ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р. Справа № 10/259

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Михалюк О.В.

Плотніцький Б.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства

"Експериментально-конструкторський технологічний інститут захисних покрить" (перейменоване на Публічне акціонерне товариство «ЕКТІавтопром») б/н від 02.10.2015 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 07.09.2015 р.

у справі № 10/259

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Експериментально-конструкторський

технологічний інститут захисних покрить", м. Львів

до відповідача 1 Державного підприємства "Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання", м. Львів

до відповідач 2 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1)Відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго", м. Львів

2) ОСОБА_2, м. Львів

про усунення перешкод в користуванні трансформаторною підстанцією ТП-728

та відшкодування збитків

за участю представників сторін:

від позивача: Дідух О.В. - представник (довіреність № 50 від 04.11.2015 року)

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: ОСОБА_4 - представник (довіреність б/н від 29.10.2013 року)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.09.2015 року у справі №10/259 (суддя Мазовіта А.Б.) залучено Міністерство економічного розвитку і торгівлі України як іншого відповідача по даній справі та матеріали справи №10/259 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Експериментально-конструкторський технологічний інститут захисних покрить" до Державного підприємства "Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго" та ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні трансформаторною підстанцією ТП-728 та відшкодування збитків передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пред'явлено позов про виселення відповідача з приміщень, які перебувають у державній власності, управління якими здійснює центральний орган виконавчої влади та до відповідача, який належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, а тому залучивши Міністерство економічного розвитку і торгівлі України як іншого відповідача у даній справі, враховуючи положення ст. 16 ГПК України та роз'яснення Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", місцевим господарським судом передано матеріали справи № 10/259 за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з даною ухвалою місцевого господарського суду Відкрите акціонерне товариство "Експериментально-конструкторський технологічний інститут захисних покрить" (перейменоване на Публічне акціонерне товариство «ЕКТІавтопром») оскаржило її в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 02.10.2015 року, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 07.09.2015р., оскільки вважає, що висновки суду викладені в оскарженій ухвалі є неправильними, а ухвала винесена при неповному з'ясуванні обставин справи.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що суд першої інстанції оскарженою ухвалою фактично прийняв рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, оскільки вказав, що власником майна, яке позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння згідно судових рішень визнано, державний орган виконавчої влади - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідачі та треті особи не скористалися своїм правом, наданим ст. 96 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 26.10.2015р. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2015р., зокрема, строк розгляду апеляційної скарги продовжено та розгляд апеляційної скарги відкладено на 09.11.2015р.

В дане судове засідання прибули представники позивача та третьої особи 2, проте відповідач та третя особа 1 явки уповноважених представників не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 року.

Враховуючи ту обставину, що третя особа 1 та відповідач належним чином були повідомлені про час, місце розгляду апеляційної скарги та наслідки неявки в судове засідання, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача та третьої особи 1.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи 2, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що ухвала Господарського суду Львівської області від 07.09.2015р. у справі № 10/259 винесена за повного з'ясування обставин, які мають значення для справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Експериментально-конструкторський технологічний інститут захисних покрить" звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою до Державного підприємства "Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання" за участю третіх осіб Відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго" та ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні трансформаторною підстанцією ТП-728, а саме: головного виробничого лабораторного корпусу (літ. Б-4), позначених на плані №21, №22, №23, №24, за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 115-Б, шляхом виселення відповідача з приміщень та відшкодування, у зв'язку з цим, збитків.

Документальними доказами у справі встановлено, що лише центральний орган виконавчої влади - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, наділений усіма повноваженнями щодо володіння, користування та розпорядження приміщеннями головного виробничого лабораторного корпусу (літ. Б-4), позначених на плані №21, №22, №23, №24, за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 115-Б, про виселення з яких відповідача просить позивач.

При цьому, вирішуючи питання про надіслання матеріалів справи № 10/259 за встановленою підсудністю до господарського суду м. Києва, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем пред'явлено позов про виселення відповідача з приміщень, які перебувають у державній власності, управління якими здійснює центральний орган виконавчої влади та до відповідача, який належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Частиною 1 статті 17 ГПК України встановлено, що у разі, коли справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Відповідно до ст.ст. 13, 15 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Як вже зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.09.2015 року у даній справі залучено Міністерство економічного розвитку і торгівлі України як іншого відповідача по даній справі; матеріали справи №10/259 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Експериментально-конструкторський технологічний інститут захисних покрить" до Державного підприємства "Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго" та ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні трансформаторною підстанцією ТП-728 та відшкодування збитків передано за підсудністю до господарського суду міста Києва (т. 3 а.с. 234-238).

Відповідно до приписів статті 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Із змісту статті 106 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що ухвали про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача не можуть бути переглянуті в апеляційному та у касаційному порядку, тому не можуть бути скасовані.

Наведене також визначено і у пункті 8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" судами першої інстанції" (з наступними змінами і доповненнями), відповідно до якого господарським судам слід також враховувати правові позиції, викладені в чинних роз'ясненнях президії Вищого арбітражного суду України, роз'ясненнях та рекомендаціях президії Вищого господарського суду України та в постановах пленуму Вищого господарського суду України з питань застосування господарськими судами норм процесуального права.

Одночасно, надсилаючи матеріали справи № 10/259 за підсудністю до Господарського суду міста Києва місцевий господарський суд керувався приписами частини 5 статті 16 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено виключну підсудність справ, у яких відповідачем є центральний орган виконавчої влади.

Так, на підставі частини 5 статті 16 ГПК України справи у спорах, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються Господарським судом міста Києва.

Водночас, якщо господарський суд, який прийняв справу до свого провадження з додержанням правил підсудності, залучив іншого відповідача чи замінив неналежного відповідача і у зв'язку з цим справа стала підсудною іншому господарському суду, питання про підсудність визначається за правилом частини третьої статті 17 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що Господарським судом Львівської області дотримано вимог процесуального закону щодо визначення підсудності справи й обґрунтовано направлено справу № 10/259 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника зводяться до неправомірного залучення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України як іншого відповідача у справі, проте ці доводи є безпідставними, оскільки господарським процесуальним законодавством не передбачено оскарження окремо від рішення місцевого господарського суду ухвал про залучення до участі у справі іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача, а тому колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги помилковими.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 20.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" (з наступними змінами і доповненнями) якщо господарський суд, який прийняв справу до свого провадження з додержанням правил підсудності, залучив іншого відповідача чи замінив неналежного відповідача і у зв'язку з цим справа стала підсудною іншому господарському суду, питання про підсудність визначається за правилом частини третьої статті 17 ГПК України, за винятком випадків, коли наслідком змін на стороні відповідача стає виключна підсудність справи.

Відповідно до п. 20.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" (з наступними змінами і доповненнями) статтею 16 ГПК встановлено виключну підсудність справ господарському суду у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном; такі справи розглядаються за місцезнаходженням майна.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про непідсудність даної справи господарському суду Львівської області та передачу матеріалів справи № 10/259 за встановленою підсудністю до господарського суду м. Києва, враховуючи те, що якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині п'ятій статті 16 ГПК України, то така справа у будь-якому разі підлягає розгляду у господарському суді міста Києва.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 07.09.2015р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 07.09.2015р. у справі №10/259 залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Експериментально-конструкторський технологічний інститут захисних покрить" (перейменоване на Публічне акціонерне товариство «ЕКТІавтопром») б/н від 02.10.2015 року - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 10.11.2015р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Михалюк О.В.

Суддя Плотніцький Б.Д.