ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" листопада 2015 р. Справа № 918/485/14

За позовом Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україн

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про стягнення в сумі 53 402 043 грн. 25 коп.

Суддя Марач В.В. розглянувши заяву ТзОВ "Рівнетеплоенерго" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу суду від 01.12.2014 року

За участю представників

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2014 року господарським судом Рівненської області було прийнято рішення у справі №918/485/14 за позовом ПАТ НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Рівнетеплоенерго" про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №13/3183-ТЕ-28 від 28.12.2012 року в сумі 53 402 043,25 грн.. Позов задоволено частково.

01.09.2014 року Рівненським апеляційним господарським судом було прийнято постанову у справі №918/485/14, відповідно до якої рішення суду першої інстанції від 08.07.2014 року змінено, викладено п. 2, 3 його резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» (33027, м. Рівне, вул. Галицького, 27, м. Рівне, код ЄДРПОУ 3659808) на користь Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, місто Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 6, ) - 49 432 822,49 грн. основного боргу, 1 835 355,25 грн. пені, 733 543,21 грн. 3% річних, 604 260,07 грн. інфляційних втрат та 73 067,02 грн. судового збору.

01.12.2014 року на примусове виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 01.09.2014 року у зазначеній справі, місцевим господарським судом видано наказ.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 27.04.2015 року по справі №918/485/14, вищевказаний наказ визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 49 432 822,49 грн. основного боргу. Таким чином, на даний момент наказ господарського суду Рівненської області №918/485/14 від 01.12.2014 р. підлягає виконанню на загальну суму 3 246 225,55 грн., з яких: 1 835 355,25 грн. пені, 733 543,21 грн. 3% річних, 604 260,07 грн. інфляційних втрат та 73 067,02 грн. судового збору.

03.04.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47110082 про примусове виконання рішення суду у справі № 918/485/14.

04.11.2015 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулося до господарського суду з заявою про визнання наказу від 01.12.2014 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 835 355,25 грн. пені, 733 543,21 грн. 3% річних, 604 260,07 грн. інфляційних втрат. Подану заяву ОСОБА_1 мотивує наступним.

06.06.2015 набрав чинності Закон України від 14.05.2015 № 423-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - Закон № 423- VIII).

Цим Законом внесено зміни до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Зокрема, статтю 18 Закону доповнено частиною 13 такого змісту:

"13. Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини".

На день набрання чинності Законом №423-VIII в обліку обох підприємств, і НАК "Нафтогаз України" і ТОВ «Рівнетеплоенерго» значилася заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року (сума основного боргу) за договорами укладеними до цієї дати, а саме:

1. За договором №13/3184-БО-28 від 28.12.2012 p., в сумі 2 917 230,24 грн. (судовий наказ №918/483/14).

2. За договором №14/2608/11 від 30.09.2.011 р. (судовий наказ №918/2063/13), 5 750 641,84 грн..

03.09.2013 року, в межах строків визначених Законом України 423-VIII, ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснило повне погашення суми основного боргу за спожитий природний газ спожитий до 01.01.2014 року, що підтверджується платіжними дорученнями.

За таких умов, ТОВ «Рівнетеплоенерго» вважає, що виконавши умови, передбачені Законом 423-VIII, отримало право на списання пені, штрафних та фінансових санкцій, які підлягають стягненню за рішенням суду.

Публічне акціонерне товариство Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» надало суду письмові заперечення на заяву ТОВ «Рівнетеплоенерго» в яких зазначає, що Відповідач стверджує, що ним 03.09.15 здійснено погашення заборгованості за спожитий до 01.01.14 природний газ, у зв'язку з чим заборгованість відсутня. Отже ним виконані вимоги Закону, у зв'язку з чим перешкод для припинення зобов'язань та списання нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат, як це передбачено Законом № 2467 не має.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про визнання наказу суду від 01.12.2014 року таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

На виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 01.09.14 у справі № 918/485/14 господарським судом Рівненської області 01.12.2014 видано наказ на примусове виконання рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 49 432 822,49 грн. основного боргу, 1 835 355,25 грн. пені, 733 543,21 грн. З % річних, 604 260,07 грн. інфляційних втрат та 73 067,02 грн. судового збору.

Вказаний наказ № 918/485/14 перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з 03.04.15 (ВП № 47110082).

06.06.2015 набрав чинності Закон України від 14.05.2015 № 423-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - Закон № 423- VIII).

Цим Законом внесено зміни до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010 №2467-VI (далі Закон №2467-VI). Зокрема, статтю 18 Закону доповнено частиною 13 такого змісту:

"13. Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін.

Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України».

Тобто для застосування ч.13 ст.18 Закону № 2467-VI до правовідносин між Сторонами справи № 918/485/14 необхідні наступні умови:

1. наявності у Відповідача заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014, на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»;

2. погашення такої заборгованості Відповідачем протягом 3-х місяців з дня набрання чинності вищевказаним Законом;

3. наявності заборгованості у Відповідача за природний газ, спожитий після 01.01.14 та до 31.12.14;

4. наявності договору реструктуризації заборгованості за природний газ, спожитий після 01.01.14 та до 31.12.14.

Рішення по вказаній справі прийнято у зв'язку із неналежним виконанням Відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.12 № 13/3183-ТЕ-28 (далі -Договір).

В ході розгляду вказаної справи судом було встановлено, що на виконання умов Договору протягом січня-квітня, серпня-грудня 2013 року, січня 2014року Позивач поставив Відповідачу природний газ на загальну суму 62 675 918,07 грн.

Всупереч умовам Договору, свої зобов'язання Відповідач виконав неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 49 432 822,49 грн., яка остаточно була погашена Відповідачем 27.10.2014 р..

Вказані обставини були також встановлені господарським судом Рівненської області у вказаній справі при винесенні 27.04.2015 ухвали про задоволення заяви відповідача про визнання наказу суду від 01.12.2014 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення основного боргу у розмірі 49 432 822,49 грн. у зв'язку з фактичною сплатою зазначеної суми Відповідачем.

Таким чином на день набрання чинності Законом № 423-VIII (06.06.15) заборгованість за спожитий природний газ до 01 січня 2014 року за договором купівлі-продажу природного газу від 28.12.12 № 13/3183-ТЕ-28 у Відповідача була відсутня.

Зазначене також підтверджується копією листа Відповідача від 03.09.15 № 03-05/2756/2142, доданого до заяви, відповідно до якого станом на 06.06.15 у Відповідача була непогашеною заборгованість за спожитий до 01.01.14 природний газ у розмірі 8 667 872,08 грн. (за договором № 13/3184-БО-28 справа № 918/483/14 та договором № 14/2608/11 справа №918/2063/13).

Отже заборгованість за природний газ, спожитий до 01 січня 2014 року була відповідачем погашена станом на 06.06.2015р., що виводить сторін за межі можливості списання штрафних санкцій

Таким чином суд приходить до висновку, що норми ч. 13 ст.18 Закону №2467-VI не розповсюджують свою дію на вказані правовідносини в контексті визнання наказу по справі № 918/485/14 таким, що не підлягає виконанню.

Крім того суд звертає увагу, що із змісту вищевказаної ч.ІЗ ст.18 Закону № 2467, вбачається, що передбачене нею списання пені, штрафних та фінансових санкцій слід розглядати як невід'ємну частину реструктуризації заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, не погашеної на день набрання чинності Законом №423, шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Отже списання зазначених сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України), і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї ч. 13 ст.18 Закону №2467.

Іншого порядку списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій на сьогодні чинним законодавством не передбачено. Доказів укладення договору про реструктуризацію заборгованості суду не надано

Відповідачем, при поданні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, належних доказів, що доводять дотримання ним умов необхідних для списання пені, штрафних та фінансових санкцій, подано не було.

В якості доказів своєї позиції Відповідачем надано лише копії:

листа від 03.09.15 № 03-05/2756/2142 про погашення заборгованості за спожитий до 01.01.14 природний газ;

Акту звіряння розрахунків заборгованості за спожитий природний газ, що виникла на 01.01.14;

наказу від 17.09.15 № 331 Про створення комісії з питань реструктуризації та списання заборгованості за спожитий природний газ;

протоколу з питань реструктуризації та списання (пені, штрафних та фінансових санкцій) від 18.09.15;

листа від 23.09.15 № 03-05/3091/2368 про списання пені, штрафних та фінансових санкцій, які підлягають стягненню на підставі рішення суду.

Фактично Відповідач прийняв в односторонньому порядку рішення про списання самому собі своєї заборгованості перед Позивачем.

Також суд зазначає, що на момент звернення Відповідача до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (04.11.2015р.) Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010 №2467-VI, на який Відповідач посилається, як на підставу своїх вимог, втратив чинність з 1 жовтня 2015 року згідно із Законом України від 9 квітня 2015 року N 329-VIII.

Відповідно до частини другої статті 117 ГПК України господарський суд ухвалою визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Пунктом 3.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» та частиною четвертою статті 117 Господарського процесуального кодексу України встановлені підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: - якщо його видано помилково; - якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, частина 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Заявник - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" не довів належними доказами існування законних підставі для визнання наказу суду від 01.12.2014р. у справі №918/485/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 835 355,25 грн. пені, 733 543,21 грн. 3% річних, 604 260,07 грн. інфляційних втрат.

Керуючись ст.ст.86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" в задоволенні заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу суду від 01.12.2014року у справі №918/485/14 в частині стягнення 1 835 355,25 грн. пені, 733 543,21 грн. 3% річних, 604 260,07 грн. інфляційних втрат .

Суддя Марач В.В.