РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/24144/15
За позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Будкомплект»

про визнання договору поруки № 22.1/12-П-09 від 17.04.2009 припиненим.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Джиоєва Д.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Дзюрман О.А. (представник за довіреністю);

від третьої особи - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про визнання договору поруки № 22.1/12-П-09 від 17.04.2009 припиненим, оскільки на його думку до правовідносин сторін підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи, що строк поруки - строк протягом якого він може звернутися до Позивача, як до поручителя, прямо пов'язаний зі строком настання у боржника обов'язку виконати зобов'язання за кредитним договором, та оскільки щодо даного строку триває спір, то норми ч. 4 ст. 559 ЦК України застосуванню не підлягають.

Третя особа не скористалася наданим їй правом направити повноважних представників у судове засідання та/або надати письмові пояснення по суті спору, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Третьої особи про час і місце проведення судового засідання, оскільки ухвали суду у справі надсилалися на адресу місцезнаходження Третьої особи згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення повноважних представників покладаються на Третю особу відповідно.

Щодо клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи суд зазначає, що перелік підстав, за якими суд має право відкласти розгляд справи відповідно до ст. 77 ГПК України є вичерпним:

1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

2) неподання витребуваних доказів;

3) необхідність витребування нових доказів;

4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача;

5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Проте наведені Відповідачем підстави, що він очікує на постанову про відкриття апеляційного провадження на ухвалу іншого суду, якою зупинено провадження у іншій справі до вирішення даної, не відносяться до встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи.

З огляду на наведене, клопотання Відповідача відхиляється через його невідповідність вимогам ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

У забезпечення виконання обов'язків позичальника (Третьої особи) перед банком (Відповідач) по Кредитному договору № 22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 (далі - Кредитний договір), між Позивачем, як поручителем, та Відповідачем, як кредитором, було укладено Договір поруки № 22.1/12-П-09 від 17.04.2009 (далі - Договір поруки).

Предметом Договору поруки є зобов'язання поручителя перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов'язання (виконання Кредитного договору).

У розділі 4 Договору поруки сторони встановили, що цей договір набувач чинності з моменту його підписання сторонами і втрачає чинність після погашення Позичальником та/або Поручителем заборгованості за Кредитним договором. Продовження строку виконання зобов'язань за Кредитним договором означає автоматичне (без підписання додаткової угоди) продовження строку дії цього Договору. Про факт продовження строку повернення заборгованості за Кредитним договором Банк письмово або за факсом повідомляє поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором.

Правила ч. 4 ст. 559 ЦК України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобов'язання встановлений не був.

Припинення поруки означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя.

За змістом речення першого та третього зазначеної статті кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обов'язку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку.

Разом із тим за змістом другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України у разі, якщо строк договору поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить до поручителя вимоги.

Правова природа зобов'язання у всіх випадках, передбачених статтею 559 ЦК України, є тотожною.

Вимога кредитора до поручителя полягає в реальному виконанні зобов'язання за боржника, оскільки така вимога може бути заявлена лише в разі невиконання боржником своїх зобов'язань та настання строку виконання основного зобов'язання.

Виходячи з тотожної природи зобов'язань, які регулюються реченнями першим і третім частини четвертої статті 559 ЦК України та реченням другим частини четвертої цієї статті, правову конструкцію частини четвертої статті 559 ЦК України, викладену в одному абзаці, ототожнює правову природу усіх зобов'язань, преклюзивність строку дії договору поруки, необхідно дійти висновку, що такою вимогою може бути лише позов, заявлений кредитором до поручителя в судовому порядку, оскільки пред'явлення іншої вимоги суперечить правовій природі поруки як строкового зобов'язання.

Отже, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, так само як закінчення строку, установленого договором поруки, та закінчення одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до поручителя з позовом.

І так само непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням. А звернення до суду після спливу передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 № 6-170цс13, та за ст. 111-28 ГПК України дані висновки Верховного Суду України є обов'язковими до застосування.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 № 6-53цс14, та за ст. 111-28 ГПК України дані висновки Верховного Суду України є обов'язковими до застосування.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що умова Договору поруки про втрату ним чинності після погашення Позичальником та/або Поручителем заборгованості за Кредитним договором не є строком припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За приписами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строком виконання основного зобов'язання за Кредитним договором, з урахуванням Додаткового договору № 2 від 29.01.2009, було визначено - 01.02.2010, та оскільки протягом шести місяців від строку виконання основного зобов'язання, тобто по 02.08.2010 включно кредитором не було пред'явлено вимоги до поручителя (матеріали справи не містять доказів протилежного), то порука припинилася з 03.08.2010 у зв'язку зі спливом встановленого норми ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку.

При цьому, посилання Відповідача на судові спори, зокрема між ним, позичальником та іпотекодавцем, не впливають на обумовлений законом строк припинення поруки у випадку не встановлення строку її дії, і також, ці судові спори є питаннями власної господарської діяльності Відповідача (виникли за укладеними ним договорами), тому не є відкладальною умовою у даних правовідносинах.

Окрім того, як уже було вказано вище судом позицію Верховного Суду України, строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором.

З огляду на наведене, позовні вимоги про визнання договору поруки № 22.1/12-П-09 від 17.04.2009 припиненим, визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України, покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати припиненим Договір поруки № 22.1/12-П-09 від 17.04.2009, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3; ідентифікаційний код 14349442) на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю (м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, 3; ідентифікаційний код 14073675) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Сташків Р.Б.