ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 904/1713/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Жукової Л.В. (доповідач),
суддів:Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області
на постановугосподарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015
та постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2015
у справі№ 904/1713/15 господарського суду Дніпропетровської області
за заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Карлайн"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Карлайн"
провизнання банкрутом
Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ :

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015 у справі №904/1713/15 (суддя Полєв Д.М.) товариство з обмеженою відповідальністю "Карлайн" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 6 місяців, до 24.09.2015. Ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Польянова Євгенія Олександровича.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 у справі №904/1713/15 (головуючий суддя: Науменко І.М., судді: Кузнецов В.О., Кощеєв І.М.) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська - залишено без задоволення. Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015 у справі №904/1713/15 - залишено без змін.

Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у касаційній скарзі просить Вищий господарський суд України скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 та прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі №904/1713/15.

У касаційній скарзі Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області зазначає про передчасність введення процедури ліквідації щодо юридичної особи платника податків, стосовно якої не проведено відповідну податкову перевірку, передбачену податковим законодавством.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.

25.09.2014 учасниками ТОВ "Карлайн" прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації. Головою ліквідаційної комісії призначено Польянова Є.О.

ТОВ "Карлайн" звернулось до державного реєстратора для здійснення реєстраційної дії по внесенню відомостей про прийняття рішення засновників щодо припинення юридичної особи, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №31705352 станом на 25.09.2014, в якому містяться дані про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про початок процедури припинення ТОВ "Карлайн" з 25.09.2014.

Повідомлення про припинення діяльності ТОВ "Карлайн" шляхом ліквідації було опубліковане в офіційному спеціалізованому друкованому засобі масової інформації - Бюлетені державної реєстрації №296 (26) від 29.09.2014.

За результатами розгляду пред'явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов'язань, станом на 21.02.2015, складено проміжний ліквідаційний баланс ТОВ "Карлайн".

Проміжний ліквідаційний баланс затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Карлайн" №2 від 21.02.2015, згідно якого кредиторська заборгованість ТОВ "Карлайн" складає 200 000,00 грн., дебіторська заборгованість, основні засоби, товарно-матеріальні цінності, нематеріальні активи відсутні, залишок грошові кошти на рахунку банкрута - 10 943,41 грн.

За наслідками проведеної роботи було встановлено, що активів ТОВ "Карлайн" недостатньо для погашення кредиторської заборгованості, у зв'язку з чим прийнято рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Встановивши наведені вище обставини, місцевий господарський суд, з яким погодився господарський суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність передбачених ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстав для визнання ТОВ "Карлайн" банкрутом та призначення ліквідатором боржника Голову ліквідаційної комісії ТОВ "Карлайн" Польянова Є.О.

При цьому апеляційний господарський суд, під час перегляду постанови про визнання боржника банкрутом, в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відхилив доводи податкового органу, зазначені у апеляційній скарзі, з огляду на те, що здійснення позапланової перевірки боржника у встановлені чинним законодавством строки податкова інспекція в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська не забезпечила, неможливість здійснення перевірки з причин ненадання ліквідатором відповідної первинної документації у встановленому порядку в межах провадження у справі про банкрутство не оскаржила, докази зворотного - відсутні.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується із наведеним висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Згідно п.78.1.7 Податкового кодексу України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у разі порушення провадження у справі про визнання банкрутом платника податків. Тривалість проведення такої перевірки відповідно до пункту 28.2 Податкового кодексу України не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, інших платників податків - 10 робочих днів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції у оскаржуваній постанові, ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська додано наказ про проведення позапланової перевірки боржника №705, датований лише 29.04.2015, що свідчить про порушення строків проведення перевірки, лише через півтора місяці після отримання ухвали суду від 12.03.2015 про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Карлайн" та більш ніж через півроку з дати опублікування інформації про припинення боржника в офіційному друкованому виданні (29.09.2014р.).

Крім того, слід звернути увагу на наявність в матеріалах справи доказів направлення в адресу податкового органу заяви форми 8-ОПП про зняття з обліку платника податків та повідомлення про припинення ТОВ "Карлайн", датовані ще 26.09.2014.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Проте, переглядаючи в апеляційному порядку постанову про визнання боржника банкрутом, апеляційний господарський суд, в порушення ст. ст. 43, 101 ГПК України ухилився від виконання процесуальних обов'язків, покладених на апеляційний суд вказаними нормами Господарського процесуального кодексу України, не надав будь-якої оцінки підставності визнання ТОВ "Карлайн" банкрутом, обмежившись спростуванням доводів апеляційної скарги

Отже, задовольняючи частково касаційну скаргу колегія суддів Вищого господарського суду України виходить з такого.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ст. 41 ГПК України).

У абз. 3 п. 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що Суд касаційної інстанції не зв'язаний доводами касаційної скарги щодо порушення чи неправильного застосування нижчими судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права та може встановлювати порушення чи неправильне застосування відповідних норм, на які не було посилання в такій скарзі.

Згідно зі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Такий порядок передбачений нормами ч. 3 ст. 110, ст. 111 ЦК України, а також нормами ст. 60 ГК України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають у наступному:

Прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою. Проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника. Аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч.ч. 2, 5 ст. 105 ЦК України, а також повідомлення явних кредиторів персонально у письмовій формі про ліквідацію юридичної особи боржника (ч. 3 ст. 60 ГК України) з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, у тому числі по податках, зборах (обов'язкових платежах). Проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства - ч. 7 ст. 111 ЦК України та ч. 3 ст. 60 ГК України.

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 вказаного Закону та складає предмет спору у справі про банкрутство за особливою процедурою, що порушується в порядку норм означеної статті.

При цьому, колегія суддів зауважує, що необхідною та обов'язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство в порядку норм ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та визнання боржника банкрутом у встановленому цією статтею порядку є надання належних доказів на підтвердження наявності всіх передумов для порушення провадження, згідно з цією статтею, саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Виходячи з вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суди попередніх інстанцій не звернули уваги та не надали відповідної юридичної оцінки, доказам, які надано заявником на підтвердження кредиторської заборгованості.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, звертаючись із заявою про визнання боржника банкрутом, ТОВ "Карлайн" посилалось на наявність кредиторської заборгованості за Договором про надання юридичних послуг №101 на суму 200 000 грн., що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг за Договором №101 станом на 29.01.2014 на суму 50 000 грн., станом на 07.04.2014, станом на 04.08.2014 та станом на 10.11.2014.

Наведений договір та акти приймання-передачі хоча і засвідчені печаткою ТОВ "Карлайн", проте не містять відомостей щодо особи із визначенням повноважень, яка наведені документи підписала.

Крім того, судами не надано оцінки тому, що один з актів приймання-передачі наданих послуг датований станом на 10.11.2014, тоді як Акт інвентаризації майна, дебіторської та кредиторської заборгованості ТОВ "Карлайн", Звіт голови ліквідаційної комісії ТОВ "Карлайн", Баланс підприємства боржника, у яких відображено кредиторську заборгованість на суму 200 000 грн. датовані ще 25.09.2014.

За таких підстав, висновок господарських судів першої та апеляційної інстанцій про визнання ТОВ "Карлайн" банкрутом в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є таким, що зроблений без встановлення обов'язкових передумов та обставин (підтверджених відповідними належними та допустимими доказами), за яких, відповідно до чинного законодавства порушується та здійснюється провадження у справі про банкрутство в порядку норм вказаної статті, у зв'язку з чим оскаржувані судові рішення мають бути скасовані з направленням справи на розгляд до місцевого господарського суду.

При цьому, зважаючи на призначення оскаржуваними судовими рішеннями ліквідатором ТОВ "Карлайн" голову Ліквідаційної комісії Польянова Є.О., колегія суддів касаційної інстанції зауважує, що, згідно з ч. 2 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Призначення розпорядника майна врегульовано ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і ця процедура яка не має винятків щодо порядку відбору кандидатів у ліквідатори підприємств, що ліквідуються власниками, за особливостями провадження, передбаченими ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Однак, як вбачається з встановлених господарськими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, при вирішенні питання щодо призначення ліквідатора ТОВ "Карлайн" зазначені вимоги (ч. 2 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") дотримано не було. Відтак, з метою дотримання приписів чинного законодавства, місцевому господарському суду в подальшому належить усунути зазначене порушення.

На підставі викладеного, керуючись статями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 у справі №904/1713/15 скасувати.

Справу №904/1713/15 направити на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий Л.В. Жукова

Судді О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк