КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р. Справа№ 910/14667/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників

від позивача: Бриль П.О. - дов. від 26.12.2014 року № 58-Д

від відповідача: Гаценко О.М. - дов. від 03.08.2015 року № 194/39

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2015 року

у справі № 910/14667/15 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „Бізнесінформаудит" (м. Київ)

про стягнення 24 514 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „Бізнесінформаудит" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті комунальні послуги фактично за період з 29.09.2010 року по 31.01.2014 року в сумі 13 822 грн. 59 коп. (сума основного боргу - 12 750 грн. 26 коп., + втрати від інфляційних процесів - 732 грн. 61 коп. + 3% річних - 339 грн. 73 коп. (разом з переданим КП „Золотоустівська" боргом)), та про стягнення заборгованості за комунальні послуги за договором № З-039 за період з 04.11.2011 року по 07.07.2014 року в сумі 10 692 грн. 28 коп. (із них основного боргу - 8 372 грн. 66 коп., сума інфляційних втрат 1 658 грн. 55 коп., 3% річних - 661 грн. 07 коп.).

Рішенням від 07.08.2015 року господарський суд міста Києва в задоволенні позовних вимог КП „ЦОС Шевченківського району" відмовив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду КП „ЦОС Шевченківського району" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2015 року по справі № 910/14667/15 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 року апеляційну скаргу КП „ЦОС Шевченківського району" було прийнято до провадження та призначено розгляд справи № 910/14667/15 у судовому засіданні за участю представників сторін.

В судовому засіданні 06.10.2015 року оголошувалася перерва до 29.10.2015 року до 10 год. 45 хв.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 року склад судової колегії змінювався. Новий склад суду розпочав розгляд апеляційної скарги спочатку. Присутні в представники сторін не заперечували проти розгляду апеляційної скарги новим складом суду в судовому засіданні 29.10.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги. Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у запереченні на апеляційну скаргу.

Новий склад суду, дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи 01.07.2004 року Акціонерна енергопостачальна компанія „Київенерго" (постачальник) та Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва (споживач) уклали договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 33-0621, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в даному договорі.

Відповідно до п. 2.2 договору від 01.07.2004 року № 33-0621 постачальник зобов'язується безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності зі споживачем для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1.

Згідно п. 2.3.1 договору від 01.07.2004 року № 33-0621 споживач зобов'язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку 2.

20.04.2005 року Відкрите акціонерне товариство „Акціонерна компанія „Київводоканал" (постачальник) та Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (абонент) уклали договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 05618/2-10, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізацій м. Києва, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах даного договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994 року за №165/374, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року № 37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002 року за № 403/6691, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за даним договором.

27.07.2011 року Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, правонаступником якого є Комунальне підприємство „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (виконавець), та Товариство з обмеженою відповідальністю „Аудиторська фірма „Бізнесінформаудит" (споживач) уклали договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 3-039, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно п. 1.2 договору від 27.07.2011 року № 3-039 споживач є орендарем нежитлових приміщень, вказаних у додатку № 1 до договору на підставі договору позички власником нежитлового приміщення за адресою: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 17-А, загальною площею 117,3 кв.м на підставі Інвестиційного контракту від 10.10.2000 року № 27 та акту приймання-передавання приміщення під офіс від 21.01.2002 року № 27/1.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору від 27.07.2011 року № 3-039 плата за надані послуги за наявності засобів обліку справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (надалі - правила), а у разі його відсутності або несправності за нормативами (нормами) споживання.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 30 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.п. 3.1, 3.3 договору).

Пунктами 4.2.1, 4.4.1 договору від 27.07.2011 року № 3-039 визначено, що виконавець зобов'язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, правил та цього договору, а споживач в свою чергу зобов'язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Даний договір укладається на 1 (один) рік і набирає чинності з 01.01.2012 року. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (п. 9.1 договору).

Як вбачається із пояснень позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем з оплати наданих послуг, утворилася заборгованість за період з 29.09.2010 року по 01.08.2011 року у розмірі 12 750 грн. 26 коп., а також за період з 04.11.2011 року по 07.07.2014 року у розмірі 8 372 грн. 66 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що 12 750 грн. 26 коп. заборгованості станом на 01.08.2011 року виникла на підставі іншого договору, ніж той що укладений між сторонами.

А між сторонами взагалі відсутні акти приймання-передавання послуг опалення та водопостачання станом на вказану дату, підписані сторонами, та/або інші двосторонні документи, які б підтверджували факт надання відповідачем та приймання відповідачем послуг на заявлену суму.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позивачем не доведено суду існування у відповідача заборгованості у розмірі 12 750 грн. 26 коп. за період з 29.09.2010 року по 01.08.2011 року.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованих на вищезазначену суму боргу (12 750 грн. 26 коп.) втрат від інфляції у розмірі 732 грн. 61 коп. та 3% річних у розмірі 339 грн. 73 коп. за період з 29.09.2010 року по 31.01.2014 року.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 8 372 грн. 66 коп., інфляційних у розмірі 1 658,55 грн. та 3% річних у розмірі 661 грн. 07 коп. за період з 04.11.2011 року по 07.07.2014 року.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.09.2010 року по 06.07.2012 року, підписаний сторонами без зауважень, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.07.2012 року становить 4 478 грн. 20 коп.

Акт звірки взаємних розрахунків, хоча і не є доказом виникнення прав і обов'язків, може і має оцінюватись судами у випадку сумнівів щодо існування правовідносин та виконання зобов'язання.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що наявні у матеріалах справи документи є первинними документами бухгалтерського обліку, належними та допустимими письмовими доказами, що підтверджують існування між сторонами спору зобов'язальних правовідносин.

Підписавши акт звірки взаємних розрахунків без зауважень, відповідач вчинив дії, що підтверджують існування правовідносин та виконання зобов'язання за договором.

Такого ж правового висновку дійшов і Вищий господарський суд України у постанові від 15.04.2014 року у справі № 920/1782/13.

Відповідачем було повністю сплачено існуючу заборгованість у розмірі 4 478 грн. 20 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 01.08.2012 року № 135.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що при цьому матеріали справи не містять, а позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання відповідачеві послуг на заявлену до стягнення суму 8 372 грн. 66 коп., яка на думку позивача є неоплаченою.

Так в матеріалах справи відсутні будь-які належним чином складені докази нарахування АЕК „Київенерго" та ВАТ „АК „Київводоканал" вартості спожитої теплової енергії, а також поставленої води та прийнятих стоків у спірний період.

Більш того, відповідно до п. 2.1 договору від 27.07.2011 року № 3-039 плата за надані послуги за наявності засобів обліку справляється за їх показаннями, проте позивачем не було надано суду жодного акту про зняття показників з лічильників з метою підтвердження факту споживання послуг на суму 8 372 грн. 66 коп. у період з 04.11.2011 року по 07.07.2014 року.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно відмовив у стягненні з відповідача 8 372 грн. 66 коп. заборгованості, оскільки позивачем не було доведено факту надання послуг на зазначену суму.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованих на вищезазначену суму боргу (8 372 грн. 66 коп.) втрат від інфляції у розмірі 1 658 грн. 55 коп. та 3% річних у розмірі 661 грн. 07 коп. за період з 04.11.2011 року по 07.07.2014 року.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, а тому відсутні підстави для скасування рішення господарського суду.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2015 року у справі № 910/14667/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2015 року у справі № 910/14667/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/14667/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім