РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"03" листопада 2015 р. Справа № 918/830/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №176 від 05.08.2015р.);

відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Позивача-Управління архітектури, бу-дівництва та земельних питань Дубенської міської ради на рішення господарського суду Рівнен-ської області від 01.09.2015р. у справі №918/830/15

за позовом Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської

міської ради м.Дубно Рівненської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

м.Дубно Рівненської області

про стягнення 10 969 грн. 07 коп. заборгованості по розрахунках,-

Представнику розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК України. Клопо-тання про здійснення технічної фіксації судового процесу заявлено не було. Заяви про відвід суд-дів не надходило.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 01.09.2015р. у справі №918/830/15 (суддя Гудзенко Я.О.) відмовлено у задоволенні позову Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради (надалі в тексті Управління) до Фізичної особи-підп-риємця ОСОБА_2 (надалі в тексті Підприємець) про стягнення 10 969 грн, 07 коп. заборгованості по розрахунках.(арк.справи 56-59).

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що Позивач не довів належними та допус-тимими доказами виставлення рахунків Відповідачеві, тобто не доведено прострочення оплати, що є основним боргом. Так заборгованість по оплаті за договором не доведена, немає підстав для за-доволення позову і в частині пені, річних та інфляційних.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Позивач подав скаргу до Рівненського апеляцій-ного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської об-ласті від 01.09.2015р. у даній справі та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі та покласти судові витрати на Відповідача.(арк.справи 78-82).

Скаржник вважає, що рішення прийняте місцевим господарським судом з невірним засто-суванням норм матеріального та неповним зясуванням обставин справи, що призвело до невірних висновків, а тому є незаконним і необґрунтованим. На думку апелянта, договором чітко передба-чено суму щомісячної оплати. Крім того, виставлення рахунків Відповідачеві підтверджується під-писами на рахунках №12 від 10.10.2014р. та №7 від 19.05.2015р., а також в журналі вихідних доку-ментів, з яких вбачається, що договір та вказані рахунки підписано однією особою. Крім того, ори-гінали цих документів оглянуті у судовому засіданні. Скаржник зазначає, що вимога суду про на-дання доказів виставлення рахунків Підприємцю не ґрунтується на вимогах законодавства та умо-вах договору на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 18.07. 2014р. Вважає, що суд не врахував правову природу виникнення даного зобовязання, а саме на підставі рішення виконкому Дубенської міської ради. Пунктом 2.1 договору передбачено обовя-зок Відповідача своєчасно і в повному обсязі перераховувати кошти за договором.(арк.справи 79-80).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2015р. прийнято до про-вадження апеляційну скаргу Позивача, справу призначено до слухання на 03.11.2015р.(арк.справи 76).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 03.11.2015р. представник Скаржника підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідач не забезпечив явку представника, хоч про час та місце розгляду скарги був пові-домлений у встановленому порядку. Разом з тим така неявка не перешкоджає розгляду справи по суті з урахуванням того, що ухвалою від 24.09.2015р. явка сторін обовязковою не визнавалась. (арк.справи 76, 89).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши ма-теріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстан-ції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчим комітетом Дубенської міської ради прийня-то рішення від 17.07.2014р. №249 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на розміщення зовнішньої реклами на території м.Дубно». Вирішено надати дозвіл ПП ОСОБА_2 на розміщення реклам-них конструкцій в кількості 10 штук, розміром 1,9х3 м по вул.М.Грушевського в м.Дубно термі-ном на 5 років.(арк.справи 14).

Матеріали справи свідчать, що 26.06.2014р. Підприємець подав заяву міському голові міста Дубно про надання дозволу на розміщення реклами з додатком-дозволом №52 на тимчасове кори-стування місцями розташування спеціальних конструкцій.(арк.справи 15, 16-17).

З матеріалів справи вбачається, що Управління архітектури, будівництва та земельних пи-тань Дубенської міської ради та ФОП ОСОБА_2-розповсюджувач уклали договір на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 18.07.2014р. (надалі в тексті До-говір), відповідно до п.1.1 якого Управління на правах власника надає розповсюджувачу в тимча-сове платне користування місця для розташування спеціальних конструкцій згідно із поданою роз-повсюджувачем заявою, яка є невідємною частиною Договору. Розповсюджувач сплачує в місце-вий бюджет плату за тимчасове користування місцями розташування своїх конструкцій, згідно з виставленим рахунком.(арк.справи 18-19).

Розповсюджувач зобовязується своєчасно і в повному обсязі перераховувати на бюджетний рахунок міста 570 грн. в місяць. Оплата має бути проведена щомісячно на протязі трьох банківських днів з моменту отримання від управління рахунку. При простроченні нараховується пеня в розмірі 0,5% від зазначеної суми.(п.п. 2.1, 2.2 Договору).

Договір набирає чинності з дня підписання і діє 5 років.(п.1.3 Договору). Договір підписано уповноваженими представниками сторін, скріплено відтиском печатки Управління.(арк.справи 19).

В матеріалах справи містяться копії рахунків-фактур, виписаних Управлінням ФОП ОСОБА_2 №12 від 10.10.2014р. на суму 1 380 грн., №17 від 02.12.2014р. на суму 3 102 грн. 60 коп., № 2 від 10.02.2015р. на суму 4 263 грн. 81 коп. та №7 від 19.05.2015р. на суму 6 431 грн. 59 коп.(арк. справи 45-48). Доказів надсилання Відповідачеві вказаних рахунків матеріали справи не містять, однак на рахунках №12 та №7 містяться відмітки про отримання.(арк.справи 45-зворот, 48).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час провадження у справі Позивач надав суду першої інстанції адресований ОСОБА_2 лист міського голови м.Дубно від 12.02.2015р. №636/05-02-18/15 про збільшення з 01.01.2015р. плати за Договором до 711 грн. 93 коп.(арк.спра-ви 44). Проте, доказів надсилання чи вручення Відповідачеві даного листа матеріали справи також не містять.

Пропозиція сплатити 4 263 грн. 81 коп. заборгованості, яка вбачається з листа Управління від 05.03.2015р. №142-52 залишена Підприємцем без відповіді та без задоволення.(арк.справи 22).

Вважаючи, що сума заборгованості складає 6 840 грн., на підставі ст.ст. 612, 625 ЦК України та п.2.2 Договору Позивач нарахував 34 грн. 30 коп. пені, 3 889 грн. 01 коп. втрат від інфляції та 205 грн. 76 коп. -3% річних.(арк.справи 3, 26-28).

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і про-цесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з ог-ляду на наступне:

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) гос-подарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Предметом даного спору є стягнення боргу та пені за договором оренди.

Згідно зі статтею 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, ін-ших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських дого-ворів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногоподарського ін-тересу.

Матеріалами справи стверджено, що 18.07.2014р. з моменту укладення Договору між сто-ронами виникли відносини оренди (найму), оскільки такі відповідають визначенню, наведеному у ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містять ч.ч. 1, 6 ст.283 ГК України.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється догово-ром найму.(ст.762 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається і судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно пунк-тів 2.1, 2.2 Договору у Відповідача виникли зобовязання щомісячно сплачувати на визначений ра-хунок по 570 грн. в погодженому порядку, а саме на протязі трьох банківських днів з часу отри-мання від Управління рахунку. Разом з тим, місцевий суд надав перевагу лише умові Договору про оплату в триденний строк з часу отримання рахунку і дійшов висновку, що доказів надіслання ра-хунків за всі 12 місяців Позивачем не надано.(арк.справи 58).

Проте, колегія суддів вважає такий висновок безпідставним, приймаючи до уваги, що обо-вязку Управління щомісяця виставляти рахунок Договір не передбачає, а матеріали справи не міс-тять як жодних доказів сплати Відповідачем за користування місцями для розташування спеціаль-них конструкцій, так і належних доказів вручення чи надсилання Відповідачеві рахунків №17 від 02.12.2014р. та №2 від 10.02.2015р. Однак, судом першої інстанції не було враховано, що на рахун-ках №12 від 10.10.2014р. і №7 від 19.05.2015р. містяться відмітки Відповідача про їх отримання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в жодне з трьох засідань місцевого суду Від-повідач не зявився, доказів оплати, заперечень чи пояснень стосовно претензії від 05.03.2015р. та позовних вимог судам першої та апеляційної інстанцій Відповідач не подав. Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави сумніватись в твердженнях Позивача.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязан-ня або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає вико-нанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.(ст.ст. 526, 530 ЦК Ук-раїни).

Тому, вирішуючи даний спір, апеляційний суд вважає, що оскільки матеріали справи не мі-стять доказів погодження сторонами збільшення плати до 711 грн. 93 коп. згідно листа міського го-лови від 12.02.2015р.(арк.справи 44) протягом спірного періоду Договір діяв в редакції 18.07.2014 року і його умови Позивач виконав у повному обсязі, проте зобовязання щомісячно сплачувати 570 грн. на рахунок місцевого бюджету Відповідач не виконав.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що відповідно до п.2.2 Договору Позивач пови-нен був виставляти до оплати рахунки. З урахуванням приписів ст.253 ЦК України щодо початку перебігу строку та факту отримання Відповідачем рахунків №12 від 10.10.2014р. за липень-вере-сень 2014р. на суму 1 380 грн. та №7 від 19.05.2015р. за період липень 2014р. травень 2015р. на суму 6 431 грн. 59 коп., колегія суддів не погоджується з висновком, що подія з якою повязана оплата за Договором так і не настала, що зумовило відмову місцевим судом в задоволення позову. (арк.справи 45, 48).

Разом з тим, представник Позивача в судовому засіданні 03.11.2015р. уточнив, що суми до сплати виставлені з урахуванням ПДВ, проте не пояснив підстав нарахування і зазначення в ра-хунку №7 від 19.05.2015р. за період липень 2014р. травень 2015р. суми 6 431 грн. 59 коп. Тому, ко-легія суддів вважає, що згідно п.2.1 Договору, до оплати за період 18.07.2014р. 31.05.2015р. нале-жить 5 940 грн. 00 коп., а не 6 399 грн. 60 коп., як зазначено в рахунку №7.

З мотивів, зазначених вище, обґрунтованою і такою, що підлягає до стягнення з Відповіда-ча є частина заявленої суми, а саме 5 940 грн. 00 коп.

Позивач також заявив додаткові грошові вимоги.

На підставі ст.230 ГК України, ст.549 ЦК України та п.2.2 Договору до стягнення заявлено 34 грн. 30 коп. пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, яка діяла в період з 17.07.2014р. по 18.07.2015р.(арк.справи 26-29).

Перевіривши з підстав ст.231, ч.6 ст.232 ГК України, ст.549 ЦК України, ст.ст.3, 4 Закону Ук-раїни «Про відповідальність за невиконання грошових зобовязань» правильність нарахування пені апеляційний суд зазначає, що за відсутності доказів отримання Відповідачем рахунків №17 від 02.12.2014р. на суму 3 102 грн. 60 коп. та №2 від 10.02.2015р. на суму 4 263 грн. 81 коп. Позивачем при обчисленні застосовано неправильні строки та суми. Тому, згідно розрахунку, здійсненого апе-ляційним судом Позивач мав право на нарахування пені в сумі 806 грн. 26 коп., проте заявив лише 34 грн. 30 коп., які й підлягають стягненню з Відповідача згідно ст.33 ГПК України.

Перевіривши нараховані згідно ст.625 ЦК України суми втрат від інфляції та 3% річних, ко-легія суддів дійшла висновку, що за загальний період з жовтня 2014р. по липень 2015р. Позивач був вправі нарахувати 722 грн. 37 коп. інфляційних втрат та 52 грн. 90 коп. -3% річних, однак заявив до стягнення 3 899 грн. 01 коп. інфляційних втрат та 205 грн. 76 коп. -3% річних за користування кош-тами.

Тому згідно ст.33 ГПК України, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають 722 грн. 37 коп. інфляційних втрат та 52 грн. 90 коп. -3% річних.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що позов підлягає частковому за-доволенню, а оскаржене рішення скасуванню.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на встановлені Рівненським апеляційним господарським судом обставини в сукуп-ності, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, визнаються апеляційним судом такими, що зумовлюють скасування оскаржуваного рішення з підстав п.п. 1, 3 ч.1 ст.104 ГПК України, через не-повне зясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків обстави-нам справи, що призвело до прийняття неправильного судового рішення.

Як наслідок, у звязку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.49 ГПК України, підлягають розподілу і судові витрати у даній справі. З Підприємця на користь Управління нале-жить стягнути 1 124 грн. 20 коп. судового збору за подання позову та 1 236 грн. 62 коп. за подан-ня апеляційної скарги.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради на рішення господарського суду Рівненської області від 01.09.2015р. у справі №918/ 830/15 задоволити.

2. Рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволи-ти частково.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м.Дубно, вул. Мирогощанська, 38, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради (м.Дубно, вул.Замкова, 4, ):

5 940 грн. 00 коп. основного боргу,

34 грн. 30 коп. пені,

722 грн. 37 коп. втрат від інфляції,

52 грн. 90 коп. -3% річних.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м.Дубно, вул. Мирогощанська,38, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради (м.Дубно, вул.Замкова,4, ) 1 124 грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору за подання позову.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м.Дубно, вул. Мирогощанська,38, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради (м.Дубно, вул.Замкова,4, ) 1 236 грн. 62 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Надати місцевому господарському суду доручення про видачу наказів.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

8. Справу №918/830/15 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.