РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015Справа №910/25461/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/25461/15

за позовом товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна

фірма «Фармаком»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМА 100»;

про стягнення 21 477,04 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гвоздецька К.В., довіреність б/н від 01.11.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма «Фармаком» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМА 100» (надалі - відповідач) про стягнення 21 477,04 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору № 902 від 15.10.2010р. у визначений строк не розрахувався за одержаний товар, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 21 477,04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/25461/15 та призначено її до розгляду на 05.11.2015р.

Присутнім у судовому засіданні 05.11.2015р. представником позивача підтримано заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач вимоги суду, викладені в ухвалі про порушення провадження від 28.09.2015р. не виконав, письмовий відзив на позов не надав, представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 28.09.2015р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2010р. між позивачем (за договором - продавець) та відповідачем (за договором - покупець) було укладено договір № 902, у відповідності з п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар, асортимент, кількість та ціна на який встановлений у видаткових накладних, які підписуються уповноваженими представниками сторін та є невід'ємною частиною цього договору.

Договір підписаний з протоколом розбіжностей від 15.10.2010р., який підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

За умовами п.2.6 договору, перехід права власності та ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження товару на кожну партію товару переходить від продавця до покупця після фактичної передачі покупцю продавцем партії товару та підписання покупцем відповідної накладної.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем за видатковими накладними № РН-0020820 від 08.10.2012р., № РН-0021368 від 15.10.2012р., № РН-0021368 від 15.10.2012р., № РН-0022197 від 24.10.2012р., № РН-0002474 від 04.02.2013р. та № РН-0004122 від 22.02.2013р., копії яких залучені до матеріалів справи, здійснив поставку відповідачу товару на суму 23 777,04 грн.

Умовами п.4.3. договору встановлено, що розрахунок за товар, що постачається за даним договором, здійснюється покупцем протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати надання покупцем продавцю звіту про реалізований товар, придбаний за цим договором.

При цьому, відповідно до п.4.2 договору, інформація про обсяги реалізації покупцем придбаного за цим договором товару та його залишках надається продавцю до 10 робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, у вигляді письмового звіту.

Так, відповідач в порушення умов спірного договору не надав позивачу звіт про кількість проданого товару, поставленого за вказаними накладними, водночас, здійснив часткову оплату отриманого товару в сумі 2300,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою з рахунку позивача, однак повну вартість отриманого товару в сумі 21 477,04 грн. позивачу не оплатив.

Оскільки отриманий товар у сумі 21 477,04 грн. відповідач не оплатив, звітів про обсяги реалізації товару не надіслав, позивач 19.02.2015р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, направив відповідачу вимогу за вих. № 42 від 18.02.2015р. про надання звіту про кількість проданого товару та сплату боргу в сумі 21 477,04 грн. Проте, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Отже, станом на день вирішення спору заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 477,04 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання товару за представленими накладними та не надано доказів повної оплати або повернення переданого товару на суму 21 477,04 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 21 477,04 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМА 100» (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, 47; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма «Фармаком» (61001, м. Харків, вул. Юр'ївська, 17; ) 21 477 грн. 04 коп. - основного боргу та 1218 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.11.2015р.

Суддя А.І. Привалов