ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Справа № 911/4410/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства «Санагро-Мир», м.Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська», с.Пухівка

про стягнення 854707,46 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Санагро-Мир» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська» (далі відповідач) про стягнення 854707,46 грн.

Провадження у справі №911/4410/15 порушено відповідно до ухвали суду від 29.09.2015 року та призначено справу до розгляду на 13.10.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 13.10.2015 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Розгляд справи відкладався на 27.10.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 27.10.2015 року подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 490455,46 грн. Розгляд справи відкладався до 10.11.2015 року.

В судовому засіданні 10.11.2015 року судом було прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій позивач повідомив про погашення відповідачем боргу. Однак, оскільки погашення боргу відбулось з простроченням, позивач просить стягнути з відповідача 105 090,81 грн. пені та 5 364,65 грн. річних.

Відповідач в судове засідання 10.11.2015 року не зявився. Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача на підставі матеріалів наявних у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 29.05.2015 року між Приватним підприємством «Санагро-Мир» (позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська» (Покупець, відповідач) був укладений Договір постачання товару №ДП/28 (далі Договір), згідно з умовами якого Постачальник зобов'язується протягом дії цього Договору передавати у власність Покупцю сировину для виробництва комбікормів, у кількості та асортименті згідно до підписаних сторонами специфікацій або видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов'язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього Договору (п.1.1 Договору).

Розділ 2 Договору встановлює терміни та порядок постачання, а саме - відповідно до пунктів 2.1, 2.5, 2.6, 2.7 Договору умови постачання товару - СРТ м. Київ, Броварський проспект, 99, якщо інше не визначено сторонами, у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту приймання цього товару.

Для здійснення приймання товару Постачальник надає Покупцю на кожну партію товару наступні документи: рахунок на оплату; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; якісне посвідчення; ветеринарне свідоцтво Ф-2 (по вимозі Покупця); інші документи, за домовленістю Сторін. Датою постачання товару вважається дата зазначена у відповідній видатковій (товарно-транспортній) накладній.

Ціна товару та порядок розрахунків визначений в розділі 4 Договору, пункти 4.1, 4.2 якого передбачають, що ціна товару, що постачається визначається сторонами у видаткових накладних або у підписаних специфікаціях. Розрахунки здійснюються Покупцем за кожну партію товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 7 (семи) календарних днів з моменту постачання, якщо інше не визначено у підписаних сторонами специфікаціях.

Матеріалами справи підтверджується, що не заперечено відповідачем, що позивач поставив відповідачу 11.06.2015 року товар на суму 340 362,00 грн. (видаткова накладна №1), 13.06. 2015 року - на у суму 211 280,00 грн. (видаткова накладна №2) та 15.06.2015 року - на суму 212 610,00 грн. Всього позивачем поставлено на адресу відповідача товару на загальну суму 764 252,00 грн.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі поставлений товар не оплатив, товар оплачував частково і з простроченнями платежів. На момент звернення до суду заборгованість відповідача складала 744 252,00 грн., яка була погашена після подання позову.

Погашення відповідачем заборгованості в повному обсязі додатково підтверджує визнання ним фактів поставки товару та необхідності його оплати.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зменшив позовні вимоги на суму заявленого в позові основного боргу, однак у звязку з простроченням відповідачем виконання грошових зобовязань з оплати товару, позивач просить стягнути з відповідача 105 090,81 грн. пені та 5 364,65 грн. 3% річних.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з розділом 5 Договору сторона, яка порушила або неналежне виконала умови Договору, несе відповідальність передбачену діючим законодавством. У випадку несвоєчасної оплати прийнятого товару, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нарахована пеня в межах визначеного ч. 6 ст 232 Господарського кодексу України строку за фактичні періоди прострочення. 3 % річних нараховані на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення пені та річних в заявленому в позові обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги (уточнені) позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі, виходячи з суми зменшених і задоволених позовних вимог. Зайво сплачені суми судового збору у звязку зі зменшенням позовних вимог можуть бути повернуті позивачу з Державного бюджету України за його клопотанням відповідною ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська» (07413, Київська обл., Броварський район, село Пухівка, вул. Радгоспна, код 05513187) на користь Приватного підприємства «Санагро-Мир» (73026 м. Херсон, вул. Карла Маркса, 123/15, код 39638687) 105 090,81 грн. пені, 5 364,65 грн. 3% річних та 1656,83 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик