донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

11.11.2015 справа №905/1593/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3В

за участю представників сторін:
від позивача:Не зявився
від відповідача:Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», м. Вугледар
на рішення господарського судуДонецької області
від10.09.2015 року
по справі№ 905/1593/15 (суддя: Макарова Ю.В.)
за позовомДержавного підприємства ОСОБА_4 залізниця, м. Дніпропетровськ
до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», м. Вугледар
простягнення 29 085,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство ОСОБА_4 залізниця, м. Дніпропетровськ (далі Позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», м. Вугледар (далі Відповідач) 29 085,00 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.09.2015 року у справі № 905/1593/15 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м. Вугледар на користь Державного підприємства ОСОБА_4 залізниця, м. Дніпропетровськ суму штрафу у розмірі 29 085 грн. 00 коп., а також витрати на оплату судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заявник апеляційної скарги вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.10.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 11.11.2015 року.

Сторони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Представник Позивача в судове засідання не з'явився, але 05.11.2015 року через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від Державного підприємства ОСОБА_4 залізниця надійшов відзив на апеляційну скаргу № 13-04/427 від 30.10.2015 року, в якому представник Позивача просить апеляційну скаргу Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2015 року у справі № 905/1593/15 без змін та провести розгляд справи без його участі.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, проте надіслав до апеляційного суду клопотання, в якому просить провести розгляд справи без представника підприємства.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників Позивача та Відповідача.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У лютому 2015 року зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» здійснило відправлення вагонів № 65884421, № 60442779, № 67181701 (надалі-вагони) на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЗФ Селидовська» згідно накладних № 48719827 та № 49959679 на станцію Новогродовка Донецької залізниці.

При прибутті вантажу на станцію ОСОБА_4 залізниці, на підставі ст.. 24 Статуту залізниць України (далі Статут), після здійснення контрольної перевірки маси вантажу було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

При контрольному переважуванні було виявлено, що, відповідно до накладної № 48719827 у вагоні № 65884421 вказана маса вантажу складає 65 600 кг., тоді як фактично було встановлено, що маса вантажу складає 68 300 кг., що на 2 700 кг. більше ніж вказано у накладній.

Відповідно до накладної № 48719827 у вагоні № 60442779 вказана маса вантажу складає 64 600 кг., тоді як фактично було встановлено, що маса вантажу складає 66 440 кг., що на 1 840 кг. більше ніж вказано у накладній.

Згідно накладної № 49959679 у вагоні № 67181701 вказана маса вантажу складає 67 200 кг., тоді як фактично було встановлено, що маса вантажу складає 70 940 кг., що на 3 740 кг. більше ніж вказано у накладній.

За результатами переважування було складано комерційні акти: РА № 005763/50, РА № 005762/49 від 25.02.2015 року та РА № 005765/52 від 26.02.2015 року.

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 29 085,00 грн.: (1939,00 х 5 х 3 ).

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правила оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084 (далі Правила оформлення), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правила приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до статті 24 Статуту, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

За таких обставин колегія апеляційного господарського суду вважає цілком обґрунтованим висновок місцевого суду щодо вимог Позивача про стягнення з Відповідача суми штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничних накладних.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України, як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати за подання апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2015 року у справі № 905/1593/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко

Судді: Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 ГСДО;

1 до справи;

1 ДАГС.