ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Справа № 915/850/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоЄвсікова О.О.,
суддів:Кролевець О.А. (доповідач у справі), Попікової О.В.
розглянувши касаційну скаргуВідкритого акціонерного товариства "Лазурний"
на ухвалуГосподарського суду Миколаївської області від 14.07.2015
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 12.08.2015
у справі№915/850/15 Господарського суду Миколаївської області
за позовомВідкритого акціонерного товариства "Лазурний"
доПублічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк"
проприпинення правовідносин за договором іпотеки від 15.05.2008 та зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін
від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Лазурний" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" про визнання припиненими правовідносин за договором іпотеки від 15.05.2008, укладеним у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №02/032/08-КЛТ від 11.03.2008; зобов'язання відповідача звернутися до реєстратора з заявами про припинення обтяжень, зареєстрованих 15.05.2008 за №7191059 і №9731298 на підставі іпотечного договору №1563 від 15.05.2008, та з заявами про припинення іпотеки реєстраційний номер обтяження №7190605 від 11.12.2008 і реєстраційний номер обтяження №9731268 від 15.05.2008 на нежитлові об'єкти за адресою, відповідно: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Трихати, вул. Степова, 1 і вул. Степова, 2, а також надати докази припинення обтяження позивачу (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог №34 від 17.06.2015).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 (суддя Гриньова-Новицька Т.В.), яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 (колегія суддів: Діброва Г.І., Колоколов С.І., Разюк Г.П.), справу передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального і матеріального права, та передати справу на розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Учасники судового процесу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Загальні правила територіальної підсудності справ господарському суду встановлені ст. 15 ГПК України, згідно з ч. 2 якої справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Відповідачами відповідно до ч. 3 ст. 21 ГПК України є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Якщо справа не підсудна даному господарському суду, у відповідності до ч. 1 ст. 17 ГПК України матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" у ст. 1 визначає місцезнаходження юридичної особи як адресу органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган). Згідно з положеннями ст.ст. 1, 17 названого Закону відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), що є автоматизованою системою збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Предметом спору в даній справі є визнання припиненими правовідносин за договором іпотеки та зобов'язання відповідача звернутися до реєстратора з відповідними заявами про припинення обтяжень та про припинення іпотеки, тому зважаючи на викладені законодавчі положення, розгляд даної справи має здійснюватися господарським судом за місцезнаходженням відповідача ПАТ "Кредитпромбанк", яким згідно з витягом з Єдиного державного реєстру є м. Київ, Печерський район, бульвар Дружби Народів, будинок 38.

Відтак суд першої інстанції правильно відхилив посилання позивача на положення ч. 3 ст. 16 ГПК України, адже у даній справі не розглядається спір про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном.

Разом з тим, підчас апеляційного перегляду справи позивач доводив наявність підстав для розгляду справи за його місцезнаходженням як сторони, зобов'язаної за договором іпотеки здійснити на користь відповідача певні дії, посилаючись на положення ч. 1 ст. 15 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив посилання позивача на положення наведеної норми, оскільки у даній справі не розглядається спір, що виник при укладанні, зміні, розірванні господарського договору чи визнанні його недійсним. Зокрема, передбачений ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України спосіб захисту шляхом припинення господарських правовідносин не можна ототожнювати з розірванням господарського договору, зважаючи на положення ст. 202 цього Кодексу, яка передбачає розірвання лише в якості однієї з можливих умов припинення господарських зобов'язань. Водночас заявлені позивачем вимоги про зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії не мають договірного характеру.

Тобто заявлені позивачем у даній справі вимоги не можна віднести до обставин, наявність яких зумовлює відповідну територіальну підсудність справи згідно з ч. 1 ст. 15 ГПК України та виключну підсудність згідно з ч. 3 ст. 16 ГПК України.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про підсудність даної справи Господарському суду міста Києва, а доводи скаржника про порушення і неправильне застосування судами норм процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Лазурний" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі №915/850/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.Євсіков

Судді О.Кролевець

О.Попікова