У Х В А Л А

05.11.2015Справа № 910/28340/15

За заявоюОСОБА_1
особа, щодо якої просять вжити запобіжні заходи Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс»
провжиття запобіжних заходів

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від заявника ОСОБА_2 - представник
від особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів, а саме: накладення арешту на майно, грошові кошти, рахунки в банках, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», а також заборони відчужувати це майно будь-яким способом та вчиняти будь-які юридичні дії щодо цього майна.

У відповідності до ст. 431 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 432 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі ст. 434 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 розгляд заяви було призначено на 05.11.2015.

В судове засідання, призначене на 05.11.2015, представник заявника з'явився, подану заяву підтримав.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» в судове засідання не з'явилися, пояснень щодо поданої заяви не надали.

За змістом положень ст. 434 Господарського процесуального кодексу України неявка заінтересованих осіб не перешкоджає розглядові заяви про вжиття запобіжних заходів.

У відповідності до ст. 432 Господарського процесуального кодексу України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що він є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» із часткою у статутному капіталі у розмірі 50%, а також є директором цього товариства. Однак, станом на момент звернення із заявою згідно відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, директором відповідача є інша особа, а до складу засновників включено ще одну особу. Про зміни у складі засновників, а також про звільнення його з посади директора заявника, за його словами, повідомлено не було.

Відтак, заявник стверджує, що рішення про призначення нового директора прийнято неправомірно, а тому новий керівник не має права вчиняти будь-які дії від імені товариства.

Як зазначено в п.п. 4, 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів», заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 433; імовірності настання обставин, зазначених у статті 431; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявником належними та допустимими доказами не доведено існування підстав вважати, що його права порушені або існує реальна загроза їх порушення як підстав для вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 6 ст. 434 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 431 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 431, 434, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова