ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р. Справа № 911/4422/15

за позовом Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, Київська обл., м. Бровари

до Товариства з обмеженою відповідальністю Полюс Плюс, Київська обл.,

м. Бровари

про зобовязання укласти договір

Суддя Мальована Л.Я.

Представники:

позивач ОСОБА_1 (дов. № б/н від 05.01.2015 р.);

відповідачів ОСОБА_2

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача укласти з виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області договір про пайову участь (внесок) у створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бровари.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

08.04.2015 року Відповідач зареєстрував декларацію про готовність обєкта до експлуатація в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області за № КС 94 (розширення майнового комплексу ТОВ «Полюс Плюс» за адресою: м. Бровари, бульв. Незалежності, 53/6).

08.06.2015 року Виконавчим комітетом Броварської міської ради Відповідачу було направлено лист-попередження за № 2-6/2165 про необхідність укладення договору про пайову участь, в якому посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначав про обовязок замовника будівництва взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Відповідач листом № 23 від 30.06.2015 р. надав позивачу відповідь на вказаний вище лист, в якому повідомив, що на етапі будівництва Відповідачем за офіційними письмовими зверненнями Голови Броварського міськвиконкому на потреби в розвитку м. Бровари, було перераховано коштів на загальну суму 165 000,00 грн., що перевищує суму, 10 % від загальної кошторисної вартості будівництва. Крім зазначеного ТОВ ОСОБА_3 не зважаючи на скрутну ситуацію було готове перерахувати на потреби міста 20 000 грн.

В зв'язку з недосягненням згоди щодо укладання зазначеного договору, укладання якого на думку позивача є обовязковим на підставі закону, він звернувся до суду з даним позовом про зобовязання укладення між сторонами договору про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бровари в редакції запропонованої позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач безпідставно ухиляється від передбаченого ч. 2, 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов'язку укласти із позивачем договір про пайову участь (внесок) у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Бровари.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

У відповідності до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 187 Господарського кодексу України передбачено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Наведені норми кореспондують з приписами пунктів 2, 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року.

Декларація про готовність об'єкта до експлуатації № КС 94 «Розширення майнового комплексу ТОВ ОСОБА_3 плюс в районі промвузла м. Бровари за адресою м. Бровари, бул. Незалежності 53/6», категорія складеності III зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 08.04.2015 року, таким чином вказаний об'єкт будівництва було прийнято в експлуатацію 08.04.2015 року відповідно.

З позовної заяви Позивача про зобов'язання відповідача укласти договір про пайову участь (внесок) замовника будівництва у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бровари та доданих до неї документів вбачається, що Позивач звернувся до Відповідача з Листом - попередженням 08.06.2015 року, до господарського суду Київської області Позивач звернувся лише 17.09.2015, тобто після спливу встановленого ч. 9 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»

За вказаних обставин, позивач безпідставно вважає, що укладання зазначеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту є обовязковим в силу закону.

Оскільки, укладення договору в спірному випадку не є обов'язковим в силу закону, то з огляду на приписи ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а відтак відсутні правові підстави щодо укладання зазначеного договору у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог, у звязку з чим, відмовляє в їх задоволенні, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Л.Я. Мальована