ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 915/1432/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Коваль Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 10.09.2015р. №325

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» (07400, Київська обл., м. Бровари, бул. Незалежності, 14, ; адреса представника: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 30-а, оф. 4)

до відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ІМ. КЛ. ПЕТРОВСЬКОГО» (57440, Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Кімівка, вул. Центральна, 1, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ВОЛАРИ-АГРО» (04050, м. Київ, вул. М. Пимоненка, 13, корп. 6А, оф. 21, )

про: стягнення 281834,03 грн., -

Суть спору: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ІМ. КЛ. ПЕТРОВСЬКОГО» 281834,03 грн., з яких: 161191,79 грн. основного боргу, 82623,05 грн. індексу інфляції, 30864,92 грн. пені та 7154,27 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань перед ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ВОЛАРИ-АГРО» за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р. в частині повернення фінансової допомоги у строк та в порядку, визначеними договором. При цьому право вимоги до відповідача за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р. відступлено ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ВОЛАРИ-АГРО» позивачу на підставі договору факторингу №12 від 26.12.2014р.

Ухвалою суду від 12.08.2015р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 08.09.2015р. о 14:30; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ВОЛАРИ-АГРО».

07.09.2015р. за вх.№16370/15 до суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю зявитись у судове засідання.

08.09.2015р. за вх.№16548/15 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 08.09.2015р. розгляд справи відкладено на 22.09.2015р. о 12:00.

22.09.2015р. за вх.№17581/15 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

22.09.2015р. за вх.№17584/15 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю зявитись у судове засідання та продовження строку розгляду справи.

22.09.2015р. за вх.№17585/15 до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою суду від 22.09.2015р. задоволено клопотання сторін і продовжено строк розгляду справи до 27.10.2015р.; розгляд справи відкладено на 20.10.2015р. о 14:00.

20.10.2015р. за вх.№19418/15 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

20.10.2015р. за вх.№19390/15 до суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з участю представника відповідача в іншому судовому процесі.

Ухвалою суду від 20.10.2015р. розгляд справи відкладено на 27.10.2015р. о 14:45.

27.10.2015р. за вх.№19927/15 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Так, відповідач заявив суду про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, а також вказав на недійсність укладеного між ТОВ «ВОЛАРИ-АГРО» та позивачем договору факторингу №12 від 26.12.2014р. з огляду на те, що сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р. (відповідачем та ТОВ «ВОЛАРИ-АГРО») було передбачено, що відступлення права вимоги за цим договором допускається виключно за умови письмового погодження з іншою стороною, між тим, відповідач не надавав третій особі письмового погодження на відступлення позивачу права вимоги шляхом укладення з позивачем договору факторингу №12 від 26.12.2014р., з огляду на що цей договір є недійсним.

Позивач та третя особа у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомлених представників позивача та третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд встановив:

09.11.2010р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ВОЛАРИ-АГРО» (Сторона-1, третя особа) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ІМ. КЛ. ПЕТРОВСЬКОГО» (Сторона-2, відповідач) укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з, відповідно до якого третя особа зобовязалась надати відповідачу поворотну фінансову допомогу на безпроцентній основі (надалі - допомога), а відповідач зобовязався використати допомогу за цільовим призначенням і повернути її у визначені даним договором порядку і строки.

Згідно з п.2.1 договору метою надання допомоги є поповнення обігових коштів відповідача для здійснення господарської діяльності у відповідності до його статутних цілей та завдань.

За п.п. 3.1, 3.2 договору валютою допомоги є гривня. Розмір допомоги, яку третя особа надає відповідачу у відповідності до цього договору становить 200000 (двісті тисяч) гривень.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору третя особа надає відповідачу допомогу за цим договором поетапно, траншами в узгоджені строки та розмірі. Допомога надається у безготівковому порядку шляхом переказу необхідних грошових коштів на поточний рахунок.

У відповідності до п.п. 5.1, 6.1 договору третя особа надає відповідачу допомогу у розмірі, згідно п.3.2 цього договору, строком до 31 грудня 2011р. Відповідач зобовязався повернути третій особі отриману суму допомоги в повному розмірі на поточний рахунок останнього у строк 31 грудня 2011р.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим договором однією із сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження цього із іншою стороною.

На виконання умов укладеного договору третя особа 09.11.2010р. перерахувала відповідачу 161191,79 грн. з призначенням платежу «надання безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору №09/11-02з від 09.11.2010р. без ПДВ.», що підтверджується банківською випискою по рахунку третьої особи, поясненнями позивача та відповідачем не заперечується.

Між тим, відповідач свої зобовязання за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р. в частині повернення фінансової допомоги у строк та в порядку, визначеними договором (до 31.12.2011р.) не виконав, що самим відповідачем не заперечується.

26.12.2014р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ВОЛАРИ-АГРО» (Клієнт, третя особа) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» (Фактор, позивач) укладений договір факторингу №12, відповідно до якого Фактор зобовязався в порядку та на умовах визначених цим договором передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобовязався відступити Факторові свої права грошової вимоги до Боржника за основним договором в розмірі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.п. 2.2, 2.3 договору опис, характеристика, обсяг та розмір прав вимоги до Боржника за основним договором, що відступаються відповідно до умов цього договору зазначені в Додатку №1 до цього договору. Права вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання цього договору. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до Фактора останній стає кредитором по відношенню до Боржника та набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку Фактора чи Клієнта або підписання будь-яких документів.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що загальна сума прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного договору становить 161191,79 грн. (сто шістдесят одна тисяча сто девяносто одна гривня 79 копійок). Фактор зобовязаний передати в розпорядження Клієнта шляхом перерахування на рахунок Клієнта, зазначений в п.12.1 цього договору, грошові кошти в загальній сумі 1000 (одна тисяча) гривень в строки передбачені в наступному абзаці цього пункту, за умови отримання Фактором від Боржника повної суми (її частини) його заборгованості за основним договором (в тому числі в результаті проведення претензійно-позовної роботи та/або примусового стягнення). Не пізніше 3 (третього) робочого дня, наступного за днем отримання Фактором від Боржника суми (її частини) його заборгованості за основним договором (в тому числі в результаті проведення претензійно-позовної роботи та/або примусового стягнення), Фактор перераховує Клієнту отриману суму від Боржника за основним договором, при цьому, загальна сума всіх грошових коштів, що будуть перераховані Фактором на користь Клієнта за цим договором не повинна перевищувати 1000 (одну тисячу) гривень.

За п.3.3 договору за передані Фактором в розпорядження Клієнта грошові кошти, Клієнт сплачує Фактору плату (комісійну винагороду) в розмірі 100 (сто) грн. в строк до 19.01.2015р., шляхом перерахування на рахунок Фактора 2001, відкритий в ПАТ Альфа-Банк, МФО 300346.

Відповідно до п.10.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Додатком 1 до договору факторингу №12 від 26.12.2014р. визначено права вимоги, які передані позивачу на підставі договору факторингу: права вимоги за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010 р., укладеним між Клієнтом та ТОВ «ІМ. КЛ. ПЕТРОВСЬКОГО», (Боржник), а саме: право вимоги повернення фінансової допомоги в сумі 161191,79 грн.; право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання Боржником зобовязань за основним договором; інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога) на підставі основного договору; інші будь-які права вимоги до Боржника за основним договором, що існують на момент укладення цього договору та/або виникнуть в майбутньому відповідно до умов основного договору.

26.12.2014р. третьою особою передано позивачу за актом прийому-передачі документи, які посвідчують права, що передаються за договором факторингу №12 від 26.12.2014р.

Листом від 05.01.2015р. №01/01-02 (отриманий відповідачем 03.02.2015р.) третя особа повідомила відповідача про укладення 26.12.2014р. з позивачем договору факторингу №12, за яким Фактору відступлено право вимоги повернення фінансової допомоги в сумі 161191,79 грн.; право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання Боржником зобовязань за основним договором; інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога) на підставі основного договору; інші будь-які права вимоги до Боржника за основним договором, що існують на момент укладення цього договору та/або виникнуть в майбутньому відповідно до умов основного договору, що підтверджується поштовою квитанцією від 30.01.2015р., інформацією з офіційного сайту Укрпошти, поясненнями позивача та відповідачем не заперечується.

На виконання договору факторингу третя особа сплатила позивачу передбачену договором комісійну винагороду у розмірі 100 грн., про що свідчить квитанція від 20.01.2015р., пояснення позивача.

Матеріали справи свідчать, що після закінчення строків надання поворотної фінансової допомоги за договором №09/11-02з від 09.11.2010р. відповідач підписав з третьою особою акт звіряння взаємних розрахунків станом на 31.10.2013р., за яким кінцеве сальдо на користь третьої особи становить 232204,69 грн., в т.ч. 161191,79 грн. за договором №09/11-02з від 09.11.2010р., про що свідчить підписаний бухгалтерами товариств та скріплений печатками третьої особи та відповідача акт звіряння.

Неповернення відповідачем наданої за договором №09/11-02з від 09.11.2010р. фінансової допомоги у строк та в порядку, визначеними договором, права вимоги за яким передані позивачу, і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Господарським судом встановлений факт надання третьою особою відповідачу за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р. поворотної фінансової допомоги у розмірі 161191,79 грн. та факт неповернення її відповідачем третій особі у строк та в порядку, визначеними договором (до 31.12.2011р.)

Таким чином, сума основного боргу відповідача перед третьою особою за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р. станом на 31.12.2011р.склала 161191,79 грн.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Відповідно до ч.1 ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобовязанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Згідно з вимогами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Вимогами ч.1 ст. 1080 ЦК України встановлено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обовязку перед клієнтом.

За ч.1 ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Виходячи з наявних матеріалів справи господарським судом встановлений факт неповернення відповідачем третій особі наданої за договором №09/11-02з від 09.11.2010р. поворотної фінансової допомоги, факт повідомлення відповідача третьою особою про відступлення права вимоги за вказаним договором позивачу на підставі договору факторингу №12 від 26.12.2014р., факт неперерахування відповідачем суми допомоги у розмірі 161191,79 грн. Факторові (позивачу), проти чого відповідач не заперечує.

За таких обставин є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» про стягнення з відповідача 161191,79 грн. основного боргу.

Іншого відповідачем не доведено.

Посилання відповідача на недійсність укладеного між ТОВ «ВОЛАРИ-АГРО» та позивачем договору факторингу №12 від 26.12.2014р. до уваги суду не приймаються з огляду на наступне.

Дійсно, сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р. (відповідачем та ТОВ «ВОЛАРИ-АГРО») було передбачено, що відступлення права вимоги за цим договором допускається виключно за умови письмового погодження з іншою стороною.

Виходячи з того, що відповідач не надавав третій особі письмового погодження на відступлення позивачу права вимоги за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р., а третя особа уклала з позивачем договір факторингу №12 від 26.12.2014р., відповідач вважає вказаний договір факторингу недійсним.

Між тим, статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, а саме: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В судовому порядку договір факторингу №12 від 26.12.2014р. недійсним не визнавався.

До того ж, вимогами ст. 1080 ЦК України встановлено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За таких обставин у суду відсутні підстави вважати укладений між третьою особою та позивачем договір факторингу №12 від 26.12.2014р. недійсним.

До того ж судом встановлено, що позивач є фінансовою установою, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, а отже має право бути фактором у відповідності до ст. 1079 ЦК України, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи з правом здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензій/дозволів, зокрема, факторинг.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявленого відповідачем у відзиві на позовну заяву клопотання про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що про порушення свого права /інтересу в даному випадку позивач дізнався 31.12.2011р.

За вимогами ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до вимог ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Господарський суд вважає, що підписаний бухгалтерами третьої особи та відповідача, підписи яких скріплено печатками третьої особи та відповідача, акт звіряння взаємних розрахунків станом на 31.10.2013р., за яким кінцеве сальдо на користь третьої особи становить 232204,69 грн., в т.ч. 161191,79 грн. за договором №09/11-02з від 09.11.2010р., свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед третьою особою за договором про надання поворотної фінансової допомоги №09/11-02з від 09.11.2010р. у сумі 161191,79 грн. станом на 31.10.2013р., а отже 31.10.2013р. строк позовної давності за вимогами про стягнення вказаної суми перервався та почав обчислюватись заново.

Відповідно на даний час строк позовної давності за вимогами про стягнення з відповідача 161191,79 грн. основного боргу не сплив, відповідно не сплив і строк позовної давності за вимогами про стягнення нарахованих на борг індексу інфляції та 3% річних.

Що стосується позовної давності за вимогами про стягнення з відповідача 30864,92 грн. пені, нарахованої за період з 25.10.2014р. по 24.04.2015р., то з огляду на те, що до вимог про стягнення пені встановлена спеціальна позовна давність в один рік (ст. 258 ЦК України), строк позовної давності за вимогами про стягнення з відповідача пені сплив, про що заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» про стягнення з відповідача 30864,92 грн. пені.

Водночас відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд приймає до уваги надані позивачем у позовній заяві розрахунки індексу інфляції та 3% річних, вважає їх обґрунтованими.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку про правомірність та необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» про стягнення з відповідача 82623,05 грн. індексу інфляції та 7154,27 грн. 3% річних.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» підлягають частковому задоволенню.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ІМ. КЛ. ПЕТРОВСЬКОГО» (57440, Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Кімівка, вул. Центральна, 1, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» (07400, Київська обл., м. Бровари, бул. Незалежності, 14, ) 161191 (сто шістдесят одну тисячу сто девяносто одну) грн. 79 коп. основного боргу, 82623 (вісімдесят дві тисячі шістсот двадцять три) грн. 05 коп. індексу інфляції, 7154 (сім тисяч сто пятдесят чотири) грн. 27 коп. 3% річних та 5019 (пять тисяч девятнадцять) грн. 38 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Миколаївської області.

Повне рішення складено 02 листопада 2015 року.

Суддя Ю.С. Бездоля