ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. Справа № 911/4417/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»

до Управління Держземагенства в Баришівському районі Київської області

про стягнення 80187,73 грн.

Суддя Кошик А.Ю.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Управління Держземагенства в Баришівському районі Київської області (далі відповідач) про стягнення 80187,73 грн.

Позов обґрунтований тим, що згідно Договору від 06.09.2013 року №3508 позивач виконав для відповідача інженерні роботи з інвентаризації земель на території Баришівського району Київської області та склав за їх результатами технічну документацію із землеустрою. Вартість вказаних робіт та послуг, які відповідачем були прийняті за актами здачі-прийняття робіт договором була визначена в сумі 398007,73 грн. Відповідач вартість робіт сплатив частково в сумі 317820,00 грн., в результаті чого за відповідачем утворилася прострочена заборгованість в сумі 80187,73 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Провадження у справі №911/4417/15 порушено відповідно до ухвали суду від 30.09.2015 року та призначено справу до розгляду на 13.10.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 13.10.2015 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Розгляд спраив відкладався до 27.10.2015 року.

16.10.2015 року до канцелярії суду надійшли заперечення відповідача б/н, б/д, відповідно до яких Управління Держземагентства в Баришівському районі Київської області просило суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивовано тим, що відповідач є державним органом і фінансування його діяльності здійснюється з державного бюджету за положеннями Закону України «Про фінансування органів державної влади», з відповідною забороною створення позабюджетних фондів, відкриття позабюджетних рахунків. Порядок фінансування інвентаризації земель та погашення заборгованості попередніх років передбачено на законодавчому рівні, зокрема, Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів з проведення земельної реформи (постанова КМУ від 09.03.2011 року № 219). Відповідач стверджує, що погашення спірної заборгованості унеможливлено відсутністю затвердженого плану асигнувань на 2014 рік та 1 кварталу 2015 року, а також відсутністю паспорту бюджетної програми на 2015 рік КПКВК 2755020 «Проведення земельної реформи», тобто у діях відповідача відсутня вина, і заборгованість буде погашена в установленому законом порядку при надходженні на рахунки відповідача відповідних коштів. Також відповідач зазначив, що ним було частково оплачено заборгованість в сумі 317820,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 06.09.2013 року між Управлінням Держземагентства в Баришівському районі Київської області (замовник) та Державним підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (виконавець) було укладено договір №3508 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого виконавець зобов'язався протягом визначеного в Договорі строку виконати роботи згідно державного класифікатора продукції та послуг. ДК 016-2010 код 71.12.1. - Послуги інженерні (проведення інвентаризації земель) за бюджетною програмою КПКВК 2803030 «Проведення земельної реформи» на 2013 рік а замовник зобов'язується оплатити ці послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість цього договору становить 398007,73 грн. у відповідності до кошторису (додаток № 4), що є невід'ємною частиною договору.

Оплата робіт здійснюється у вигляді попередньої оплати на підставі виставленого рахунку в межах 30% загальної вартості цього договору не термін не більше одного місяця: шляхом перерахування вартості фактично виконаних робіт, визначених в акті здавання-приймання, із зазначенням кількості та площі проінвентаризованих земельних ділянок та кількості переданих документацій із землеустрою, протягом 10 банківських днів з дати підписання сторонами кожного із зазначених актів, в межах фактичних надходжень за бюджетною програмою «Проведення земельної реформи» на 2013 рік (пункт 3.1 Договору).

У відповідності з п. 4.6 Договору підписання акту приймання-здачі представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Додатком № 2 до Договору сторони погодили календарний план виконання робіт з інвентаризації земель на території Іванківського та Поліського районів Київської області.

На виконання Договору № 3508 від 06.09.2013 року Управлінням Держземагентства в Баришівському районі Київської області та ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було підписано ОСОБА_1 здачі-прийняття наданих послуг від 10.10.2013 року на суму 119402,32 грн., від 01.11.2013 року на суму 199003,86 грн., від 06.12.2013 року на суму 79601,55 грн.

Управлінням Держземагентства в Баришівському районі Київської області було частково оплачено зазначені вище послуги в сумі 317820,00 грн.

Управлінням Держземагентства в Баришівському районі Київської області та ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2013 року 01.10.2014 року.

ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було направлено на адресу Управління Держземагентства в Баришівському районі Київської області претензію від 29.12.2014 року №01/04-06/788 з вимогою сплатити заборгованість за договором № 3508 від 06.09.2013 року в сумі 80187,73 грн.

Управління Держземагентства в Баришівському районі Київської області листом

№ 8-36/0/1-15 від 14.01.2015 року було визнано дану претензію обґрунтованою.

Проте заборгованість у повному обсязі не сплачено, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідаб^дст закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав.

Заперечення відповідача щодо виникнення заборгованості не з вини відповідача і щодо неможливості її погашення у зв'язку з відсутністю затверджених плану асигнувань на 2014 рік та 1 кварталу 2015 року та паспорту бюджетної програми на 2015 рік КПКВК 2755020 «Проведення земельної реформи» судом відхиляються як необгрунтовані, оскільки за умовами договору, який згідно законодавства є обов'язковим для виконання сторонами, зазначена заборгованість мала бути погашена ще до 24.12.2013 року (дата підписання останнього акту здачі-прийнятгя робіт +10 банківських днів), відповідно відсутність плану асигнувань на 2014 рік та 1 кварталу 2015 року та паспорту бюджетної програми на 2015 рік КПКВК 2755020 «Проведення земельної реформи» жодним чином не підтверджує відсутність вини відповідача у порушенні своїх зобов'язань перед позивачем.

Окрім того, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 року у справі № 15/5027/715/2011, постанові Верховного суду України від 15.05.2012 року № 11/446 та рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року.

Згідно з п. 1.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України у від 17.12.2013 року № 14 за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 3508 від 06.09.2013 року з урахуванням встановлення судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 80187,73 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню, у зв'язку з чим суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити понівстю.

2. Стягнути з Управління Держземагентства в Баришівському районі Київської області (07500, Київська область, смт. Баришівка, вул. Жовтнева, буд. 17, ) на користь Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (м. Київ, вул. Серпова, 3, , р/р 7600 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) 80 187,73 грн. боргу та 1218 грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик