Господарський суд Чернігівської області
=====================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"02" листопада 2015 року Справа № 927/1288/15

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АШЕР"

14037, вул. Борисенка, 47, м. Чернігів,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про стягнення 8724,56 грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: Тагеєва Н.П. ( довіреність № 1416 від 14.03.2014)- представник;

від відповідача: не з'явився;

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АШЕР" звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поставки від 07.03.2014 №1133 в розмірі 8724,56 грн., де 7624,02 грн. сума заборгованості по оплаті товару, 1042,27 грн. пені, 58,27 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 08.10.2015 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 26.10.2015, після чого розгляд справи відкладався до 02.11.2015.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 02.11.2015.

Представники відповідача в судові засідання не з'явились, відзиву на позов відповідач не надав.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 02.11.2015 ФОП ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: 14034, АДРЕСА_1. Аналогічні відомості щодо місцезнаходження відповідача містяться у позовній заяві.

Ухвали господарського суду Чернігівської області від 08.10.2015.2015 та від 26.10.2015 були направлені за юридичною адресою відповідача: 14034, АДРЕСА_1. Ухвали суду від 08.10.2015 повернулась до суду з відміткою відділення "Укрпошта" "за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

07.03.2014 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та ТОВ "АШЕР" (Постачальник) укладено Договір поставки № 1133.

Згідно ч.1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1.1. Договору, Постачальник (Позивач) зобов'язується передати у власність Покупцю (Відповідач), а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати пиво, алкогольні та безалкогольні напої, мінеральну воду та інше (Товар).

За юридичною природою вказаний договір є договором поставки.

Відповідно до п.2 статті 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п 2.1. Договору, асортимент (найменування), кількість та ціна товару визначаються за взаємним погодженням сторін на кожну окрему партію та вказуються в накладних (видаткових, товарно-транспортних або інших), оформлених на передачу Постачальником товару Покупцю. Ці накладні та асортимент (найменування), кількість і ціна товару, що в них зазначені, є невід'ємною частиною даного Договору. Накладні, окрім функції накладних, виконують роль взаємоузгоджених сторонами специфікацій до Договору.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу продукцію, що підтверджується видатковими накладними №АШ/вп - від 30.04.2015 на суму 5278,60 грн., № АШ вп- від 30.04.2015 на суму 385,78 грн., №АШ/вп - від 06.05.2015 на суму 277,08грн. та №АШ/вп- від 17.06.2015 на суму 3855,92 грн. а всього на суму 9797,38 грн..

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п. 3.1. Договору, поставка товару відбувається на умовах попередньої оплати. Передача Постачальником товару Покупцю відбувається після того, як Покупець сплатить постачальнику вартість товару.

Разом з тим, відповідно до п. 3.2. Договору, Постачальник має право поставляти весь або частину товару на умовах відстрочення платежу. Якщо Постачальник поставить товар Покупцю без отримання попередньої оплати його вартості, Покупець зобов'язується сплачувати Постачальнику вартість товару не пізніше 7 (семи) календарних днів із дати одержання кожної партії товару. При цьому оплаті підлягає попередньо не сплачена вартість всієї одержаної Покупцем партії товару.

Відповідно до п.3.3. Договору, оплату товару Покупець здійснює Постачальнику у безготівковій формі на поточний рахунок. Товар вважається сплаченим лише після фактичного надходження коштів на поточний рахунок Постачальника.

Як зазначає позивач, відповідач здійснив часткову оплату товару 24.06.2015 на суму 500,00 грн., що підтверджується банківською випискою.

Крім того, відповідач частково повернув товар на суму 1574,84 грн., відповідно до накладних на повернення № АШ/оф - 000124 від 09.07.2015 на суму 151,42 грн., № АШ/вп - 016857 від 17.07.2015 на суму 786,75 грн. та № АШ/вп - 017221 від 22.07.2015 на суму 636,67грн.

Позивачем надано суду копію акту звірки від 20.07.2015, який підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплений їх печатками. Відповідно до вказаного атку звірки заборгованість відповідача станом на 19.07.2015 за поставлений товар складає 8260,69грн., а за тару- 270,00грн.

Крім того, позивачем надано суду гарантійний лист, відповідно до якого, ФОП ОСОБА_1 підтверджує заборгованість перед позивачем в сумі 8260,69грн. та зобов'язується до 10.08.2015 повністю її оплатити.

З врахуванням часткової слати відповідачем заборгованості в сумі 500грн. та повернення товару на суму 1574,84 грн., станом на час прийняття рішення по справі заборгованість відповідача складає 7624,02 грн..

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в сумі 7624,02 грн. належним чином доведений, документально підтверджений, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 7624,02 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Також, частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 29.11.1996р., розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6.3. Договору, Покупець за кожен день прострочення оплати товару, вартості неповернутої зворотної тари, переведеної в розряд товару, та тари, вказаної в п. 7.3., окрім відшкодування збитків, зобов'язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період прострочки, розрахованої за кожен день прострочення платежу та нарахованої на суму заборгованості. Нарахування пені здійснюється за весь період прострочення, починаючи з моменту виникнення простроченої заборгованості і до моменту її повного погашення.

Позивач, просить стягнути на його користь пеню за період з 25.06.2015 по 25.09.2015 в сумі 1042,27 грн.

За перерахунком суду пеня має нараховуватись з 08.05.2015 по 25.09.2015., а за заявлений позивачем період з 25.06.2015 по 25.09.2015 пеня складає 1127,10грн.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в сумі 1042,27грн., нарахування якої відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору, отже суд дійшов висновку, що такі вимоги підлягають задоволенню та стягненню на користь позивача.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних за період з 25.06.2015 по 25.09.2015 в сумі 58,27грн., нарахування яких відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору, а тому такі вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1218,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.75, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (14034, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АШЕР" (14037, вул. Борисенка, 47, м.Чернігів, р/р 3 в ПАТ "Полікомбанк" м. Чернігів, , МФО 353100) 7624,02 грн. заборгованості, 1042,27 грн. - пені, 58,27 грн. 3% річних, а також 1218,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 09 листопада 2015 року

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

.