ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Справа № 918/1058/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Лунька О.І., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Ереду" (далі Компанія) до Кузнецовської міської ради (далі ОСОБА_1) про визнання права користування земельною ділянкою,

за участі представників:

позивача: ОСОБА_2 за дов. від 16 вересня 2015 року,

відповідача: ОСОБА_3 за дов. від 9 жовтня 2015 року № 35,

ОСОБА_4 за дов. від 9 жовтня 2015 року № 34,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2015 року Товариство звернувся до господарського суду Рівненської області з вказаним позовом посилаючись на те, що у звязку з реорганізацією у 2012 року товариства з обмеженою відповідальністю "МІКО ЛТД" шляхом його приєднання до Компанії, відповідач в порядку правонаступництва набув належне Товариству право постійного користування земельною ділянкою площею 2,12 га, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ, дорога Теплична, 8. Водночас у серпні 2015 року розпорядженням голови міста Кузнецовська було підписано розпорядження про скликання позачергової сесії ОСОБА_1 з метою вирішення питання, зокрема, про зарахування вищезазначеної ділянки до земель запасу промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення комунальної власності громади міської ради. Оскільки такі дії відповідача, на думку Компанії, свідчать про невизнання права позивача на постійне користування даною земельною ділянкою, а також направлені на фактичне позбавлення цього права, Компанія, посилаючись на статті 79, 92, 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України), просила суд визнати за нею право постійного користування земельною ділянкою площею 2,12 га, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ, дорога Теплична, 8, згідно державного акту на право користування землею серія Б № 019719, виданого виконавчим комітетом Володимирецької районної ради народних депутатів Рівненської області у 1989 році.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 8 вересня 2015 року порушено провадження у справі № 918/1058/15 та призначено її до розгляду на 17 вересня 2015 року.

До початку призначеного судового засідання через канцелярію суду надійшло клопотання Компанії від 17 вересня 2015 року про здійснення фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів (а.с. 76). Вказане клопотання було задоволено судом.

Ухвалою суду від 17 вересня 2015 року розгляд справи відкладено на 13 жовтня 2015 року.

До початку даного судового засідання через канцелярію суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву (а.с. 85-87), в якому остання заперечила проти задоволення вимог Компанії з огляду на те, що ліквідація Товариства стала підставою для припинення її права постійного користування спірною земельною ділянкою. У той же час приписами законодавства, чинного на момент припинення даного субєкта господарювання, не було передбачено можливості набуття такого права постійного користування в порядку правонаступництва. Крім того, Компанія, на думку відповідача, не відноситься до передбаченого статтею 92 ЗК України переліку осіб, які можуть набувати право постійного користування земельними ділянками, що перебувають у державній чи комунальній власності.

У судових засіданнях 13 жовтня 2015 року та 20 жовтня 2015 року оголошувалися перерви відповідно до 20 жовтня 2015 року та 3 листопада 2015 року.

У судовому засіданні 3 листопада 2015 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідача у даному судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій поданих сторонами документів їх оригіналам, заслухавши пояснення представників Компанії та Ради, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною статтею також визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України (далі ГК України) встановлено, що права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності прав.

Зі змісту вищенаведених приписів чинного законодавства вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його порушення, невизнання або оспорювання та у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав (частина 3 вищенаведеної статті).

Обґрунтовуючи даний позов, Компанія посилалася на те, що у серпні 2015 року розпорядженням голови міста Кузнецовська було підписано розпорядження про скликання позачергової сесії ОСОБА_1 з метою вирішення питання, зокрема, про зарахування вищезазначеної ділянки до земель запасу промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення комунальної власності громади міської ради, а також про визнання державного акту на право користування землею серія Б № 019719, виданого виконавчим комітетом Володимирецької районної ради народних депутатів Рівненської області у 1989 році, таким, що втратив чинність. Оскільки такі дії відповідача, на думку Компанії, свідчать про невизнання права позивача на постійне користування спірною земельною ділянкою, а також направлені на фактичне позбавлення цього права, Компанія просила суд визнати за нею право постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що обраний Компанією спосіб захисту його прав відповідає нормативним приписам чинного законодавства України.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України та відповідно до них нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Володимирецької районної ради народних депутатів Рівненської області від 16 січня 1990 року № 8 (а.с. 64) було затверджено складені матеріали по видачі державного акту на право користування землею сільськогосподарському кооперативу "Полумя" при Кузнецовському міськвиконкомі, якими передбачено закріпити у постійне користування земельну ділянку площею 1,5 га. Також даним рішенням було вирішено скласти і видати державний акт на право користування землею сільськогосподарському кооперативу "Полумя" при Кузнецовському міськвиконкомі.

Згідно зі статтею 20 Земельного кодексу Української РСР (у редакції, чинній на дату прийняття даного рішення), відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються ОСОБА_1 Міністрів СРСР. Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування.

Приписами статті 21 Земельного кодексу Української РСР (у редакції, чинній на дату прийняття даного рішення) було визначено, що видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею провадиться виконавчими комітетами районних (міських) ОСОБА_1 народних депутатів.

На виконання вищезазначеного рішення, а також зважаючи на зазначені законодавчі приписи, виконавчим комітетом Володимирецької районної ради депутатів трудящих було видано сільськогосподарському кооперативу "Полумя" відповідний акт на право постійного користування земельною ділянкою Б № 019717 (а.с. 9-11).

Даний акт був зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за № 58.

Рішенням Кузнецовської міської ради народних депутатів від 24 січня 1990 року № 13 (а.с. 24) було надано дозвіл на обєднання сільськогосподарського кооперативу "Полумя" та сільськогосподарському кооперативу "Стандарт" під егідою сільськогосподарської кооперативної фірми "Стандарт" при Кузнецовському будівельно-монтажному управлінні тресту "Південьенергомонтаж".

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону Союзу Радянський Соціалістичних Республік "Про кооперацію в СРСР" (чинної на момент прийняття вищенаведеного рішення) кооператив організується за бажанням громадян виключно на добровільних засадах. Створення кооперативу не обумовлюється якимсь спеціальним дозволом радянських, господарських та інших органів. Кооператив вважається створеним з моменту реєстрації статуту, який є основним документом, що регулює його діяльність. Статут приймається загальними зборами громадян, які бажають заснувати кооператив. Чисельність членів кооперативу не може бути меншою від трьох чоловік.

Згідно з частиною 3 статті 16 даного Закону у вищезазначеній редакції, спілки (об'єднання) кооперативів діють на підставі своїх статутів, що приймаються з'їздами, зборами делегатів (уповноважених) кооперативів. Статути спілок (об'єднань) не підлягають реєстрації в державних органах. Спілка (об'єднання) кооперативів вважаються створеними і визнаються юридичною особою з моменту прийняття їхнього статуту.

Відтак, з огляду на вищенаведені законодавчі положення, сільськогосподарська кооперативна фірма "Стандарт" при Кузнецовському будівельно-монтажному управлінні тресту "Південьенергомонтаж" була утворена відповідно до вимог чинного на той час законодавства в силу фіксування даного факту відповідним органом місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 37 Цивільного Кодексу Української РСР (у редакції, чинній на момент створення даної юридичної особи) при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

На час обєднання сільськогосподарського кооперативу "Полумя" та сільськогосподарського кооперативу "Стандарт" земельні відносини були врегульовані, зокрема, Земельним Кодексом Української РСР, Законом СРСР "Про кооперацію в СРСР" та ОСОБА_1 Міністрів Української РСР "Про видачу землекористувачам державних актів на право користування землею". У той же час судом встановлено, що вищезазначені нормативні акти не зобовязували землекористувачів здійснювати реєстрацію зміни користувачів земельною ділянкою, змінювати державні акти на землю чи вносити зміни до цих актів щодо зміни землекористувачів.

Відтак, в силу вищезазначених приписів сільськогосподарська кооперативна фірма "Стандарт" при Кузнецовському будівельно-монтажному управлінні тресту "Південьенергомонтаж" набула право користування земельною ділянкою площею 1,5 га згідно державного акту на право користування землею серії Б № 019717, виданого сільськогосподарському кооперативу "Полумя".

Рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів від 11 березня 1992 року № 71 шляхом реорганізації сільськогосподарської кооперативної фірми "Стандарт" було зареєстровано на правах державно-колективної форми власності мале підприємство "Викор", до якого перейшли всі майнові та немайнові права сільськогосподарської кооперативної фірми "Стандарт" (а.с. 25).

Пунктом 5 абзацу 2 ОСОБА_1 Верховної ОСОБА_1 Української РСР від 18 грудня 1990 року № 562-XXI було встановлено, що громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Земельного Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав землеволодіння або землекористування.

Відтак, з огляду на вищезазначені законодавчі положення, мале підприємство "Викор" набуло право користування земельною ділянкою площею 1,5 га згідно державного акту на право користування землею серії Б № 019717, виданого сільськогосподарському кооперативу "Полумя".

Слід також зазначити, що законодавство, чинне на час утворення малого підприємства "Викор", не містило імперативних норм щодо зобовязання землекористувачів здійснювати реєстрацію зміни користувачів земельною ділянкою, змінювати державні акти на землю чи вносити зміни до цих актів щодо зміни землекористувачів.

Рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів від 28 серпня 1992 року № 260 було зареєстровано Товариство та встановлено, що до останнього переходять всі майнові і немайнові права, а також обовязки, що належали малому підприємству "Викор".

Зважаючи на перехід до Товариства права користування спірною земельною ділянкою, 16 грудня 1996 року Рівненською обласною державною адміністрацією було надано даній юридичній особі дозвіл на складення проекту відведення земельної ділянки під розширення теплиць та будівництва складських приміщень за рахунок земель колективного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб" Володимирецького району.

Розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 3 лютого 1997 року № 54 (а.с. 100) Товариству було передано в постійне користування земельну ділянку площею 0,62 га за рахунок земель колективного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб" Володимирецького району.

Судом встановлено, що на підставі вищезазначеного розпорядження до державного акту на право користування землею серія Б № 019719 було внесено запис про відведення 0,62 га із земель колективного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб" Володимирецького району в постійне користування Товариства під розширення теплиць.

Вказаний факт додатково підтверджує наявність у Товариства права користування спірною земельною ділянкою та фактичне визнання цього права вищезазначеним органом державної влади шляхом вчинення відповідних дій по внесенню змін до акту на право користування землею серія Б № 019719 та збільшення площі переданої в оренду земельної ділянки.

Зі змісту наявної у матеріалах даної справи довідки від 13 листопада 2007 року № 41, виданої Володимирецьким районним відділом Рівненської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (а.с. 32), вбачається, що у книгах реєстрації Володимирецького районного відділу Рівненської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" державний акт на право користування землею на земельну ділянку, розташовану за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ, дорога Теплична, 8, зареєстрований на Товариство за реєстраційним номером 58.

У той же час судом також встановлено, що рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом від 3 лютого 2012 року № 30-01/02/12 (а.с. 28), було вирішено реорганізувати Товариство шляхом його приєднання до Компанії. У даному рішенні було зазначено, що Товариство припиняє свою діяльність шляхом передачі всього свого майна, прав та обовязків правонаступнику Компанії.

Зі змісту наявної у матеріалах справи копії передавального акту від 11 квітня 2012 року (а.с. 29) вбачається, що Товариство передало позивачу, зокрема, земельну ділянку площею 2,12 га, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ, дорога Теплична, 8, та всі повязані з нею права, у тому числі акт на право постійного користування землею серія Б № 019719, виданий виконавчим комітетом Володимирецької районної ради народних депутатів Рівненської області у 1989 році.

За змістом частини 1 статті 92 ЗК України (у редакції, чинній на час вирішення даного спору) право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Даною нормою також передбачений перелік субєктів, які можуть набувати право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності.

У той же час цією нормою не обмежується і не скасовується право постійного користування земельними ділянками, раніше набуте іншими особами в установлених законодавством випадках.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

У той же час дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб'єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 2.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

ОСОБА_4 обов'язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у вищезазначеному пункті Перехідних положень ЗК України, був визнаний неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року.

Відповідно до пункту 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У той же час у постанові Верховного Суду України від 21 лютого 2011 року у справі № 21-3а11 було сформовано правову позицію, за змістом якої приписи пункту "в" частини 1 статті 141 ЗК України слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення юридичної особи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Отже, підставою для припинення права користування земельною ділянкою може бути виключно ліквідація юридичної особи, а не її реорганізація.

Поряд з цим, Законом України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Тобто, на даний час є дійсним державний акт на право постійного користування землею, виданий сільськогосподарському кооперативу "Полумя" виконавчим комітетом Володимирецької районної ради народних депутатів Рівненської області у 1989 році.

Як було зазначено вище, Компанія у встановленому законом порядку набула прав та обовязків Товариства, яке у свою чергу було правонаступником малого підприємства "Викор", що у порядку правонаступництва набуло прав та обовязків сільськогосподарська кооперативна фірма "Стандарт" при Кузнецовському будівельно-монтажному управлінні тресту "Південьенергомонтаж". У той же час дана юридична особа була правонаступником сільськогосподарському кооперативу "Стандарт", а останнє правонаступником сільськогосподарського кооперативу "Полумя", якому був виданий акт на право постійного користування спірною земельною ділянкою серії Б № 019717. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач є правонаступником сільськогосподарського кооперативу "Полумя".

Приписами частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), у редакції, чинній на момент припинення Товариства шляхом його приєднання до Компанії, встановлено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи (стаття 108 ЦК України).

Зважаючи на те, що перетворення за своєю правовою природою є правонаступництвом, в силу приписів статей 104 та 108 ЦК України до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

З нормативних приписів чинного законодавства вбачається, що підставою виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт отримання документу, що посвідчує право. Земельне законодавство України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки. При цьому право постійного користування є безстроковим і може бути припинено лише з підстав, передбачених законодавством.

ОСОБА_4 у матеріалах справи відсутні докази припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою, яке посвідчується державним актом на право користування землею серія Б № 019719, виданим виконавчим комітетом Володимирецької районної ради народних депутатів Рівненської області у 1989 році.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що всі майнові права та обов'язки, набуті Товариством, у тому числі права щодо спірної земельної ділянки, перейшли до Компанії. У той же час судом встановлено, що була здійснена реорганізація (перетворення) правопопередників позивача з послідовним правонаступництвом усіх прав та обов'язків вищезазначених осіб.

Отже, правонаступником сільськогосподарського кооперативу "Полумя", якому був виданий акт на право постійного користування спірною земельною ділянкою серії Б № 019717, є Компанія, а отже саме даному субєкту господарювання належить право постійного користування спірною земельною ділянкою.

Аналогічна правова позиція щодо переходу права постійного користування земельною ділянкою згідно державного акту на право користування землею до правонаступників юридичної особи у разі її перетворення викладена у постанові Вищого господарського суду України від 3 грудня 2013 року у справі № 5017/2636/2012.

Враховуючи викладене, даний позов підлягає задоволенню.

За частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Ереду" (34400, Рівненська область, місто Кузнецовськ, Дорога Теплична, будинок 8, ідентифікаційний код: 36450713) право постійного користування земельною ділянкою площею 2,12 га, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ, дорога Теплична, 8, згідно державного акту на право користування землею серія Б № 019719, виданого виконавчим комітетом Володимирецької районної ради народних депутатів Рівненської області у 1989 році.

Стягнути з Кузнецовської міської ради (34400, Рівненська область, місто Кузнецовськ, Майдан Незалежності, будинок 1, ідентифікаційний код: 35056612) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Ереду" (34400, Рівненська область, місто Кузнецовськ, Дорога Теплична, будинок 8, ідентифікаційний код: 36450713) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 9 листопада 2015 року

Суддя Є.В. Павленко