РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015Справа №910/22082/15

За позовом Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) (Сейшельські Острови)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Київ)

про припинення порушення майнових прав інтелектуальної власності та стягнення збитків у розмірі 187 600, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Сисов В.С.;

від відповідача: ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Компанія "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) (далі-позивач) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) про:

- зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинити порушення майнових прав інтелектуальної власності Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.), як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» НОМЕР_2 від 27.08.2013, шляхом заборони Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 реалізовувати книжкову продукцію з використанням без дозволу компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) словесного позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1».

- стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) збитків (упущеної вигоди) у сумі 187 600, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним використанням відповідачем знаку для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», що зареєстрований для класу 16, 35, 40, 41 Міжнародного класифікатора товарів та послуг за свідоцтвом України на знак для товарів та послуг НОМЕР_2 від 27 серпня 2013, внаслідок чого позивачу були завдані збитки у вигляді упущеної вигоди.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.08.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 28.09.2015 за участю представників сторін, яких зобов'язано виконати вимоги суду.

У судовому засіданні 28.09.2015 за клопотанням представника відповідача судом було оголошено перерву для ознайомлення з матеріалами справи.

13.10.2015 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про здійснення фіксування судового процесу у справі № 910/22082/15 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

15.10.2015 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 проти позову заперечує у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що остання реалізовувала книги з дозволу ТОВ «Манн, Иванов и Фербер», що здійснює видавництво та розповсюдження книг під своїм комерційним найменуванням «ІНФОРМАЦІЯ_1» з 2005 року, а отже, оскільки продаж книги було здійснено з дозволу законного видавця, без протиправного умислу, то в діях відповідача відсутня протиправна поведінка.

Розгляд справи відкладався через нез'явлення повноважного представника позивача та неналежне виконання сторонами вимог суду.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками судового процесу та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.11.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) є власником свідоцтва України НОМЕР_2 від 27.08.2013 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», видане Державною службою інтелектуальної власності України на підставі заявки №m 201208853 від 24.05.2012, для товарів та послуг 16, 35, 40, 41, класів за Міжнародною класифікацією товарів та послуг (далі - МКТП), зокрема 16 клас за МКТП включає «книги», а 41 клас за МКТП включає «видавання книжок (видавництва)», що підтверджується випискою з Державного реєстру свідоцтв України за знаки для товарів і послуг.

Як стверджує позивач, 15.07.2015 відповідачем було реалізовано товар - книгу «ІНФОРМАЦІЯ_2», видавництва 2015 року «ІНФОРМАЦІЯ_1» у магазині «Читайка», за адресою: м. Київ, вул. Вербова, 17, який є контрафактним товаром, що містить об'єкти прав інтелектуальної власності позивача за свідоцтвом України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1». На підтвердження факту здійснення розповсюдження даного товару позивач надає чек №374 від 15.07.2015 на суму 325,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що саме неправомірними діями відповідача було порушено виключні майнові права позивача на об'єкти інтелектуальної власності шляхом розповсюдження без дозволу позивача контрафактної продукції, яка містить знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та не ввозилася позивачем на територію України для реалізації, а тому позивач просить суд зобов'язати відповідача припинити порушення майнових прав інтелектуальної власності відповідачем шляхом заборонити реалізовувати книжкову продукцію з використанням без дозволу компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) словесного позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», що є схожим із знаком для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_3 від 27.08.2013. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача завдані неправомірними останнього збитки (упущену вигоду) у розмірі 187 600,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Частиною 1 статті 424 ЦК України передбачено, що майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Статтею 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» зазначено, що свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права. При цьому, використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 2, 3 ст. 426 ЦК України визначено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

- зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

- зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги;

- позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати;

- позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до пункту 4.3.2.4. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Державного патентного відомства України від 28 липня 1995 року N 116 (надалі - Правила), позначення вважається тотожним з іншим позначенням, якщо воно збігається з ним у всіх елементах. Позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. При перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно:

- провести пошук тотожних або схожих позначень;

- визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень;

- визначити однорідність товарів і/або послуг, для яких заявлено знак, в порівнянні з товарами і/або послугами, для яких зареєстровані або заявлені тотожні або схожі знаки, виявлені під час пошуку.

Згідно пунктів 4.3.2.7.-4.3.2.8. Правил, зображувальні та об'ємні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з зображувальними, об'ємними та комбінованими позначеннями, в композиції яких входять зображувальні чи об'ємні елементи. Комбіновані позначення, заявлені як знаки, порівнюються з комбінованими позначеннями та з тими видами позначень, які входять до складу комбінованого позначення, що перевіряється, як елементи.

Судом проаналізовано ступінь схожості позначення, що міститься на книзі «ІНФОРМАЦІЯ_2», видавництва 2015 року «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була реалізована відповідачем у магазині «Читайка» за адресою: м. Київ, вул. Вербова, 17, зі знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_2, що належить позивачу, за результатами якого суд дійшов висновку, що відповідачем повністю відтворено знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», що охороняється за свідоцтвом України НОМЕР_2 на продукції, яка ним реалізовувалася.

При цьому, позивач, як власник свідоцтва України НОМЕР_2 не надавав відповідачу дозвіл на використання знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та не здійснював постачання книги - «ІНФОРМАЦІЯ_2», видавництва 2015 року «ІНФОРМАЦІЯ_1» на територію України.

Таким чином, оскільки у книзі «ІНФОРМАЦІЯ_2», видавництва 2015 року «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була реалізована відповідачем використовується знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», що охороняється за свідоцтвом України НОМЕР_2 та належить позивачу, приймаючи до уваги, що позивач не надавав жодного дозволу на таке використання, суд приходить до висновку про неправомірне використання відповідачем вищевказаного об'єкту інтелектуальної власності під час пропонування та реалізації продукції.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинити порушення майнових прав інтелектуальної власності Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.), як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» НОМЕР_2 від 27.08.2013, шляхом заборони Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 реалізовувати книжкову продукцію з використанням без дозволу Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) словесного позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» визнаються судом обґрунтованими.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 187 600,00 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, суд відзначає наступне.

Частиною 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, наслідком такої протиправної поведінки.

Як вбачається з розрахунку розміру упущеної вигоди позивача, останній припускає, що відповідач здійснює продаж близько 180 книжок із позначенням торгового знаку «ІНФОРМАЦІЯ_1», а тому із розрахунку продажу по одному екземпляру кожної книги розмір упущеної вигоди становить 57 600,00 грн.

Суд відзначає, що факт продажу чи пропонування відповідачем 180 книжок із позначенням торгового знаку «ІНФОРМАЦІЯ_1» не доведений жодними належними доказами, а предметом спору у даній справі є порушення прав інтелектуальної власності позивача внаслідок неправомірної реалізації відповідачем однієї книги, а не усіх 180 різновидів невизначеної назви. Крім того, не підтверджується і факт продажу по одному екземпляру кожної із 180 різновидів книг.

Більше того, при проведенні розрахунку позивач бере за основу припущення про імпорт на територію України 1/10 від всього тиражу книги «ІНФОРМАЦІЯ_2», видавництва 2015 року «ІНФОРМАЦІЯ_1», що також не доведено належними і допустимими доказами.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належного розрахунку з відповідними доказами розміру як завданої шкоди, так і упущеної вигоди для позивача, а також причинного зв'язку із завданими збитками та протиправною поведінкою відповідача, відповідно суд визнає вимогу про стягнення 187 600, 00 грн. необґрунтованою та відмовляє у її задоволенні.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) задовольнити частково.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (04210, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) припинити порушення майнових прав інтелектуальної власності Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) (Suite 1, Second Floor, Sound & Vision House, Francis Rachel Street, Victoria, Mahe, Seychelles) як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» НОМЕР_2 від 27.08.2013, шляхом заборони Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 реалізовувати книжкову продукцію з використанням без дозволу Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) словесного позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1».

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04210, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Компанії "Blackwell Industries Ltd." (Блеквелл Індастріз Лтд.) (Suite 1, Second Floor, Sound & Vision House, Francis Rachel Street, Victoria, Mahe, Seychelles) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 12.11.2015.

СуддяБондарчук В.В.