КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа№ 910/23699/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Федорчука Р.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 11.11.2015 року

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року

у справі № 910/23699/15 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк

України»

до ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Логістік

Груп»

про зобов'язання вчинити дії та задоволення вимог на суму 400 009 246,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року по справі № 910/23699/15 позовні матеріали публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 09.09.2015 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року по справі № 910/23699/15 скасувати, а позовну заяву публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» від 28.08.2015 року № 010-5/415 передати на розгляд до господарського суду міста Києва. Також, скаржник просив поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року по справі № 910/23699/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2015 року відновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судових засіданнях 28.10.2015 року та 11.11.2015 року представники ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» надали суду свої пояснення по справі в яких, підтримали подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просили апеляційний господарський суд скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для розгляду.

Представник ліквідаційної комісії ТОВ «АВС Логістік Груп» ані у судове засідання 28.10.2015 року ані 11.11.2015 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи викладене, заслухавши думку представника ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника ліквідаційної комісії ТОВ «АВС Логістік Груп», оскільки відповідач, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, участь представників відповідача у судовому засіданні 11.11.2015 року, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи та витребування письмових доказів не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі.

Також, судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений п'ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду та у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України за клопотанням представників позивача, строк розгляду справи вже продовжувався.

Відповідно до статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовною заявою про зобов'язання Ліквідаційної комісії ТОВ «АВС Логістік Групп» визнати та включити до проміжного балансу вимоги позивача та задоволення вимог позивача на суму 400 009 246,10 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року по справі № 910/23699/15 позовну заяву публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» повернуто без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 ГПК України.

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року щодо повернення без розгляду позовної заяви на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 ГПК України є законною та обґрунтованою, виходячи із наступного.

Пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду 31.08.2015 року (згідно відмітки поштового відділення на конверті), тобто до вступу в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року №484-VIII, тому застосуванню підлягає попередня редакція Закону України «Про судовий збір».

Згідно із статтями 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080,00 грн.).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 1218,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру становить не менше 1827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн., немайнового характеру - 1218,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу ІV Господарського процесуального кодексу України» до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Враховуючи, що позивачем заявлено в справі дві вимоги, які одночасно містять майнову вимогу про задоволення вимог про стягнення коштів, яка підлягає вартісній оцінці, і немайнову вимогу про зобов'язання відповідача включити вимоги позивача до ліквідаційного балансу, яка не підлягає вартісній оцінці, то вони мають бути оплачені судовим збором з урахуванням підпункту 1 та підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Отже, з огляду на викладене та беручі до уваги позовні вимоги, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем повинен був бути сплачений судовий збір в розмірі ставок передбачених для подання до господарського суду позовної заяви, яка містить дві вимоги майнового та немайнового характеру з урахуванням п.п. 1 та 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, позивачем до позовної заяви було додано у якості доказу сплати судового збору платіжне доручення № 487883 від 28.08.2015 року, яким сплачено лише 73 080,00 грн., як за позов майнового характеру. При цьому, 1218 грн., як сплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру позивач не сплатив.

Натомість, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представники скаржника стверджували, що заявлений позов ПАТ «Укрексімбанк» є позовом немайнового характеру.

Однак, доводи скаржника про те, що заявлені позовна вимога - про зобов'язання ліквідаційної комісії ТОВ «АВС Логістік Групп» визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «АВС Логістік Групп» грошові вимоги ПАТ «Укрексімбанк» на загальну суму 400 009 246,10 грн. та позовна вимога про зобов'язання задовольнити в першу чергу вимоги ПАТ «Укрексімбанк» до ТОВ «АВС Логістік Групп» у розмірі 400 009 246,10 грн., як такі, що забезпечені заставою майна ТОВ «АВС Логістік Групп» відповідно до договору застави № 151311Z34 від 07.12.2011 року, іпотечного договору № 151311Z36 від 07.12.2011 року, іпотечного договору № 151312Z3 від 22.02.2012 року є вимогами немайнового характеру, судова колегія вважає необґрунтованими та помилковими виходячи з наступного.

Заявником до позовної заяви додане рішення господарського суду міста Києва від 12.102012 року по справі № 5011-12/10776-2012 у відповідності до якого стягнуто солідарно з ТОВ «АВС Логістік Парк» та з ТОВ «АВС Логістік Груп» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитом у розмірі 245 096 295,30 грн., заборгованість за процентами у розмірі 14 206 728,58 грн., заборгованість за комісією з управління кредитом у розмірі 162 015,68 грн., пеню за прострочення погашення кредиту у розмірі 6 464 379,78 грн., пеню за прострочення сплати процентів 529 015,22 грн., пеню за прострочення сплати комісії за управління кредитом у розмірі 4 387,90 грн., 3% річних за прострочення погашення кредиту у розмірі 1 307 484,55 грн., 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 104 068,55 грн., 3% річних за прострочення сплати комісії у розмірі 863,20 грн. Тобто на користь позивача стягнуто 267 875 238,76 грн. заборгованості за кредитним договором та 64 380 грн. витрат по сплаті судового збору.

Натомість звертаючись з позовною заявою у даній справі № 910/23699/15 позивач просить задовольнити вимоги ПАТ «Укрексімбанк» до ТОВ «АВС Логістік Групп» у розмірі 400 009 246,10 грн., як такі, що забезпечені заставою майна ТОВ «АВС Логістік Групп» відповідно до договору застави № 151311Z34 від 07.12.2011 року, іпотечного договору № 151311Z36 від 07.12.2011 року, іпотечного договору № 151312Z3 від 22.02.2012 року. В обґрунтування вказаного позову ПАТ «Укрексімбанк» посилається на рішення господарського суду міста Києва від 12.102012 року по справі № 5011-12/10776-2012.

Тобто, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що у даній справі № 910/23699/15 при вирішенні заявленого спору про задоволення вимог ПАТ «Укрексімбанк» на суму 400 009 246,10 грн., а не 267 875 238,76 грн. заборгованості за кредитним договором, яка вже доведена та встановлена рішенням господарського суду міста Києва від 12.102012 року по справі № 5011-12/10776-2012.

Крім цього, позивачем заявлена і позовна вимога немайнового характеру зокрема про зобов'язання ліквідаційної комісії ТОВ «АВС Логістік Групп» визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «АВС Логістік Групп» грошові вимоги ПАТ «Укрексімбанк» та задовольнити в першу чергу, як такі, що забезпечені заставою майна ТОВ «АВС Логістік Групп» відповідно до договору застави № 151311Z34 від 07.12.2011 року, іпотечного договору № 151311Z36 від 07.12.2011 року, іпотечного договору № 151312Z3 від 22.02.2012 року.

За таких обставин, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку та за вказаним позовом ПАТ «Укрексімбанк» необхідно сплатити судовий збір як за немайновий так і за майновий позов, оскільки різниця в сумі 132 069 627,34 грн. яка заявлена позивачем не була предметом розгляду справи № 5011-12/10776-2012 що розглядалась господарським судом міста Києва, а тому місцевим господарським судом правомірно було повернуто вказану позовну заяву без розгляду на підставі пункту 4 статті 63 ГПК України.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Укрексімбанк» слід відмовити, а оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року залишити без змін.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року у справі № 910/23699/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року у справі № 910/23699/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/23699/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.І. Лобань

Судді Р.В. Федорчук

А.Г. Майданевич

Дата підписання 16.11.2015 року