Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

10.11.2015 Справа № 927/1082/15

За позовом Заступника прокурора міста Чернігова, вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, в інтересах держави в особі позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 14000,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Чернігівська гідрогеолого-меліоративна експедиція, АДРЕСА_2, 14032,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Деснянське басейнове управління водних ресурсів, проспект Перемоги, 39-А, м. Чернігів, 14017,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне агентство водних ресурсів України, вул. Велика Васильківська, буд. 8, м. Київ, 01601,

про витребування майна та стягнення неустойки у розмірі 6239,06 грн.

суддя Демидова М.О.

Представники сторін:

від заявника - ОСОБА_2, посвідчення №029829 від 20.10.2014;

від позивача - Бутенко Н.В., довіреність №12 від 26.02.2015;

від відповідача - Шевченко О.А., посвідчення адвоката №11 від 26.12.2014, договір про надання правової допомоги від 01.09.2015;

від третьої особи: Чернігівської гідрогеолого-меліоративної експедиції - не прибув;

від третьої особи: Деснянського басейнового управління водних ресурсів - Снітко Н.Г., довіреність№01-01/172-02 від 14.09.2015;

від третьої особи: Державного агентства водних ресурсів України- не прибув;

суддя Демидова М.О.

в с т а н о в и в:

Суть спору: заступником прокурора міста Чернігова в інтересах держави в особі позивача заявлені вимоги про:

- витребування з незаконного володіння фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 державного окремого індивідуально визначеного (нерухомого) майна - залізобетонного майданчика площею 400,0 кв. м, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2, з подальшою передачею балансоутримувачу - Чернігівській гідрогеолого-меліоративній експедиції;

- стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з подальшим перерахуванням до Державного бюджету України неустойки у розмірі 6239 грн. 06 коп. згідно договору оренди №125-12 від 01.06.2012.

У судове засідання прибули повноважні представники заявника, позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Деснянське басейнове управління водних ресурсів.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача- Чернігівська гідрогеолого-меліоративна експедиція та Державне агентство водних ресурсів України явку в судове засідання своїх повноважних представників не забезпечили, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлялися належним чином шляхом надсилання за їх належними юридичними адресами ухвали господарського суду.

У судовому засіданні 10.11.2015, керуючись ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, представником позивача та представником заявника подана спільна письмова заява про відмову від позовних вимог у частині витребування майна з незаконного володіння у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 державного окремого індивідуально визначеного (нерухомого) майна - залізобетонного майданчика площею 400,0 кв. м, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2, з подальшою передачею балансоутримувачу. Всі інші позовні вимоги позивач просить залишити без змін.

Наслідки відмови від позову позивачеві та заявнику судом роз'яснені та зрозумілі.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державного агентства водних ресурсів України, надійшли письмові пояснення у справі, якими Державне агентство водних ресурсів просить позовні вимоги задовольнити .

Письмовим відзивом від 13.09.2015 (а.с. 81-82) на позовну заяву та додатковими письмовими поясненнями по суті спору відповідач проти позову заперечив, посилаючись на відсутність у прокурора підстав для звернення з даним позовом, оскільки матеріали справи не містять доказів неналежного виконання позивачем обов'язків щодо реалізації державної політики у сфері оренди державного майна. Також відповідач зазначає, що лист від 19.02.2015 № 830/5/11був направлений відповідачеві не орендодавцем і навіть не балансоутримувачем орендованого відповідачем майна, а Державним агентством водних ресурсів України, а тому має місце неналежне повідомлення відповідача про факт закінчення договору оренди. Крім того, відповідач послався на те, що договірний характер відносин сторін виключає можливість застосування положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, на яку посилаються заявник та позивач, а також є неможливим застосування до відносин сторін ст.. 387 Цивільного кодексу України, оскільки орендоване майно вибуло з володіння позивача не поза його волею.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, вислухавши представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

01.06.2012 між позивачем та відповідачем у справі укладений договір оренди майна індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №125-12 (а.с. 9-11) (далі за текстом - договір оренди), у відповідності з умовами якого відповідачеві (Орендарю) позивачем (Орендодавцем) передано у строкове платне користування без права приватизації, передачі в суборенду, переходу права власності третім особам державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно - залізобетонний майданчик площею 400,0 кв. м. (надалі - майно), розміщене за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Чернігівської гідрогеолого-меліоративної експедиції (балансоутримуач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 12.12.2011 і становить за незалежною оцінкою 145436,67 грн.

Відповідно до наказу Державного агентства водних ресурсів від 16.02.2015 № 15 діяльність Чернігівської гідрогеолого-меліоративної експедиції - балансоутримувача орендованого за договором оренди № 125-12 від 01.06.2012 майна, припинено, правонаступником прав та обов'язків Чернігівської гідрогеолого-меліоративної експедиції визначено Деснянське басейнове управління водних ресурсів. Припинення юридичної особи - Чернігівської гідрогеолого-меліоративної експедиції, також підтверджується записом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №2000724 від 04.09.2015.

Пунктом 2.1. сторони визначили, що Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі оренди, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Договір оренди укладено строком на 2 роки 364 дні - з 01.06.2012 до 30.05.2015 включно (п. 10.1. договору оренди).

Пункт 10.4. договору оренди встановлює, що після закінчення терміну дії договору питання продовження договору на новий термін вирішується у відповідності до вимог чинного законодавства, діючого на момент закінчення договору.

Пунктом 10.6. договору оренди сторони погодили, що чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом 3 (трьох) робочих днів повертається Орендарем (відповідачем по справі) балансоутримувачу (п. 10.9. договору оренди).

До матеріалів справи позивачем надано акт приймання - передачі від 01.06.2012 (а.с. 13), за яким майно, що є предметом договору оренди, передане позивачем відповідачеві.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовуються.

19.02.2015 Державне агентство водних ресурсів України листом №830/5/11 звернулось до відповідача з повідомленням про припинення дії договору (30.05.2015) у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, відповідно до п. 10.6. договору оренди. Підставою такого звернення був наказ Держводагенства №15 від 16.02.2015, яким розпочато процедуру реорганізації Чернігівської гідрогеолого-меліоративної експедиції (балансоутримувача майна за договором оренди), правонаступником прав та обов'язків визнано Деснянське басейнове управління водних ресурсів, яке в свою чергу виявило намір використовувати майно для власних потреб та виявило волю до припинення дії договору оренди від 01.06.2012 №125-12 після закінчення його строку.

Рекомендованим листом №18-04-00673 від 26.02.2015 (а.с. 71) позивач повідомив відповідача про намір органу управління (Державного агентства водних ресурсів України) використовувати майно, що є об'єктом договору оренди, для власних потреб та про необхідність повернення його балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

Вказаний лист був повернений на адресу позивача поштовим відділенням за закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не прибув до поштового відділення для його отримання.

У підтвердження наміру припинення дії договору оренди позивач повторно направив копію листа Держводагенства України №830/5/11 від 19.02.2015 на адресу відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №431 від 04.03.2015.

В подальшому, а саме листом від 04.06.2015 №18-04-01957, позивач ще раз повідомив відповідача про відсутність законних підстав для продовження договору оренди та про виклав вимогу про повернення об'єкта оренди балансоутримувачу.

Лист РВ ФДМ України по Чернігівській області відповідачем отриманий 06.06.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №91 (а.с. 16).

Відповіді на лист позивача відповідач не надав, обов'язок щодо повернення орендованого майна не виконав, що стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до господарського суду з цим позовом.

Пунктом 10.11. договору оренди сторони погодили, якщо орендар не виконує обов'язок щодо повернення майна, Орендар має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за держане майно та пропорції її розподілу, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2012 року 1467 грн. 46 коп. Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2012 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень, травень, червень 2012.

За доводами позивача договір оренди є припиненим з 04.06.2015 (з урахуванням 3 робочих днів на повернення майна відповідно до п. 10.9. договору оренди).

На підставі приписів ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за користування об'єктом оренди за період прострочення повернення об'єкту оренди за період з 04.06.2015 по 07.08.2015 у розмірі 6239 грн. 06 коп., з яких:

- 27 днів червня 2015 - 2641 грн. 42 коп.

- Липень 2015 - 2934 грн. 92 коп.

- 6 (шість) днів серпня 2015 - 662 грн. 72 коп.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, вислухавши присутніх в судових засіданнях учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаю задоволенню частково з таких підстав.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За змістом ст. 283 Господарського кодексу України та ст. 759 Цивільного кодексу України орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

Відносини між сторонами за своєю правовою природою є відносинами за договором оренди та регулюється положеннями Глави 58 Цивільного кодексу України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт передачі відповідачеві орендованого згідно з укладеним сторонами у даній справі договором оренди майна. Також доведеним є факт використання відповідачем у справі орендованого майна станом на дату звернення прокурора в інтересах позивача з даним позовом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той

самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен

письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Строк дії договору оренди його сторонами відповідно до умов пункту 10.1 договору встановлений з 01.06.2012 до 30.05.2015 включно.

Як встановлено судом, 19.02.2015 Державне агентство водних ресурсів України листом №830/5/11 звернулось до відповідача з повідомленням про припинення дії договору (30.05.2015) у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, відповідно до п. 10.6. договору оренди. Підставою такого звернення був наказ Держводагенства №15 від 16.02.2015, яким розпочато процедуру реорганізації Чернігівської гідрогеолого-меліоративної експедиції (балансоутримувача майна за договором оренди), правонаступником прав та обов'язків визнано Деснянське басейнове управління водних ресурсів, яке в свою чергу виявило намір використовувати майно для власних потреб та виявило волю до припинення дії договору оренди від 01.06.2012 №125-12 після закінчення його строку.

Рекомендованим листом №18-04-00673 від 26.02.2015 (а.с. 71) позивач повідомив відповідача про намір органу управління (Державного агентства водних ресурсів України) використовувати майно, що є об'єктом договору оренди, для власних потреб та про необхідність повернення його балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

Вказаний лист був повернений на адресу позивача поштовим відділенням за закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не прибув до поштового відділення для його отримання.

Судом враховується той факт, що лист - повідомлення від 26.02.2015 № 18-04-00673 про припинення договору оренди надіслано позивачем відповідачеві рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Вказаний лист-повідомлення відповідачем не отримано внаслідок його неявки до поштового відділення для отримання рекомендованої кореспонденції.

З урахуванням викладеного вище відповідач вважається таким, що належним чином та у встановлений ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строк повідомлений про припинення дії укладеного сторонами договору оренди внаслідок закінчення строку його дії, тобто з 01.06.2015.

Таким чином, укладений сторонами у справі договір оренди є припиненим з 01.06.2015.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача у справі про те, що лист від 19.02.2015 № 830/5/11 направлений відповідачеві не орендодавцем і навіть не балансоутримувачем орендованого відповідачем майна, а Державним агентством водних ресурсів України, а тому має місце неналежне повідомлення відповідача про факт закінчення договору оренди.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №393 "Про затвердження Положення про Державне агентство водних ресурсів України", та Закону України "Про управління об'єктами державної власності" Державне агентство водних ресурсів України наділене повноваженнями щодо реалізації державної політики у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, а також управління об'єктами державної власності у вказаній сфері.

З урахуванням викладеного вище державне водне агентство України наділене повноваженнями щодо розпорядження орендованим майном від імені держави, а тому наведені вище доводи відповідача є неспроможними.

Відповідно до п. 10.9 договору оренди у разі припинення або розірвання договору майно протягом 3 (трьох) робочих днів повертається Орендарем (відповідачем по справі) балансоутримувачу.

Як визначено договором оренди, а саме п. 10.10. майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання - передавання про повернення майна покладається на Орендаря.

Судом встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди відповідачем орендоване майно не повернуте.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пунктом 10.11. договору оренди сторони погодили, якщо орендар не виконує обов'язок щодо повернення майна, Орендар має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення.

Відповідно до умов договору оренди, а саме п. 3.1. орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за держане майно та пропорції її розподілу, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2012 - 1467 грн. 46 коп. Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2012 року, визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень, травень, червень 2012 року.

Позивач заявив до стягнення з відповідача на підставі п. 10.11 договору оренди та приписів ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України неустойку у розмірі подвійної плати за користування об'єктом оренди за період прострочення повернення об'єкту оренди за період з 04.06.2015 по 07.08.2015 ( з вирахуванням 3 робочих днів на повернення майна відповідно до п. 10.10. договору оренди) у розмірі 6239 грн. 06 коп., з яких:

- 27 днів червня 2015 - 2641 грн. 42 коп.

- липень 2015 - 2934 грн. 92 коп.

- 6 (шість) днів серпня 2015 - 662 грн. 72 коп.

Вимога позивача про стягнення неустойки у розмірі 6239 грн. 06 коп. відповідає фактичним обставинам справи, приписам чинного законодавства, підтверджена наданим суду розрахунком, а тому підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 10.11.2015 представником позивача подана спільна з представником заявника письмова заява про відмову від позовних вимог у частині витребування майна з незаконного володіння у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 державного окремого індивідуально визначеного (нерухомого) майна - залізобетонного майданчика площею 400,0 кв. м, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2, з подальшою передачею балансоутримувачу.

Наслідки відмови від позову позивачеві та заявнику судом роз'яснені та зрозумілі.

Із врахуванням викладеного відмова позивача за погодженням з представником заявника від позову у частині витребування майна з незаконного володіння у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 державного окремого індивідуально визначеного (нерухомого) майна - залізобетонного майданчика площею 400,0 кв. м, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2, з подальшою передачею балансоутримувачу приймається судом, провадження у справі у цій частині підлягає припиненню відповідно до приписів п. 4 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача в дохід Державного бюджету України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 14000, код НОМЕР_1, на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, код 14243893, з подальшим перерахуванням до Державного бюджету України (отримувач - УК у м. Чернігові/м. ЧЕРНІГІВ/220080200, , банк отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, р/р 0002) неустойку у розмірі 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев'ять) грн. 06 коп. Видати позивачу наказ після набрання рішення законної сили.

3. У частині позовних вимог про витребування майна з незаконного володіння фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 державного окремого індивідуально визначеного (нерухомого) майна провадження у справі припинити.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 14000, код НОМЕР_1, на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

В судовому засіданні 10.11.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дата складення та підписання повного тексту рішення - 16.11.2015.

Суддя М.О. Демидова

.