РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/23010/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група трейд» про стягнення 10 740 481,00 грн., за участю представників позивача - Царенка Б.В., довіреність №430 від 02.06.2015 року, відповідача - Польської М.О., довіреність №2 від 26.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 9 996 240,00 грн. основного боргу, 29 577,92 грн. 3% річних, 229 913,52 грн. пені та 484 749,56 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами у зв'язку з невиконанням зобов'язань з поставки товару за договором поставки №КИВ136К-С від 19.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.09.2015 року порушено провадження та призначено до розгляду на 21.10.2015 року.

04.11.2015 року позивачем в судовому засіданні надано письмові додаткові пояснення у справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.11.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична група трейд» (постачальник) було укладено договір поставки №КИВ136К-С (далі - договір).

Пунктом 1.1. визначено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупця зерно українського походження врожаю 2014 року (товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 4.1. договору постачальник поставляє товар на умовах ЕXW ФРАНКО-СКЛАД згідно правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р., за винятком застережень, прямо передбачених даним договором. Місце поставки кожної окремої партії товару зазначається в специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємними частинами.

Згідно п. 5.1. договору оплата товару, що поставляється за даним договором, проводиться в національній валюті України шляхом 80% попередньої оплати від суми товару, вказаного у специфікаціях.

Остаточний розрахунок здійснюється протягом трьох банківських днів після отримання покупцем складської квитанції або іншого складського документу на товар, вказаний у специфікації (п. 5.3. договору).

Предметом спору є вимога позивача про повернення суми попередньої оплати у розмірі 9 996 240,00 грн., 29 577,92 грн. 3% річних, 229 913,52 грн. пені та 484 749,56 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами у зв'язку з невиконанням зобов'язань з поставки товару за договором поставки №КИВ136К-С від 19.11.2014 року.

Частиною 2 ст.693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поясненнями сторін та платіжними дорученнями № 25319 від 28.11.2014 року на суму 4 998 000,00 грн. та №25640 від 04.12.2014 року на суму 4 998 240,00 грн., які містяться у матеріалах справи, стверджується факт попередньої оплати позивачем відповідачу грошових коштів на загальну суму 9 996 240,00 грн. за договором поставки №КИВ136К-С від 19.11.2014 року.

Згідно п.3.3. договору кількість, строк, місце поставки, ціна та загальна вартість товару для кожної партії товару визначаються в специфікаціях до цього договору, які підписуються сторонами щодо кожної партії товару та є невід'ємними частинами (додатками) цього договору.

Проте, специфікації на відповідну партію товару між сторонами у відповідності до п. 3.3. договору підписано не було, що також підтвердили сторони в судовому засіданні.

Таким чином, право на повернення суми оплаченого товару, виникає у покупця у разі невиконання зобов'язання з поставки товару продавцем у обумовлений строк, або ж якщо такий строк між сторонами не погоджувався, виконання зобов'язання вважається простроченим після отримання вимоги про здійснення поставки (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Оскільки, позивачем не надано суду специфікації на відповідну партію товару за який здійснено оплату, не надано доказів щодо погодження між сторонами строків поставки обумовленого товару, а вимога позивача за вих. №130-2-12/3723 від 23.07.2015р. не містить вимоги про поставку товару у відповідності до ст.ст.530, 663 ЦК України, то у відповідача відповідно не настав момент виконання зобов'язання з поставки. Тобто право позивача відповідачем не порушено.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідача суми попередньої оплати розмірі 9 996 240,00 грн. відсутні, і тому в позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.11.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна