ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.15р. Справа № 904/8259/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо", (м. Дніпропетровськ)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок", (м. Львів)

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 29 435,10 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Матвійчук С.А. - представник (дов. № 1 від 03.03.15р.)

від відповідача-1: Староста М.І. - представник (дов. № б/н від 16.09.15р.)

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРІО" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок" (далі-відповідач-1) та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач-2) про стягнення 166 139,97 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 140 156,96 грн. - основний борг, 23 410,14 грн. - пеня, 1 396,60 грн. - інфляційні втрати, 1 176,27 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем-1 зобов'язань за договором № ТП-285 від 20.01.2015р., в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар. При цьому, з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 перед позивачем, між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки № 1 від 31.01.2015р., відповідно до умов якого відповідач-2 зобов'язався відповідати перед кредитором (позивачем) за виконання зобов'язань відповідача-1 за договором № ТП-285 від 20.01.2015р.

Представником позивача 29.09.2015р. надано заяву про зменшення розміру позовних вимог від 28.09.15р., в якій просить стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість у сумі загальному розмірі 37 774,43 грн.

Також, представником позивача 28.09.15р. подано до канцелярії суду пояснення по справі, в яких вказує, що вважає позовні вимоги до відповідача-2 є обґрунтованими, а останнього належним відповідачем по справі.

Відповідач-1 12.10.15р. надав до суду відзив на позовну заяву, яким не погоджується з позовом та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ТОВ "Торгова мережа "Барвінок" сплатило всю суму заборгованості, що підтверджується платіжним дорученням № 29355 від 16.09.15р. на суму 131 796,20 грн.

Відповідач-2 28.09.15р. надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що повністю не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "ТРІО". Також, просить суд розглядати справу без участі уповноваженого представник за наявними документами в матеріалах справи.

10 листопада 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріо" надало до суду заяву від 09.11.15р., в якій зазначає, що підставою для даного звернення позивача стало ново з'ясовані обставини, що свідчать про помилкове нарахування інфляційного збільшення суми боргу та інших корегувань штрафних санкцій, передбачених договором № ТП-285 на поставку товару від 20.01.2015р. Після детального розбору і аналізу цих ново з'ясованих обставин, позивач вирахував новий розмір суми основного боргу в розмірі 8 360,76 грн. (вісім тисяч триста шістдесят гривень сімдесят шість копійок) та штрафних санкцій передбачених зазначеним вище договором та просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість у загальному розмірі 29 435,10 грн., з яких:

- 8 360,76 грн. - сума основного боргу;

- 19 889,13 грн. - пеня;

- 1 185,21 грн. - 3% річних.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріо" 10.11.15р. приєднує докази до матеріалів справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Барвінок" 10.11.15р. надіслало до суду додаткові пояснення по справі № 377, в яких вказує на те, що наведена позивачем заборгованість відповідача у сумі 8 360,76 грн., а також нараховані відповідно до неї штрафні санкції є такими, що не підлягають до задоволення, оскільки відповідач має право не оплачувати дану заборгованість до виконання позивачем своїх зобов'язань за додатковим договором № 3. Крім цього, вказана заборгованість у сумі 8360,76 грн. існує лише тому, що позивач не виконав свого обов'язку по сплаті за надані послуги відповідно до додаткового договору № 3.

За заявою відповідача-1 розгляд справи № 904/8259/15 проводиться в режимі відеоконференції. Для архівного оригіналу відеофонограми надано диск DVD-R, серійний номер №PSP600RE0120248.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників позивача та відповідача-1, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріо", як постачальник, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок", як покупець, було укладено договір № ТП-285.

Цей договір набуває чинності з 01 лютого 2015 року (з урахуванням положень п. 10.3. цього договору) та діє до 31 грудня 2015 року (п. 9.1. договору).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується передавати у власність покупця визначений цим договором товар на підставі замовлень покупця, а покупець зобов'язується приймати названий товар та оплачувати його.

Предметом поставки за цим договором є товар: бакалія (п. 1.2. договору).

Пунктом 1.5. договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця з моменту передання товару та підписання сторонами товаросупровідних документів, крім випадку, передбаченого п. 4.1.1. цього договору.

Замовлення надаються постачальнику за 3 (три) календарних днів до дня поставки. Замовлення покупця на поставку товарів, надіслане покупцем у будь-який cnoci6 згідно з п. 1.3 цього Договору i підтверджене постачальником, е обов'язковими для виконання постачальником. Постачальник зобов'язаний протягом 1 (одного) календарного дня з дати одержання замовлення, надісланого засобами електронної пошти, підтвердити отримане замовлення у такий самий cпociб (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору, покупець зобов'язаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 50 (п'ятидесяти) календарних дів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником вcix передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання постачальником відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

Згідно п. 4.1. договору, приймання товару за кількістю проводиться за вагою чи кількістю одиниць товару, вказаних у накладних згідно з інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення i товарів народного споживання за кількістю № П-6, затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Mіністрів CPCP № П-6 вод 15.07.1965р.

Відповідно до зобов'язань, передбачених договором, позивачем відповідачу-1 постійно здійснювалися поставки товару, однак відповідач-1 лише частково оплатив поставлений йому товар.

Згідно товарних накладних, які додаються до позовної заяви (а.с. 28 - 30), позивачем було поставлено відповідачу товар загальною вартістю 190 156,96 грн., а саме:

- 17 березня 2015 року відповідно до товарної накладної № 1010922 було здійснено поставку товару на суму 138 240,96 грн., (сплачено лише частина вартості накладної, борг за цією накладною становить 88 240,96 грн.);

- 20 квітня 2015 року відповідно до товарної накладної № 1015386 було здійснено поставку товару на суму 26 242,60 грн.;

- 08 травня 2015 року відповідно до товарної накладної № 1020388 було здійснено поставку товару на суму 25 673,40 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням часткової оплати за отриманий товар, відповідача перед позивачем на день подання позовної заяви до суду становить у сумі 140 156,96 грн.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких претензій щодо невиконання умов договору позивачем, що могли б потягнути за собою зупинення поставок для відповідача-1 з його боку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" не надходило.

Позивачем неодноразово направлялись претензії на адресу відповідача-1 однак вони були залишені останнім без відповіді та задоволення.

В подальшому позивачу стало відомо, що відповідачем-1 було сплачено частину суми боргу до початку судового розгляду даної справи у сумі 131 796,20 грн. Отже, станом на 02.11.15р. сума основного боргу становить у розмірі 8 360,76 грн., що також підтверджується бухгалтерською довідкою позивача, яка додається до матеріалів справи.

Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 за договором № ТП-285 від 20.01.2015р. позивач 31.01.15р. уклав договір поруки № 1 з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач-2).

Згідно п. 1. договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно за своєчасне виконання відповідачем-1 зобов'язань останнього за договором № ТП-285 від 20.01.2015р., укладеним між кредитором та боржником. Поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно частково в розмірі, що не перевищує 1000,00 гривень, за своєчасне виконання боржником зобов'язань за договором № ТП-285 від 20.01.2015р., як існуючих на момент укладення договору поруки, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому.

Згідно п. 2.4.1. договору поруки поручитель зобов'язується виконати за відповідача-1 зобов'язання за договором шляхом перерахування суми заборгованості відповідача-1, вказаної позивачем, в рахунок погашення такої заборгованості, за реквізитами, вказаними в договорі поруки, у строки, зазначені в п. 2.1.1. договору поруки, з моменту отримання від позивача письмового повідомлення про невиконання відповідачем-1 зобов'язань за договором.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за поставлений товар у сумі 8 360,76 грн.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 6 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений строк оплати товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи обмежений розмір зобов'язання за договором поруки в сумі 1000 грн., суд задовольняє позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів боргу в розмірі 1000 грн., в іншій частині вимог до відповідача-2 належить відмовити, а основний борг в сумі 7 360,76 грн. підлягає стягненню з відповідача-1 як основного боржника за договором

У відповідності до п. 6.1. договору, за несвоєчасну оплату за поставлений товар покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний протермінований день від несвоєчасно сплаченої, несплаченої чи сплаченої не в повному обсязі суми. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобов'язань за цим договором.

На підставі п. 6.1. договору позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів пеню у сумі 19 889,13 грн., згідно розрахунку, який додається до матеріалів справи.

За ст.ст. 611, 549, 551 Цивільного кодексу України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені складає у розмірі 22 983,55 грн., однак позивач просить стягнути солідарно з відповідачів пеню у сумі 19 889,13 грн., що є правом сторони просити стягнення сум в меншому розмірі, ніж встановлено законом. Крім того, дана сума підлягає стягненню з відповідача-1, оскільки обмежений розмір зобов'язання за договором поруки.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 3% річних у сумі 1 185,21 грн., згідно розрахунку який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене вимога позивача щодо стягнення 3% річних підлягає задоволенню частково в сумі 1 172,70 грн., в решті позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат позов задоволенню не підлягає, у зв'язку з допущеними арифметичними помилками при розрахунку. Крім того, як зазначалось вище, дана сума 3% річних підлягає до стягненню тільки з відповідача-1, оскільки обмежений розмір зобов'язання за договором поруки.

Викладене є підставою для часткового задоволення позову. Судові витрати по справі слід покласти на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 629, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок" (79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 359; ) та з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 17, кв. 5-а; ) - 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. основного боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок" (79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 359; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 17, кв. 5-а; ) - 7 360 (сім тисяч триста шістдесят) грн. 76 коп. основного боргу, 19 889 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев'ять) грн. 13 коп. пені, 1 172 (одна тисяча сто сімдесят дві) грн. 70 коп. 3% річних, 1 176 (одна тисяча сто сімдесят шість) грн. 10 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 17, кв. 5-а; ) - 41 (сорок одна) грн. 38 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.11.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін