номер провадження справи 4/131/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015 Справа № 908/4793/15

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Михайлівський райагропостач (72013, Запорізька обл., Михайлівський р-н, смт. Пришиб, вул. 70 років Радянської влади, 1)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства АГРО-ТРЕЙД 2 (72000, Запорізька обл., смт. Михайлівка, вул. Маяковського, 2)

про стягнення 36707,23 грн.

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 довіреність б/н від 25.12.2014р.;

від відповідача не з'явився.

31.08.2015р. до господарського суду Запорізької області звернулося Приватне акціонерне товариство Михайлівський райагропостач, Запорізька обл., Михайлівський р-н, смт. Пришиб з позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства АГРО-ТРЕЙД 2, Запорізька обл., смт. Михайлівка про стягнення суму боргу у розмірі 36707,23 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2015р. справу № 908/4793/15 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.09.2015р. порушено провадження у справі № 908/4793/14, справі присвоєно номер провадження 4/131/15, судове засідання призначено на 28.09.2015 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. Ухвалою суду від 28.09.2015 р., на підставі ст.77 ГПК України, розгляд справи відкладався до 19.10.2015р. Ухвалою суду від 19.10.2015р., на підставі ст.ст. 69, 77 ГПК України, розгляд справи відкладався до 09.11.2015р.

В судовому засіданні 09.11.2015р. справу розглянуто, прийнято і оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача судове засідання 09.11.2015р., здійснювалося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі договору поставки товару у кредит № 1/176 від 15.04.2014 р., ст., ст. 525, 526, 530, 694, 695 ЦК України та ст. ст. 175, 193, 222 ГК України, просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 підприємства АГРО-ТРЕЙД 2 суму боргу у розмірі 36707,23 грн.

Відповідач в судове засідання 09.11.2015р. не з'явився, проте, 23.09.2015р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд розглядати справу за відсутністю представника приватного підприємства АГРО-ТРЕЙД 2, та зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2014 р. ОСОБА_1 акціонерним товариством Михайлівський райагропостач (позивачем у справі) та ОСОБА_1 підприємством АГРО-ТРЕЙД 2 (відповідачем у справі) був укладений Договір поставки товару у кредит № 1/176 (далі за текстом Договір).

За умовами Договору Позивач (Підприємство) зобов'язався передати у власність Відповідача (товаровиробника) товарно-матеріальні цінності (Товар), а Відповідач зобов'язався прийняти Товар і оплатити за нього встановлену Договором вартість шляхом передачі сільськогосподарської продукції врожаю 2014 року (продукцію).

Відповідно до п. 1.2 Договору, Договір укладено на умовах товарного кредиту у відповідності до ст. 694 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 1.3 Договору, Позивач постачає, а Відповідач приймає наступний товар: нафтопродукти, насіння, мінеральні добрива, гербіциди, запасні частини та матеріали, інші ТМЦ, необхідні для виробничих та власних потреб і безпосереднього використання в технологічному процесі по вирощуванню, обробці, сушінню та транспортуванню сільськогосподарської продукції.

Пунктом 1.3.2 Договору сторони узгодили, що з дня поставки відповідачу товару і до дня оплати в повному обсязі поставленої партії товару на суму вартості товару нараховується проценти в розмірі 24 відсотки річних від вартості товару за кожен день розстрочення.

Згідно п. 1.2 Договору сторони дійшли згоди про те, що вартість товару, яка поставляється за договором, а також загальна вартість товару визначена сторонами у накладних до договору на поставку відповідної партії товару, також фіксується у рахунках-фактурах, специфікаціях, товарно-транспортних накладних, податкових накладних, які видаються на товар, який постачається за договором.

Відповідно до п. 2.3 Договору, загальна сума Договору (без урахування відсотків з користування товарним кредитом) становить 29000,00 гривень, в т.ч.: - нітроамофоска - 17750,00 грн.; - насіння (соняшник ЯСОН) - 9000,00 грн.; посів соняшнику - 2250,00 грн.

Додатковою угодою №1 від 16.04.2014р. до договору сторони збільшили обсяги надання товарно-матеріальних цінностей в кредит на суму 180,00 грн., в т.ч. ПДВ 30,00грн. (далі «Товар») Товаровиробнику, а Товаровиробник зобов'язується прийняти збільшені обсяги товарно-матеріальних цінностей - насіння соняшника 4 кг., по ціні 45,00 грн. за 1кг., та оплатити за них встановлену вартість суму 180,00 грн., в т.ч. ПДВ 30,00 грн. згідно пункту п.4.1.

Відповідно до п. 4.1 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 16.04.2014р.), Товаровиробник повинен повністю оплатити Товар і проценти (п.1.3.2. даного Контракту) до 15.07.2014. року шляхом перерахування грошових коштів або передачі Підприємству Продукції (врожаю 2014 р.) зернові культури: - 100% суми боргу - зерновою продукцією, яка повинна бути передана Підприємству в термін до 15.07.2014р. в заліковій вазі з наступними якісними показниками: зернові - ячмінь: вологість -12,0 %, сміттєва домішка до - 1,5 %, зернові - пшениця: вологість -12,0 %, сміттєва домішка до - 1,0 %.

Датою оплати Товаровиробником поставленої по Договору Продукції вважається дата підписання між Сторонами акту приймання - здавання сільськогосподарської продукції з обов'язковою умовою виписки Товаровиробником видаткових документів, оформлених належним чином (видаткова накладна, податкова накладна).

Як встановлено судом в ході судового вирішення спору, на виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу товар та надані послуги по посіву соняшника, передбачені умовами договору, що підтверджується накладними та актом приймання-здавання виконаних робіт за цей період, а саме:

- акт приймання-здавання виконаних робіт (послуги по посіву соняшника) № 5582 від 16.04.2014р. на суму 2250,00 грн.;

- накладна № 5580 від 16.04.2014р. на суму 4860,00 грн.;

- накладна № 5581 від 16.04.2014р. на суму 4320,00 грн.;

- накладна № 5578 від 16.04.2014р. на суму 5250,00 грн.;

- накладна № 5579 від 16.04.2014р. на суму 12500,00 грн.,

а всього на загальну суму 29180, 00грн.

Вище зазначені видаткові накладні та акт приймання-здавання виконаних робіт за спірний період підписані уповноваженими особами позивача та відповідача і скріплені відбитками печаток підприємств.

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і яка фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, факт поставки позивачем відповідачу товару та надання послуг по посіву соняшника згідно умов Договору № 1/176 від 15.04.2014 р. доведений відповідними накладними та актом приймання-здавання виконаних робіт, які узгоджені сторонами та підтверджують факт прийняття відповідачем товару без жодних зауважень та претензій, про що свідчать підписи скріплені печатками сторін на вказаних видаткових накладних та довіреностях. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії залучені до матеріалів справи).

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору виконав у повному обсязі та належним чином.

Крім того, у відповідності до умов договору (п.1.3.2 договору) відповідачу були виставлені рахунки за послуги з відстрочки платежу (проценти), а саме рахунки: №1913 від 30.04.2014р. на суму 243,86 грн.; № 1999 від 30.05.2014р. на суму 503,98 грн.; №2150 від 27.06.2014р. на суму 487, 73 грн., №2453 від 31.07.2014р. на суму 503, 98 грн., №2618 від 29.08.2014р. на суму 503, 98 грн., №2826 від 30.09.2014р. на суму 487, 73 грн., №2983 від 31.10.2014р. на суму 503, 98 грн., №3111 від 28.11.2014р. на суму 487, 73 грн., №3220 від 29.12.2014р. на суму 503,98 грн., №076 від 30.01.2015р. на суму 503,98 грн., №193 від 28.02.2015р. на суму 544,21 грн., №267 від 31.03.2015р. на суму 503,98 грн., №383 від 30.04.2015р. на суму 487, 73 грн., №475 від 31.05.2015р. на суму 503, 98 грн., №544 від 30.06.2015р. на суму 487, 73 грн., № 710 від 22.07.2015р. на суму 357, 67 грн., а всього на загальну суму 7527, 23 грн.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобовязаний сплатити повну ціну переданого товару.

Якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором у строк, визначений відповідно до статті 530 ЦК України. (частина 1 статті 693 ЦК України).

Враховуючи передбачені Договором умови оплати, відповідач був зобов'язаний повністю оплатити Товар і проценти (п.1.3.2. даного Контракту) до 15.07.2014. року шляхом перерахування грошових коштів або передачі Підприємству Продукції (врожаю 2014 р.) зернові культури.

Вказаного обов'язку відповідач не здійснив.

Таким чином, відповідач порушив взяті на себе за умовами Договору № 1/176 від 15.04.2014р. зобовязання та вимоги чинного законодавства, у звязку із чим станом на час вирішення справи в судовому засіданні за ним рахується заборгованість за поставлений товар та несплачені проценти в сумі 36707,23грн.

Відповідно до п. 7.6 Договору договір набуває чинності з дати підписання договору і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

22.07.2015р. позивачем та відповідачем був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків, який скріплений підписами уповноважених осіб та печатками позивача і відповідача, яким сторони підтвердили факт наявності заборгованості ОСОБА_1 підприємства АГРО-ТРЕЙД 2 перед ОСОБА_1 акціонерним товариством Михайлівський райагропостач в сумі 36707,23 грн.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 36707,23 грн. заборгованості за договором №1/176 від 15.04.2014р. визнав у повному обсязі, про що повідомив в клопотанні, яке надійшло на адресу суду 23.09.2015р.

Згідно з ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо це суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що уразі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову, за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, у звязку з чим прийняти рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 підприємства АГРО-ТРЕЙД 2 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Михайлівський райагропостач суму боргу у розмірі 36707,23 грн.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 34, 44, 49, 78, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства Михайлівський райагропостач, Запорізька обл., Михайлівський р-н, смт. Пришиб до ОСОБА_1 підприємства АГРО-ТРЕЙД 2, Запорізька обл., смт. Михайлівка задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства АГРО-ТРЕЙД 2 (72000, Запорізька обл., смт. Михайлівка, вул. Маяковського, 2, ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Михайлівський райагропостач (72013, Запорізька обл., Михайлівський р-н, смт. Пришиб, вул. 70 років Радянської влади, 1, ) 36707 ( тридцять шість тисяч сімсот сім) грн. 23 коп. боргу та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 10 листопада 2015 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.