ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 р. Справа № 909/1134/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради

вул. Окружна, 8, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: ОСОБА_1 управління Калуської міської ради

вул. С.Бандери, 18, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: ОСОБА_2 управління Державного казначейства України

в Івано-Франківській області

вул. Дністровська, 14, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: ОСОБА_2 фінансового управління Івано-Франківської облдержадміністрації

вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Черкаське хімволокно"

проспект Хіміків, 76, м. Черкаси, 18013

до відповідача: Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до відповідача: Закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія"

"ДАРтеплоцентраль"

вул. Червоногвардійська, 20, м. Київ, 02660

до відповідача: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго"

2-а Залізнична, 10, м. Суми, 40005

про визнання недійсним договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 193

за участю:

від позивача: ОСОБА_4 - представник, (довіреність №1141 від 01.10.2015 р.);

від відповідача ОСОБА_2 управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області: ОСОБА_5 - представник, (довіреність №15-10/18-278 від 19.01.2015 р.);

від відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго": ОСОБА_6 - представник, (довіреність №52 від 31.12.2014 р.);

від відповідачів ОСОБА_1 управління Калуської міської ради; ОСОБА_2 фінансового управління Івано-Франківської облдержадміністрації; Закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль", Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України", Відкритого акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Водотеплосервіс" Калуської міської ради подало позов до відповідачів ОСОБА_1 управління Калуської міської ради, ОСОБА_2 управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 фінансового управління Івано-Франківської облдержадміністрації, ВАТ "Черкаське хімволокно", ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго" про визнання недійсними договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 193, а саме: №693/193 від 23.10.2009 року; №694/193 від 23.10.2009 року; №695/193 від 23.10.2009 року; №696/193 від 23.10.2009 року; №697/193 від 23.10.2009 року; №1208/193 від 22.12.2009 року, укладених між ОСОБА_2 управлінням Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 фінансовим управлінням Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_1 управлінням Калуської міської ради, КП "Водотеплосервіс", ВАТ "Черкаське хімволокно", ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго".

Ухвалою суду від 01.10.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 15.10.2015 року. Ухвалою суду від 15.10.2015 року відкладено розгляд справи на 29.10.2015 року. Ухвалою суду від 29.10.2015 року відкладено розгляд справи на 10.11.2015 року.

15.10.2015 року від відповідача по справі ПАТ "Черкаське хімволокно" надійшло клопотання (вх. №10833/15 від 15.10.2015 року) про залучення відповідача, в якому відповідач просить суд залучити в якості ще одного відповідача публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", пояснюючи таке прохання про залучення тим, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" також є стороною оскаржуваних договорів.

З приводу вказаного клопотання суд вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до ст.24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Відповідно до п.1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" - у разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

В спірному випадку, суд розглянувши вказане клопотання, не знайшов достатніх підстав для залучення до участі у справі відповідача ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а тому подане клопотання задоволенню не підлягає.

28.10.2015 року від відповідача по справі ТОВ "Сумитеплоенерго" надійшла заява про застосування строків позовної давності №3964 від 27.10.2015 року (вх. №16633/15 від 28.10.2015 року). Проте, в судовому засіданні 29.10.2015 року відповідач ТОВ "Сумитеплоенерго" просив суд розглядати справу без врахування такої заяви, виклавши свою позицію у заяві (вх. №16680/15 від 29.10.2015 року). За таких обставин, суд розглядає справу без врахування заяви відповідача №3964 від 27.10.2015 року (вх. №16633/15 від 28.10.2015 року).

В судовому 10.11.2015 року засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити. Представник відповідача ОСОБА_2 управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області усно проти позову заперечив. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" проти позову заперечив, згідно підстав викладених у відзиві на позову заяву.

Представники відповідачів ОСОБА_1 управління Калуської міської ради, ОСОБА_2 фінансового управління Івано-Франківської облдержадміністрації, відкритого акціонерного товариства "Черкаське хімволокно", закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль" та дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про місце, дату та час проведення судового засідання. 29.10.2015 року від відповідача по справі ОСОБА_1 управління Калуської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без представника відповідача.

Відповідно до підпункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників відповідачів за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

23.10.2009 року та 22.12.2009 року між ОСОБА_2 управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 фінансовим управлінням Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_1 управлінням Калуської міської ради, КП "Водотеплосервіс", ВАТ "Черкаське хімволокно", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго", ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" були укладено договори про організацію взаєморозрахунків №№693/193, 694/193, 695/193, 696/193, 697/193 та №1208/193.

Предметом договорів є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до ст.53 ЗУ "Про державний бюджет на 2009 рік" та постанови Кабінету Міністрів України №193 від 05.03.2009 року "Питання реалізації ст.53 ЗУ "Про державний бюджет на 2009 рік".

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що вказані договори прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та є недійсними. При цьому, позивач вказує на таке. В період з 16.06.2015 року по 13.07.2015 року на комунальному підприємстві "Водотеплосервіс" проводилась позапланова виїзна ревізія, якою здійснювалась перевірка підстав укладення підприємством оспорюваних договорів взаєморозрахунку. У ході проведеної ревізії до перевірки було представлено Акти звірення щодо обсягу дебіторської та/або кредиторської заборгованості, складені між ДК "Газ України" та ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", ВАТ "Черкаське хімволокно" і ТОВ "Сумитеплоенерго", в яких зазначено, що заборгованість перед ДК "Газ України" складає: ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль" - в сумі 4 500 601,60 грн., ВАТ "Черкаське хімволокно" - 19 186 040,77 грн. і ТОВ "Сумитеплоенерго" - 13 513 868, 54 грн.

За словами позивача, при перевірці достовірності вказаних Актів звірення державна фінансова інспекція отримала інформацію про відсутність об'єкта зустрічної перевірки ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", відсутність у ВАТ "Черкаське хімволокно" бухгалтерських документів саме за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, неможливість надати первинні документи об'єктом зустрічної звірки ТОВ "Сумитеплоенерго" у зв'язку із закінченням терміну їх зберігання. Позивач вказує на те, що підтвердити чи спростувати наявну заборгованість перед ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", ВАТ "Черкаське хімволокно" і ТОВ "Сумитеплоенерго" не видається можливим.

Як вбачається з позовної заяви, в договори про організацію взаєморозрахунків №№693/193, 694/193, 695/193, 696/193, 697/193 та №1208/193 на загальну суму 22 974 286, 00 грн. включено підприємства (ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", ВАТ "Черкаське хімволокно" і ТОВ "Сумитеплоенерго"), яким перераховуються кошти для погашення заборгованості за препарат для водопідготовки, чим, на переконання позивача, не дотримано вимоги п.3 Порядку перерахування у 2009 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, де передбачено, що підставою для проведення розрахунків є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості ( з урахуванням пені, штрафних та фінансових санкцій, які нараховані підприємствам теплоенергетики на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1998 року по 1 жовтня 2009 року).

Разом з тим, за словами позивача, Постановою КМУ №193 не передбачено зарахування коштів за погашення заборгованості за препарат для водопідготовки при наявності заборгованості за енергоносії у третіх осіб, а абз. 4 п.6 передбачено, що у першу чергу проводяться розрахунки з кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії на відповідні суми.

Крім того, 26.10.2015 року від позивача надійшло уточнення до позовних вимог (вх. №16444/15 від 26.10.2015 року). У своїх уточненнях позивач вказує на те, що відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З посиланням на ч.1 ст.207 ЦК України позивач вказує, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Позивач стверджує, що зміст укладеного договору суперечить вимогам закону щодо його дійсності і тому вважає, що такий договір підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, з посиланням на ст.207 ГК України, позивач просить суд визнати недійсними договори про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 193, а саме: №693/193 від 23.10.2009 року; №694/193 від 23.10.2009 року; №695/193 від 23.10.2009 року; №696/193 від 23.10.2009 року; №697/193 від 23.10.2009 року; №1208/193 від 22.12.2009 року, укладені між ОСОБА_2 управлінням Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 фінансовим управлінням Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_1 управлінням Калуської міської ради, КП "Водотеплосервіс", ВАТ "Черкаське хімволокно", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго", ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України".

Відповідач ОСОБА_7 управління Калуської міської ради надіслав суду заяву №01-22/245 від 28.10.2015 року (вх. №16675/15 від 29.10.2015) згідно якої вказує на те, що заперечує проти задоволення позову і вважає, що спірні договори укладені з дотриманням норм чинного законодавства. Також відповідач вказує на те, що згідно п.12 Постанови КМУ №193 від 05.03.2009 року - Державне казначейство перевіряє підписані учасниками розрахунків договори про організацію взаєморозрахунків та інформує Мінфін про обсяг заборгованості, що підлягає погашенню відповідно до таких договорів. Мінфін на підставі інформації, що надійшла від Державного казначейства, та зведених реєстрів договорів про організацію взаєморозрахунків визначає обсяг субвенції з державного бюджету бюджету Автономної Республіки Крим, обласним бюджетам, бюджетам мм. Києва та Севастополя для проведення розрахунків і приймає в установленому порядку рішення про перерахування субвенції, яке доводиться до Державного казначейства. Державне казначейство перераховує на підставі зазначеного рішення Мінфіну субвенцію на рахунки бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя, відкриті в органах Державного казначейства. Розрахунки проводяться шляхом залучення коштів з єдиного казначейського рахунка у порядку, встановленому Державним казначейством за погодженням з Мінфіном, та за рахунок власних коштів споживачів у розмірі, що відповідає сумі коштів, належних енергопостачальникові відповідно до встановленого НКРЕ на поточний місяць нормативу відрахувань коштів на поточний рахунок енергопостачальника від суми, на яку проводяться такі розрахунки. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації розподіляють перераховану відповідно до пункту 12 цього Порядку субвенцію між бюджетами районів і міст обласного значення на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків (п. 13 Постанови КМУ №193 від 05.03.2009 року).

За словами відповідача, органами Державного казначейства при перевірці спірних договорів про організацію взаєморозрахунків жодних недоліків та порушень порядку передбаченого постановою КМУ від 05.03.2009 року №193 не виявлено.

Крім того, відповідач просить, що у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, здійснювати розгляд справи без участі представників ОСОБА_1 управління Калуської міської ради.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області в судових засіданнях усно заперечував проти позовних вимог позивача, просив суд в позові відмовити. Будь-яких письмових пояснень суду не подавав.

Відповідач ОСОБА_8 фінансове управління Івано-Франківської облдержадміністрації жодного разу в судові засіданні не з'являвся, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання, буд-яких письмових пояснень стосовно обставин справи суду не подавав,

Відповідач ВАТ "Черкаське хімволокно" в судовому засіданні 29.10.2015 року усно проти позовних вимог позивача заперечив, просив суд в позові відмовити. Проте, будь-яких письмових пояснень суду не подав.

Відповідач ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" проти позовних вимог заперечував, подав суду відзив на позовну заяву №31/13-3869 від 13.10.2015 року (вх. №15756/15 від 15.10.2015). У своєму відзиві відповідач вказує на те, що дочірньою компанією "Газ України", яка є стороною 5 за договорами про взаєморозрахунки, проведено розрахунки з кредиторської та дебіторської заборгованості включно за енергоносії. За словами відповідача, заборгованість ТОВ "Сумитеплоенерго", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", ВАТ "Черкаське хімволокно" перед ДК "Газ України" підтверджується актами звіряння розрахунків між зазначеними підприємствами та ДК "Газ України". Відповідач стверджує, що ДК "Газ України" виконано умови договорів про взаєморозрахунки з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відповідач ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль" жодного разу в судові засіданні не з'являвся, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання, буд-яких письмових пояснень стосовно обставин справи суду не подавав.

Відповідач ТОВ "Сумитеплоенерго" проти позовних вимог заперечив, подав суду відзив на позовну заяву №3963 від 27.10.2015 року (вх. №16632/15 від 28.10.2015 року), а також доповнення до відзиву вих.№4138 від 06.11.2015 року (вх. №17457/15 від 10.11.2015 року). У поданих поясненнях відповідач вказує на те, що відповідно до ст.204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На переконання відповідача, неможливість надати однією зі сторін договору первинних документів Державній фінансовій інспекції через 6 років після укладення такого договору, відсутність у сторони договору бухгалтерських документів за період укладення договору через 6 років після укладення не є правовою підставою, визначеною ст.215 ЦК України для визнання недійсним такого договору.

За словами відповідача всупереч вимогам ст.34 ГПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували його припущення. Крім того, відповідач вказує на те, що п.5.4. оспорюваних договорів сторони засвідчили, що після виконання цього договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмету договору.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є судовий захист цивільного права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст укладеного договору не повинен суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За умовами ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" правочин може бути визнаний недійсний з підстав, передбачених законом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207,208 ГК України.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Пунктом 2.2. вказаної Постанови встановлено, що за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Позивач просить суд визнати недійсними договори про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 193, а саме: №693/193 від 23.10.2009 року; №694/193 від 23.10.2009 року; №695/193 від 23.10.2009 року; №696/193 від 23.10.2009 року; №697/193 від 23.10.2009 року; №1208/193 від 22.12.2009 року, укладених між ОСОБА_8 управлінням Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_8 фінансовим управлінням Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_1 управлінням Калуської міської ради, КП "Водотеплосервіс", ВАТ "Черкаське хімволокно", ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго".

Як вбачається з матеріалів справи, договори про організацію взаєморозрахунків №№693/193, 694/193, 695/193, 696/193, 697/193 та №1208/193 було укладено 23.10.2009 року та 22.12.2009 року. Сторонами вказаних договір є: ОСОБА_8 управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області (сторона 1), ОСОБА_8 фінансове управлінням Івано-Франківської облдержадміністрації (сторона 2), ОСОБА_7 управління Калуської міської ради (сторона 3), КП "Водотеплосервіс" (сторона 4), ВАТ "Черкаське хімволокно", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго" (сторона 5), ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (сторона 6) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання).

Предметом вказаних договорів є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до ст.53 ЗУ "Про державний бюджет України на 2009 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №193 "Питання реалізації статті 53 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік".

Пунктом 2 вказаних договорів встановлено, що сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами договору.

Державне казначейство України перераховує кошти, залучені з єдиного казначейського рахунку, стороні 1 на підставі рішення Мінфіну.

Сторона 1 перераховує на рахунок сторони 2 кошти для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання і водовідведення.

Сторона 2 перераховує стороні 3 кошти для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання і водовідведення.

Сторона 3 перераховує стороні 4 кошти для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання і водовідведення.

Сторона 4 перераховує стороні 5 кошти для погашення заборгованості за препарат для водопідготовки згідно з договорами поставки.

Сторона 5 перераховує стороні 6 кошти для погашення заборгованості за природний газ.

Сторона остання перераховує кошти до спеціального фонду державного бюджету у вигляді податків.

Спірні договори узгоджені всіма сторонами договору та скріплені печатками сторін договору.

Позивач, викладаючи свої вимоги про визнання недійсними договорів, посилається на те, що має місце факт не доведення наявної заборгованості для проведення взаєморозрахунків та порушення порядку та механізму розрахунків, як це встановлено постановою КМУ №193 від 05.03.2009 року, при цьому позивач посилається на такі підстави:

1) Акт позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Водотеплосервіс" за період з 01.01.2008 по 31.12.2010 №05-21/4 від 13.07.2015 року, згідно якого заборгованість перед ДК "Газ України" складає: ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль" - в сумі 4 500 601, 60 грн., ВАТ "Черкаське хімволокно" - 19 186 040, 77 грн. і ТОВ "Сумитеплоенерго" - 13 513 868, 54 грн.

2) інформація про: відсутність об'єкта зустрічної звірки ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", відсутність у ВАТ "Черкаське хімволокно" бухгалтерських документів саме за період з 01.01.2008 по 31.122010 роки, неможливість надати первинні документи об'єктом зустрічної перевірки ТОВ "Сумитеплоенерго" у зв'язку із закінченням терміну їх зберігання і як наслідок - підтвердити чи спростувати наявну заборгованість перед ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль", ВАТ "Черкаське хімволокно", ТОВ "Сумитеплоенерго" не видається можливим.

3) відповідно до Постанови КМУ №193 від 05.03.2009 року не передбачено зарахування коштів за погашення заборгованості за препарат для водопідготовки при наявності заборгованості за енергоносії у третіх осіб, оскільки у першу чергу проводяться розрахунки з кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії на відповідні суми.

Цивільним законодавством чітко встановлено підстави для визнання недійсним правочину, проте на жодну з таких підстав позивач не посилався і перед судом не довів. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що підстави на які посилається позивач у своїх вимогах не тягнуть за собою правових наслідків у вигляді визнання спірних правочинів недійсними.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач в підтвердження своїх вимог подав суду: 1) копії договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №193 а саме: №693/193 від 23.10.2009 року; №694/193 від 23.10.2009 року; №695/193 від 23.10.2009 року; №696/193 від 23.10.2009 року; №697/193 від 23.10.2009 року; №1208/193 від 22.12.2009 року, укладених між ОСОБА_8 управлінням Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_8 фінансовим управлінням Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_7 управлінням Калуської міської ради, КП "Водотеплосервіс", ВАТ "Черкаське хімволокно", ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго"; 2) Акт позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Водотеплосервіс" за період з 01.01.2008 по 31.12.2010 Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області №05-21/4 від 13.07.2015 року.

Розглянувши вказані докази суд дійшов висновку, що факти, на які посилається сторона, як на підстави визнання договорів недійсними не можуть бути такими, оскільки відсутність доказів на даний час щодо наявної заборгованості учасників взаєморозрахунку є допустимим твердженням позивача, що не може бути доказом по справі. Аналогічно стосується доводів позивача про те, що першочергово була зарахована заборгованість за препарат для водопідготовки при наявності заборгованості на енергоносії. Інших доказів та аргументів позивач суду на надав.

Не встановлено судом і те, яким чином зміст укладених договорів не відповідає вимогам чинного законодавства, а також як вказані договори порушують права та інтереси позивача.

Таким чином, суд, дослідивши подані докази, на підставі цих доказів, з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства не знайшов доказів в підтвердження вимог позивача, а відтак дійшов до висновку, що вимога позивача про визнання недійсними договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 193, а саме: №693/193 від 23.10.2009 року; №694/193 від 23.10.2009 року; №695/193 від 23.10.2009 року; №696/193 від 23.10.2009 року; №697/193 від 23.10.2009 року; №1208/193 від 22.12.2009 року, укладених між ОСОБА_8 управлінням Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_8 фінансовим управлінням Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_7 управлінням Калуської міської ради, КП "Водотеплосервіс", ВАТ "Черкаське хімволокно", ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго" - є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В силу ст. 49 ГПК України судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись п.5 ч.1 ст.3, ч.2 ст.15, ст.203, ч.1 ст.215, ст.638 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 32, 33,43, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради / 77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Окружна, 8 / до ОСОБА_1 управління Калуської міської ради / 77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. С.Бандери, 18 /, ОСОБА_2 управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області / 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 14 /, ОСОБА_2 фінансового управління Івано-Франківської облдержадміністрації / 76004, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21 /, ВАТ "Черкаське хімволокно" / 18013, м. Черкаси, проспект Хіміків, буд.76 /, дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" / 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 /, ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль" / 02660, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 20 /, ТОВ "Сумитеплоенерго" / 40005, м. Суми, 2-а Залізнична, 10 / про визнання недійсними договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 193, а саме: №693/193 від 23.10.2009 року; №694/193 від 23.10.2009 року; №695/193 від 23.10.2009 року; №696/193 від 23.10.2009 року; №697/193 від 23.10.2009 року; №1208/193 від 22.12.2009 року, укладених між ОСОБА_2 управлінням Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 фінансовим управлінням Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_1 управлінням Калуської міської ради, КП "Водотеплосервіс", ВАТ "Черкаське хімволокно", ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", ЗАТ "Енергогенеруюча компанія" "ДАРтеплоцентраль", ТОВ "Сумитеплоенерго" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.11.15

Суддя Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_9 12.11.15