило, об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду, позивачем не наведено.

Зазначені докази входять до предмету доказування у даній справі та відповідно до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України необхідні для повного та всебічного розгляду спору.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Тож, враховуючи, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." надійшла до Господарського суду міста Києва 09.09.2015 р., встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк для її розгляду на даний час сплив.

Водночас, клопотань в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України від учасників процесу не надходило.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає причини неподання позивачем витребуваних відомостей неповажними, а оскільки позивач не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, суд залишає позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 9 953,61 грн. без розгляду відповідно до п. 5. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Господарського кодексу України про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо таке нез'явлення перешкоджало вирішенню спору).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

З урахуванням викладеного, судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." з Державного бюджету України.

При цьому, відповідно до п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» поданий заявником (скаржником) платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, при цьому повертається заявнику (скаржнику), а до матеріалів справи приєднується копія цього документа, яка виготовляється та засвідчується в порядку, передбаченому абзацом другим підпункту 2.5.13 пункту 2.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28; про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи (абзац четвертий того ж підпункту названої Інструкції).

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 9 953,61 грн. залишити без розгляду.

2.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 35, ідентифікаційний код 37317990) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) грн.

3.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." оригінал платіжного доручення № 1533 від 28.07.2015 р.

Дана ухвала є підставою для повернення судового збору в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Дана ухвала підлягає оскарженню в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Пригунова А.Б.