РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015Справа №910/21931/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ"

в особі уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на

здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ АБ "СТОЛИЧНИЙ" Кухарев В.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЄРМАТА ПЛЮС"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "АЛІАНС-МЄДІА"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА ТРЕЙД"

про стягнення 1 672 174,34 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники учасників процесу:

не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ" в особі уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ АБ "СТОЛИЧНИЙ" Кухарев В.В. звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КЄРМАТА ПЛЮС" про стягнення 1672174,34 грн., з яких: 1535980,27 грн. - сума прострочених процентів за користування кредитними коштами; 125896,39 грн. - сума пені; 10297,68 грн. - сума штрафу.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані невиконанням позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "КЄРМАТА ПЛЮС" взятих на себе за кредитним договором № 1578-КЮ-13 від 25 листопада 2013 року зобов'язань в частині сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "КЄРМАТА ПЛЮС" за вказаним договором станом на 12.08.2015 складає 1672174,34 грн., з яких: 1535980,27 грн. - сума прострочених процентів за користування кредитними коштами; 125896,39 грн. - сума пені; 10297,68 грн. - сума штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/21931/15, розгляд справи призначено на 10.09.2015.

04.09.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява, в якій останній просить суд розглядати справу № 910/21931/15 призначену на 10.09.2015 без участі представника позивача.

08.09.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

В судове засідання 10.09.2015 представники сторін не з'явились, витребуваних ухвалою суду від 26.08.2015 документів не надали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 розгляд справи №910/21931/15 відкладено на 01.10.2015.

28.09.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі, що долучені до клопотання № 14-05/1923-1 від 16.09.2015 та заява про розгляд справи без участі представника.

30.09.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли: клопотання про зміну адреси для листування; заява про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи на 15 днів для позасудового врегулювання; клопотання про залучення третьої особи; заява про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу; клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Відповідно до п. 7 ст. 81-1, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи те, що від відповідача надійшла заява про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, при подальшому розгляді справи № 910/21931/15 буде здійснюватись фіксування судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 залучено до участі у справі № 910/21931/15 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "АЛІАНС-МЄДІА" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, продовжено строк вирішення спору у справі № 910/21931/15 на 15 днів на 09.11.2015 та відкладено розгляд справи на 20.10.2015.

16.10.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (№ 14-05/2153 від 13.10.2015).

20.10.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли: заява про залучення третьої особи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА ТРЕЙД" та заява про залишення позову без розгляду та не визнання кредитного договору.

В судове засідання 20.10.2015 з'явився представник відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 залучено до участі у справі №910/21931/15 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА ТРЕЙД" як третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та відкладено розгляд даної справи на 05.11.2015.

23.10.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі, докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу ТОВ "ТД "АЛІАНС-МЄДІА" та заява, в якій позивач заперечив щодо залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "АЛІАНС-МЄДІА" як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

03.11.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судове засідання 05.11.2015 р. представники учасників судового процесу не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Щодо заяви відповідача про залишення позову без розгляду, то суд зазначає наступне.

Положеннями статті 81 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік підстав залишення позову без розгляду, наявність яких встановлюється судом. Суд зазначає, що під час розгляду даної справи судом не було встановлено наявності обставин, які у відповідності до законну є підставою для залишення позову без розгляду. Крім того, нормами статті 81 Господарського процесуального кодексу України не передбачено залишення позову без розгляду на підставі заяви сторони у справі. З огляду на наведене, суд не приймає до розгляду відповідну заяву відповідача про залишення позову без розгляду.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 05.11.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ" (банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЄРМАТА ПЛЮС" (позичальник, відповідач) укладений кредитний договір №1578-КЮ-13 (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 30400000,00 грн. зі сплатою 19 % процентів річних, строком до 24.11.2014, з кінцевим терміном повернення 24.11.2014.

Згідно із пунктом 1.2. кредитного договору, позичальник зобов'язується використати кредит на цілі передбачені цим договором, сплатити банку проценти за користування кредитом, комісії у розмірі та порядку передбачені умовами договору, повернути суму кредиту в порядку і строки обумовлені цим договором.

Кредит надається позичальнику для поповнення обігових коштів (п. 1.3. кредитного договору).

Пунктом 6.1 кредитного договору, визначено, що за користування кредитними коштами позичальник щомісячно сплачує банку проценти в розмірі 19% річних, які нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом за фактичну кількість днів періоду нарахування процентів з урахуванням фактичної календарної кількості днів у році.

Згідно із п. 8.3.7. кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами.

Додатковою угодою №1 від 05 червня 2014 року зменшено процентну ставку за користування кредитними коштами до 17 % річних.

Додатковою угодою №2 від 15 жовтня 2014 року сторони дійшли згоди про збільшення відновлювальної відкличної кредитної лінії до 32000000,00 грн.

Додатковою угодою №3 від 29 жовтня 2014 року змінено забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитом.

Додатковою угодою №4 від 24 листопада 2014року року змінено строк та кінцевий термін повернення кредитних коштів до 19 грудня 2014 року.

Додатковою угодою №5 від 19 грудня 2014 року збільшено відновлювальну відкличну кредитну лінію до 37 800 000,00 та змінено строк та кінцевий термін повернення кредитних коштів до 19 січня 2015 року.

Додатковою угодою №6 від 19 січня 2015 року змінено строк та кінцевий термін повернення кредитних коштів до 19 лютого 2015 року.

Додатковою угодою №7 від 19 лютого 2015 року змінено строк та кінцевий термін повернення кредитних коштів до 19 березня 2015 року.

Додатковою угодою №8 від 19 березня 2015 року змінено строк та кінцевий термін повернення кредитних коштів до 19 червня 2015 року.

Додатковою угодою №9 від 19 червня 2015 року змінено строк та кінцевий термін повернення кредитних коштів до 11 березня 2016 року.

На виконання умов кредитного договору, на підстав заяв відповідача від 21.11.2013, від 13.10.2014, 15.12.2014 позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 39450000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку від 12.08.2015, однак, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання за договором в частині сплати процентів.

Станом на 12.08.2015, заборгованість відповідача по сплаті процентів складає 1 535980,27 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № 30, із них: квітень 2015 - 506 367,12 грн.; травень 2015 - 523 246,03 грн.; червень 2015 - 506 367,12 грн.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору, у разі порушення строку сплати процентів за кредитом, позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму несплачених процентів за користування Кредитом, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховувалась пеня.

Згідно із п. 6.3 кредитного договору, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 0,5% від суми невиконаного зобов'язання (за кожне порушення строку сплати процентів).

За розрахунком позивача розмір пені складає 125896,39 грн. та розмір штрафу 10297,68 грн.

08.05.2015, 04.06.2015, 02.07.2015 позивач направив на адресу відповідача вимоги щодо погашення заборгованості за процентами нарахованих за користування кредитом. Вказані вимоги позивача були залишені позичальником без відповіді та задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 12.08.2015.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасної сплати відсотків (процентів) за користування кредитом, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за процентами у розмірі 1535980,27 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку від 12.08.2015.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем договірних зобов'язань за кредитним договором в частині сплати процентів, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по процентам у розмірі 1535980,27 грн.

Відповідачем, у відповідності до ст. 33-34 ГПК України, розмір заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, заявлений до стягнення позивачем, належними доказами не спростований, власний контррозрахунок заборгованості не наданий.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем, в порядку статей 33, 34 ГПК України не спростовано, факт наявності заборгованості за процентами у розмірі 1535980,27 грн. за кредитним договором № 1578-КЮ-13 від 25.11.2013, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості процентами у розмірі 1535980,27 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідальність у вигляді пені та штрафу за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом передбачена сторонами у п. 6.2, п. 6.3. кредитного договору.

Суд, здійснивши перерахунок пені за нарахованими процентами за кожним періодом окремо в межах визначеного позивачем періоду з 05.05.2015 по 12.08.2015 встановив, що вірний розмір пені складає 125896,37 грн., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ" частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (у редакції чинній на час подання позову), за подання позовних заяв майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Оскільки, розмір задоволених вимог складає 1672174,32 грн., то розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 33443,49 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету.

Згідно із п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції чинній на час подання позову) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09 липня 2015 року № 453 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.07.2015 прийнято рішення № 129 про запровадження з 10.07.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ".

Відповідно до постанови правління НБУ від 17 вересня 2015 № 614 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 173 від 18 вересня 2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ" та делегування повноважень ліквідатора банку"

Оскільки, позов було подано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка у відповідності до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції чинній на час подання позову) була звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 33443,49 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЄРМАТА ПЛЮС" (03115, м. Київ, вул. Львівська, будинок 18-В ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "СТОЛИЧНИЙ" (40035, м. Суми, вул. Харьківська, будинок 1, код ЄДРПОУ 20028,27 грн. - суму прострочених процентів, 125896,37 грн. - пені, 10297,68 грн. - штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЄРМАТА ПЛЮС" (03115, м. Київ, вул. Львівська, будинок 18-В ) в дохід Державного бюджету України 33443,49 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2015 р.

Суддя С.О. Турчин