РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р. Справа № 906/523/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Тимошенко О.М.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Фермерського господарства "Кухарук" на рішення господарського суду Житомирської області від 11.08.15 р.

у справі № 906/523/15 (суддя Ляхевич А.А. )

позивач ОСОБА_1 господарство "Кухарук"

відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр"

про визнання недійсним договору на виконання сільськогосподарських робіт №475 від 13.05.2014р.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.10.2015 року по 09.11.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 11.08.2015 року у справі №906/523/15 в позові Фермерського господарства "Кухарук" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" про визнання недійсним договору на виконання сільськогосподарських робіт №475 від 13.05.2014р. - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні представники сторін повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.05.2014 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" (підрядник/відповідач) та ОСОБА_1 господарством "Кухарук" (замовник/позивач) був укладений договір №475 на виконання сільськогосподарських робіт (далі - договір №475, т.1, а.с.12-15), відповідно до п.п. 1,2 ст.1 якого підрядник зобов'язувався за завданням та по заявкам замовника, власними силами виконати сільськогосподарські роботи, що визначені у цьому договорі на території полів замовника, а замовник зобов'язувався прийняти та оплатити виконану роботу. Конкретний перелік наданих сільськогосподарських послуг, у витрати яких включено вартість мінеральних добрив та строки виконання визначаються сторонами у відповідних додатках до цього договору.

В пункті 1 ст. 2 договору № 475 сторони домовились, що не пізніше ніж за 3 (три) дня до початку виконання робіт, замовник надсилає підряднику замовлення на виконання сільськогосподарських робіт, з визначенням видів та кількості робіт.

Факт виконання кожного обсягу робіт підтверджується сторонами актом приймання-передачі виконаних робіт, який підписується сторонами не пізніше 3 (трьох) діб з моменту закінчення підрядником виконання робіт, за кожним обсягом (п.3 ст.2 договору №475).

Пунктом 1 статті 5 договору № 475 сторони погодили, що ціна цього договору складається з вартості робіт підрядника, вартість яких зазначається у додатках до договору, при цьому ціна договору остаточно визначається по фактично виконаних об'ємах робіт підрядником згідно актів приймання-передачі виконаних робіт.

Розрахунок за виконані роботи проводиться поетапно після здачі відповідного обсягу роботи згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі виконаних робіт (пп.3.1. п.3 ст.5 договору №475).

Відповідно до специфікації - додатку №1 до договору №475, сторони домовилися про виконання підрядником робіт з внесення мінеральних добрив з вартістю мінеральних добрив та дискування, і зокрема: по полю №018/БИС на суму 69838,56грн., по полю №019/04БИС на суму 203192,27грн. та по полю №023/04 БИС 34302,77грн. (т.1, а.с.16-17). Загальна сума робіт відповідно до специфікації - додатку №1 до договору №475 від 13.05.2014р., погоджена сторонами, склала 307333,60 грн. (в т.ч.ПДВ).

30.05.2014 року між сторонами був складений акт виконання робіт (надання послуг) №61, в якому вказано перелік робіт (послуг), виконаних позивачем, а саме:

- послуги по внесенню мінеральних добрив в кількості 207,661 га на суму 103192,82грн.;

- послуги по дискуванню в кількості 207,661 га на суму 31149,25 грн.;

- послуги по внесенню мінеральних добрив (з вартістю добрив) в кількості 117,699га. на суму 121769,84 грн., що в загальній сумі разом з ПДВ склало суму 307334,29 грн. (т.1, а.с.18).

При цьому, в якості підстави складання акта виконання робіт (надання послуг) за №61 від 30.05.2014р. в акті вказано договір №475 від 01.10.2013 року.

У виставленому ТОВ "Сігнет-Центр" до оплати робіт рахунку від 30.05.2014р. №139 на суму 307334,29 грн. (т.1, а.с.79) також міститься посилання на договір №475 від 01.10.2013р. На підставі виставленого позивачем рахунку від 30.05.2014р. №139, відповідачем сплачено 200 000,00 грн. (т.1, а.с.11).

ФГ "Кухарук", посилаючись на те, що за договором на виконання сільськогосподарських робіт №475 від 13.05.2014 року роботи не проводились та не повинні були проводитися, а перерахування 05.06.2014 року ОСОБА_1 господарством "Кухарук" кошти в сумі 200 000,00 грн. на рахунок ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" було помилковим.

Зокрема, позивач посилається на те, що з договору неможливо встановити місце проведення відповідних робіт, оскільки ОСОБА_1 господарство "Кухарук" не має та не орендує "поля", а має на праві оренди лише земельні паї. Також, позивач вказує, що ні ТОВ "Сігнет-Центр", ні ФГ "Кухарук" не мали наміру проводити земельні роботи на відповідній території, дані роботи фактично і не були проведені, оскільки подібні види сільськогосподарських робіт проводяться в осінній період.

З огляду на викладене, позивач вказує про фіктивність договору на виконання сільськогосподарських робіт №475 від 13.05.2014 року, а тому звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання його недійсним на підставі ч.1,5 ст.203, ч.1 ст.215, ч.1 ст.234 ЦК України та ч.1 ст.207 ГК України.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору №475 на виконання сільськогосподарських робіт від 13.05.2014 року недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.10.2013 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" (підрядник/відповідач) та ОСОБА_1 господарством "Кухарук" (замовник/позивач) був укладений договір №475 на виконання сільськогосподарських робіт (далі - договір №475, т.2, а.с.45-48), відповідно до п.п. 1,2 ст.1 якого підрядник зобов'язувався за завданням та по заявкам замовника, власними силами виконати сільськогосподарські роботи, що визначені у цьому договорі на території полів замовника, а замовник зобов'язувався прийняти та оплатити виконану роботу. Конкретний перелік наданих сільськогосподарських послуг, у витрати яких включено вартість мінеральних добрив та строки виконання визначаються сторонами у відповідних додатках до цього договору.

Згідно пояснень позивача щодо наявності договору №475 на виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2013р., даний договір підписаний з метою покриття збитків, які міг понести відповідач у звязку з розірванням договорів оренди земельних ділянок (паїв), але оскільки дані договори у 2013 році не були розірвані, будь-яких робіт чи інших юридично значимих дій за даним договором не здійснювалося.

Відповідач щодо даного договору зазначив, що останній відповідно до усних домовленостей було складено ТОВ "Сігнет-Центр" та надіслано ФГ "Кухарук" для узгодження та підписання. Однак, про підписання договору №475 від 01.10.2013 року ОСОБА_1 господарством "Кухарук" відповідачу не було відомо до розгляду даної справи. Проте, оскільки договір №475 від 01.10.2013р. не був погоджений за ціною послуг (по договору від 01.10.2013р. - 342461,25грн., а за договором від 13.05.2015р. - 307333,60 грн.), то 13.05.2015р. для врегулювання правовідносин виконання підрядних робіт між товариством та ФГ "Кухарук" підписано договір №475 на виконання сільськогосподарських робіт, за яким фактично виконувались роботи та були перераховані кошти в сумі 200 000,00 грн.

При цьому, відповідач повідомив, що зазначення в рахунку на оплату №139 від 30.05.2014р. та акті виконаних робіт (надання послуг) №61 від 30.05.2014р. договору №475 від 01.10.2013р. замість договору №475 від 13.05.2014р. пояснюється тим, що після складення договору №475 від 01.10.2013р. бухгалтером товариства було внесено до реєстру договір №475 від 01.10.2013р., підписаний на той час в односторонньому порядку, тому при подальшому виготовленні у травні 2014 року вищевказаних документів - рахунку і акту виконаних робіт за номером договору 475 в обліковій базі товариства з'явилось помилкове посилання на договір від 01.10.2013р., що в свою чеогу підтверджується наявною в матеріалах справи бухгалтерською довідкою (т.1, а.с.78), за якою у зв'язку з допущенням технічної помилки при внесенні в програму 1С8 даним по договірних документах з ОСОБА_1 господарством "Кухарук", слід вважати правильним договір №475 на виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2013 р. з додатками; відповідно, в акті виконання робіт (надання послуг) №61 від 30.05.2014 р., податковій накладній від 30.05.2014 р., а також, в акті звірки взаємних розрахунків станом за період з 01.01.2014-01.07.2014 слід вважати за вірне посилання на договір №475 на виконання сільськогосподарських робіт від 13.05.2014 року.

Також слід зазначити, що роботи, обумовлені договором №475, та за ціною, обумовленою саме договором №475 від 13.05.2014 р., ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" були виконані фактично ще в 2013 році, за наявності усних домовленостей між сторонами, на стадії складення договору і надіслання пропозиції укладення договору №475 від 01.10.2013р. При цьому, роботи виконані ТОВ "Сігнет-Центр", як підрядником, не особисто, а ПП "ТехПродАгро".

Зокрема, виконання робіт з внесення безводного аміаку та дискування на земельних ділянках в с.Бистріївка, які відповідно до внутрішнього обліку господарства виділені за нумерацією полів з приставкою "БИС" (с.Бистріївка), та які були обумовлені ТОВ "Сігнет-Центр" і ФГ "Кухарук" об'єктами виконання робіт і зазначені у додатку №1 до договору №475 від 13.05.2014р., підтверджується не лише актом виконання робіт (надання послуг) №61 від 30.05.2014р., підписаного обома сторонами (т.1, а.с.18), а й актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаними між відповідачем та безпосереднім виконавцем робіт - ПП "ТехПродАгро" (т.1, а.с. 91-92) та шляховими листами відповідача (т.1, а.с.93-130).

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що вищезазначене в свою чергу підтверджує те, що у 2013 році ПП "ТехПродАгро" виконало для ТОВ "Сігнет-Центр" поставку безводного аміаку в господарство, надало послуги по перевезенню аміаку автотранспортом та виконало роботи по внесенню безводного аміаку в с.Бистриївка під урожай 2014 року на полі №019/04БИС, №023/04БИС, №026/04БИС. Подані ТОВ "Сігнет-Центр" шляхові листи (наряди) трактора складені щодо дискування полів №019/04БИС, №014/04БИС, №018/04БИС, №022/04БИС, №026/04БИС, №023/04БИС та №024/04БИС, а також внесення мінеральних добрив на ці поля в селі Бистріївка.

Щодо підтвердження права користування земельними ділянками та доводів позивача про те, що господарство не було в 2013 році титульним користувачем земельних ділянок, на яких розташовані вказані у додатку до договору №475 поля, слід зазначити таке.

Згідно довідки Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 16.06.2015 року за №178 земельні ділянки №№І, ІІ, VІ сформовані із земельних часток (паїв) і розташовані поза межами населеного пункту. Документального підтвердження хто використовує земельні ділянки в сільській раді немає. При цьому, в довідці зазначено, що візуально можна підтвердити, що у 2013 році частини земельних ділянок №№ І, ІІ обробляло ФГ "Кухарук", а інші частини і ділянку №VІ обробляло ТОВ "Сігнет-Центр", а у 2014 році земельні ділянки №№І, ІІ, VІ обробляло ФГ "Кухарук" (т.1, а.с.140).

Разом з тим, відповідно до зібраних у справі доказів та за відсутності детальної інформації по внутрішньому обліку Фермерського господарства "Кухарук" орендованих земельних ділянок (паїв) згідно із зазначеними в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх кадастровими номерами та відповідних їм полів, відповідно до веденої нумерації, з точністю ідентифікувати відповідність певного "поля" конкретній земельній ділянці із встановленим кадастровим номером, не вбачається можливим.

Проте, враховуючи пояснення сторін і наявні в матеріалах справи докази щодо розірвання договорів оренди землі орендодавцями відповідно до листів-повідомлень останніх у грудні 2013 року - березні 2014 року та оформлення права оренди землі ОСОБА_1 господарством "Кухарук" з квітня 2014 року, враховуючи інформацію (т.1, а.с.140) відповідно до запиту суду першої інстанції (т.1, а.с.137) по схемі упорядкування території Ружинського району Житомирської області, с.Бистріївка (т.1, а.с.75), суд першої інстанції вірно зазначив в оскаржуваному рішенні, що земельні ділянки, які перебували у 2013 році в користуванні ТОВ "Сігнет-Центр", з квітня 2014 року перейшли в користування на праві оренди ФГ "Кухарук".

При цьому, наявні в матеріалах справи проект договору №110 обміну правами користування земельними ділянками від 02.04.2014 р. з додатками до даного договору додатково підтверджують фактичну зміну орендаря земельних ділянок в с.Бистріївка з весни 2014 року на ФГ "Кухарук". В свою чергу, позивач зазначає, що про заплановану зміну землекористувача йому, як і відповідачу, було відомо з осені 2013 року.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що виконання робіт із дискування землі та внесення міндобрива - безводного аміаку доцільно проводити саме восени, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що замовлення майбутнім орендарем земельних ділянок (за мовчазною згодою тодішнього їх користувача) належного обробітку полів (дискування та внесення міндобрив) восени 2013 року під врожай 2014 року, до оформлення у встановленому порядку речового права на землю, не виключено відповідно до вимог чинного законодавства, і разом з тим пояснює як фактичне виконання замовлених підрядних робіт ще восени 2013 року, так і оформлення існуючих між сторонами правовідносин з виконання підрядних робіт вже в травні 2014 року, після належного оформлення замовником прав користування землею.

Відповідно до ч.1 ст.213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

Згідно п.8 ст.10 договору №475 від 13.05.2014 року після підписанння цього договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються предмету цього договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього договору.

Враховуючи, що згідно приписів ч.3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, інших госодарських зобов'язань між позивачем та відповідачем у 2013 або 2014 роках не існувало, предмет договору №475 від 13.05.2014 року повністю відповідає предмету сільськогосподарських робіт, виконаних у 2013 році на користь позивача, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що оспорюваний договір укладений сторонами щодо виконання сільськогосподарських робіт, виконаних відповідачем на користь позивача у 2013 році.

При цьому, заперечення позивача факту щодо виконання відповідачем замовлених ним робіт як у 2014 році, так і у 2013 році, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки згідно постанови Вищого господарського суду України від 06.07.2015р. у справі №906/1175/14 (т.2, а.с.53-54) при розгляді касаційної скарги ТОВ "Сігнет-Центр" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.04.2015р. у справі №906/1175/14 за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" до Фермерського господарства "Кухарук" про стягнення 113767,12 грн. заборгованості за договором №475 на виконання сільськогосподарських робіт від 13.05.2014р., у письмових поясненнях на апеляційну скаргу, на виконання вимог ухвал Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_1 господарство "Кухарук" вказало про те, що роботи позивачем виконувались в 2013 році.

Крім того, наявні в матеріалах справи докази підтверджують не лише виконання робіт за договором відповідачем, а й прийняття виконаних робіт ОСОБА_1 господарством "Кухарук" як замовником, відповідно до підписаного ним акту виконання робіт (надання послуг) №61 від 30.05.2014р.

При цьому, доводи апелянта про те, що керівник ФГ "Кухарук" ОСОБА_3 міг підписати акт помилково, разом із договором №475 від 13.05.2014 р., коли відповідачем надано було йому на підпис пакет документів, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки є лише припущеннями та будь-яким чином не обґрунтовані, незважаючи на неодноразове відкладення слухання справи судом першої інстанції для надання сторонами доказів в обґрунтування своїх доводів (позивач не надав суду будь-яких доказів з даного приводу - звернень до правоохоронних органів щодо підробки відповідачем документів, шахрайства останнього, тощо). Водночас слід зазначити, що будь-які дії керівника господарства, які він на власний ризик вчинив від імені підприємства, несуть певні юридичні наслідки (в т.ч. виникнення відповідних зобов'язань, майнової відповідальності і підприємницького ризику) саме для очолюваної ним юридичної особи.

В даному випадку, підписавши акт виконання робіт (надання послуг) №61 від 30.05.2014р. до договору №475 від 13.05.2013р. керівник ФГ "Кухарук" ОСОБА_3 підтвердив таким чином належне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №475 виконання сільськогосподарських робіт від 13.05.2014р., прийняття виконаних робіт господарством як замовником (перелік робіт та вартість яких зазначено в акті), а також, виникнення у позивача зобов'язання з оплати виконаних робіт в загальній сумі 307334,29 грн.

При цьому, з платіжного доручення №37 від 04.06.2014 р. (т.1, а.с.11) вбачається, що зобов'язання за договором №475 виконання сільськогосподарських робіт від 13.05.2014р. позивач частково виконав, перерахувавши відповідачу 200 000,00 грн. за надані сільськогосподарські послуги згідно виставленого на підставі договору №475 від 13.05.2014р. та акту виконання робіт (надання послуг) №61 від 30.05.2014р. рахунку №139 від 30.05.2014р.

Відповідно до підписаного обома сторонами акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2014р. - по 01.07.2014р., підписаного обома сторонами без будь-яких заперечень чи/або зауважень, позивач - ФГ "Кухарук" підтвердив, що має перед ТОВ "Сігнет-Центр" заборгованість за договором №475 від 01.10.2013 р. в сумі 107 334,29 грн. (т.2, а.с.52).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В даному випадку, підставою виникнення між сторонами зобов'язань є оспорюваний у даній справі договір №475 виконання сільськогосподарських робіт від 13.05.2014р., який за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

За приписами частини 1 статті 203 ЦК України угода визнається недійсною у разі коли вона суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону, додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судами обох інстанцій встановлено, що при укладенні договору №475 на виконання сільськогосподарських робіт від 13.05.2014р. сторонами дотримано всіх передбачених ст.203 Цивільного кодексу України вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Згідно ч.1 ст.234 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлювалися, є фіктивним.

Відповідно до п.3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що укладення договору для врегулювання існуючих правовідносин щодо виконання сільськогосподарських робіт не означає відсутності наміру створення правових наслідків, обумовлених договором.

При цьому, наявними у справі доказами не доведено наявності умислу всіх сторін правочину для укладення фіктивного договору, натомість, матеріали справи свідчать про фактичне виконання умов оспорюваного договору №475 від 13.05.2014р. обома сторонами.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для визнання недійсним договору №475 на виконання сільськогосподарських робіт від 13.05.2014р., в тому числі з підстав його фіктивності.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Кухарук" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Житомирської області від 11.08.2015 року - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.