ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.11.15р. Справа № 904/8728/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна", м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача:ОСОБА_1, довіреність №1 від 05.08.2015р.;

від відповідача: не з'явився ;

від третьої особи: ОСОБА_2, довіреність № 30 від 29.09.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Концерн "Весна" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: на будівлю теплопункту літ. А-1, площею 86,9 кв.м., №1 димову трубу, № 2 огорожу, І мостіння, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул.Молодогвардійська, буд. 45-Д.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Вищевказане нерухоме майно було збудовано у 1987 році та обліковано на відокремленому балансі Орендного підприємства «Дніпропетровський радіозавод», правонаступником якого є акціонерне товариство відкритого типу «Концерн «Весна». Товариство з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна» було створене внаслідок перетворення акціонерного товариства відкритого типу «Концерн «Весна». Як зазначає позивач, він добросовісно заволодів вищевказаним майном та продовжує відкрито, безперервно ним володіти з 10.04.1991р. (часу створення Орендного підприємства «Дніпропетровський радіозавод»), що надає йому право просити суд про визнання права власності на це майно.

Ухвалою суду від 30.09.2015р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 15.10.2015р.

15.10.2015р. відповідач подав до суду відзив на позов, просив відмовити у позові.

15.10.2015р. в судовому засіданні оголошено перерву до 09.11.2015р.

У судове засідання з'явились представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 15.10.2015р., в якому відображені відомості про явку сторін.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів №232/5 від 10.04.1991р. був зареєстрований Статут орендного підприємства «Дніпропетровський радіозавод».

Як вбачається із Статуту Акціонерного товариства відкритого типу «Концерн «Весна» (перереєстрованого 31 січня 1995 р.), це акціонерне товариство створено шляхом реорганізації викупленого у держави цілісного майнового комплексу Орендного підприємства «Дніпропетровський радіозавод».

В свою чергу відповідно до статуту Товариство з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна», що зареєстроване Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 12.09.2012р., номер запису 0056059, є правонаступником АТВТ «Концерн «Весна» .

Згідно технічного паспорту №744ц від 02.09.2015 р. будівля теплопункту літ. А-1, загальною площею - 86,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, буд. 45-Д, була збудована в 1987 році.

Як зазначає позивач, саме з 10.04.1991 р. - часу створення правопопередника позивача (ОП «Дніпропетровський радіозавод») позивач заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном, яке обліковується на його самостійному балансі. До цього чужого майна, власник якого невідомий позивачу, відноситься й будівля теплопункту літ. А-1, загальною площею - 86,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, буд. 45-Д, яку позивач використовує у своїй основній діяльності зі здавання в оренду нерухомого майна іншим суб'єктам господарювання.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 45745367 від 16.10.2015р. станом на 16.10.2015р. об'єкт нерухомого майна - будівля теплопункту літ. А-1, загальною площею - 86,9 кв.м. (яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, буд. 45-Д) не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо вищевказаного об'єкту нерухомого майна відомості ( а.с.64).

15.10.2015р. відповідач подав до суду відзив на позов, просив відмовити у позові.

У письмових поясненнях третя особа вказала, що при приватизації АТ «Концерн «Весна», правонаступником якого є ТДВ «Концерн Весна», із вартості цілісного майнового комплексу створеного акціонерного товариства відкритого типу «Концерн «Весна» було вилучено майно на загальну суму 42882,0млнюкрб., в т.ч.: що належить орендарю -42606,0млн.крб., державного житлового фонду -138,0млн.крб., обєкти, які не підлягають приватизації 138,0млн.крб. На теперішній час відповідно до даних інформаційно-пошукової системи «Майно, що не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, обліковується господарськими організаціями або залишилося після ліквідації підприємств та організацій» за ТДВ «Концерн Весна» будівлю теплопункту за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Молодогвардійська, буд. 45-Д, не значиться.

Предметом спору по цій справі є вимоги позивача про визнання за ним права власності на зазначене у позові нерухоме майно за набувальною давністю.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 Цивільного кодексу України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 Цивільного кодексу України).

Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. (ч.1,2 ст. 344 Цивільного кодексу України).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

З поданого акту приймання-передачі основних засобів від 15.09.1987р. вбачається , що на підставі рішення Дніпропетровського міськвиконкому теплопунк за адресою вул. Молодогвардійська, буд. 45 було передано Дніпропетровському радіозаводу.

Однак, по-перше, належить звернути увагу, що вказана адреса буд.45, а не буд.45Д (як зазначено в технічному паспорті). По-друге, згідно поданих позивачем документів статут орендного підприємства «Дніпропетровський радіозавод» був зареєстрований рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів №232/5 від 10.04.1991р., а акт датований 1987 роком тобто відсутні будь-які докази того, що саме орендне підприємство «Дніпропетровський радіозавод», правонаступником якого є позивач, з 10.04.1991р. володіла спірним майном.

Позивач подав власну довідку, що спірне майно було обліковано на балансі його правопопередника з 10.04.1991р., однак суд не вважає такий доказ належним.

Крім того, у позовній заяві позивач посилався на те, що будівлю теплопункту за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, буд. 45-Д, він використовує у своїй основній діяльності зі здавання в оренду нерухомого майна іншим суб'єктам господарювання, однак відповідних доказів не надав.

Тобто, наразі, позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження відкритого, безперервного володіння спірним нерухомим майном протягом десяти років.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги ТДВ «Концерн Весна» про визнання за ним за набувальною давністю права власності на зазначене у позові нерухоме майно необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позовна заява здана позивачем до канцелярії сулу 30.09.2015р. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата з 1 січня 2015 року становить 1 218 грн. При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 067,00 грн. згідно з платіжним дорученням №1332 від 30.09.2015р., замість 1218,00 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 849,00 грн. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За викладеного, з державного бюджету України підлягає поверненню позивачу надмірно сплачений судовий збір в розмірі 849,00 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 1218,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Повернути Товариству з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна» (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд. 68, ) із державного бюджету України судовий збір розмірі 849,00 грн., перерахований згідно з платіжним дорученням №1332 від 30.09.2015р., яке знаходиться в матеріалах справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.11.2015

Суддя ОСОБА_3