ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 р. Справа № 917/1084/15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрострой"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волари Агро"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Волари Експорт"

про стягнення 4877650,28 грн.

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Безрук Т. М., суддя Тимошенко К. В., суддя Кльопов І. Г.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2

від третіх осіб: не зявилися

Розглядається позовна заява про стягнення 4877650,28 грн. на підставі договору факторингу № 15 від 26.12.2014р., з них: 2814739,20 грн. заборгованості, згідно договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/03-03з 25.03.2013р., 538964,72 грн. - пені, 1413130,46 грн. - інфляційних, 110815,90 грн. - 3% річних.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що вказаний договір факторингу є недійсним, оскільки відповідач не має ліцензії на провадження даного виду діяльності; позивач не є належним кредитором з вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 25/03-03з 25.03.2013р., оскільки до укладення договору факторингу від 26.12.2014р. право вимоги вказаної заборгованості було вже передано первісним кредитором (ТОВ Волари-Агро) на користь іншої особи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Волари Експорт за договором про відступлення права вимоги № 20/03/2014-07 від 20.03.2014р.; тобто, на дату укладення договору факторингу ТОВ Волари-Агро вже не був кредитором за договором про надання поворотної фінансової допомоги і тому не міг передавати прав іншій особі (а.с.102-104).

Відповідач надав заяву про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені (а.с.101).

Треті особи письмових пояснень по суті спору суду не надали.

Про час та місце розгляду справи сторони та треті особи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 17.09.2015р., від 08.10.2015р. про вручення судової ухвали (а.с.127-130, 136-139).

За протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.10.2015р. справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя Безрук Т. М., суддя Тимошенко К. В., суддя Кльопов І. Г. (а.с.131).

В судовому засіданні 03.11.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

25.03.2013 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Волари-Агро та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрострой (відповідачем) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 25/03-03з (надалі - Договір фінансової допомоги; а.с.25-27).

Відповідно до п.1.1, п.2.1 Договору фінансової допомоги ТОВ Волари-Агро зобов'язується надати ТОВ Агрострой поворотну фінансову допомогу на безпроцентній основі, а останній зобов'язується використовувати допомогу за цільовим призначенням і повернути її у визначені даним Договором порядку і строки. Метою надання допомоги є поповнення обігових коштів ТОВ Агрострой для здійснення ним господарської діяльності у відповідності до його статутних цілей та завдань.

Згідно з п. 3.2, п. 4.1, п. 4.2 Договору фінансової допомоги, розмір допомоги становить 3000000,00 грн. та надається поетапно, траншами узгодженими сторонами строки та розміри. Допомога надається у безготівковому порядку шляхом переказу необхідних грошових коштів на поточний рахунок Відповідача.

Згідно п. 5.1, 6.1. Договору фінансової допомоги, відповідач зобов'язався повернути ТОВ Волари-Агро отриману суму допомоги в повному розмірі на поточний рахунок останнього, у строк до 31.12.2013 року.

За платіжними дорученнями від 26.03.2013р. № 788, № 786 та № 787 ТОВ Волари-Агро надав надав фінансову допомогу відповідачу на загальну суму 2814739,20 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку на 26.03.2013р. (а.с.96-97).

В установлений строк відповідач вказану суму фінансової допомоги не повернув, про що також свідчить акт звірки розрахунків станом на 01.03.2014р. (а.с.94).

26.12.2014 року між ТОВ Волари-Агро та ТОВ Кредитні Ініціативи (позивачем) укладено договір факторингу № 15 (надалі - Договір факторингу; а.с.76-82).

Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу ТОВ Кредитні Ініціативи (фактор) зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ Волари-Агро (клієнта) за плату, а останній зобов'язується відступити позивачу свої права грошової вимоги до боржника за основним договором в розмірі та на умовах передбачених цим договором.

Згідно п. 3.2. Договору факторингу, позивач зобов'язаний передати в розпорядження клієнта шляхом перерахування на рахунок останнього, зазначений в п. 12.1. цього Договору грошові кошти в загальній сумі 1000,00 грн. не пізніше третього робочого дня, наступного за днем отримання позивачем від боржника суми його заборгованості за основним договором (в тому числі в результаті проведення претензійно-позовної роботи та/або примусового стягнення).

За п. 2.2 Договору факторингу опис, характеристика, обсяг та розмір прав вимоги до боржника за основним договором, що відступаються відповідно до умов цього договору зазначені в Додатку № 1 до цього договору.

В Додатку 1 до Договору факторингу встановлено, що позивачу (фактору) відступаються права вимоги за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 25/03-03з від 25.03.2013 р., укладеним між ТОВ Волари-Агро (клієнтом) та ТОВ Агрострой (боржником), а саме: право вимоги повернення фінансової допомоги в сумі 2814739,20 грн.; право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником зобов'язань за Договором про надання поворотної фінансової допомоги; інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому на підставі Договору про надання поворотної фінансової допомоги; інші будь-які права вимоги до боржника за вказаним, що існують на момент укладання цього договору та/або виникнуть у майбутньому (а.с.83).

Відповідно до п. 3.1. Договору факторингу, загальна сума прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного договору становить 2814739,20 грн.

За п. 2.3 Договору факторингу права вимоги вважаються відступленими фактору в день підписання цього договору.

За п. 4.4.1 Договору факторингу клієнт зобовязується передати фактору в день укладення цього договору оригінали всіх документів, що підтверджують право вимоги, шляхом підписання акту приймання-передачі.

На виконання умов Договору факторингу між позивачем та ТОВ Волари-Агро підписано акт прийому-передачі від 26.12.2014 року, згідно якого ТОВ Волари-Агро (клієнт) передав, а позивач (фактор) прийняв оригінали документів, договору про надання поворотної фінансової допомоги №25/03-03з від 25.03.2013 року (а.с.85).

Листом від 05.01.2015р. ТОВ Волари-Агро повідомив відповідача про відступлення права вимоги позивачу шляхом укладення договору факторингу, що підтверджується копією поштової квитанції від 30.01.2015р. № 6955 (рекомендований № 389); Даний лист отримано Відповідачем 03.02.2015 року, що підтверджується інформацією взятою з офіційного сайту УДППЗ Укрпошта (а.с.11 - 13).

Відповідач кошти фінансової допомоги не повернув ні позивачу, ні первісному кредиторові - ТОВ Волари-Агро.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було встановлено вище судом, відповідач отримав фінансову допомогу в сумі 2814739,20 грн., проте в порушення договірних зобовязань в установлений строк її не повернув.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Як було встановлено судом, на виконання вимог ст. 1082 ЦК України, відповідачу було направлено лист №01/01-05 від 05.01.2015 року, яким ТОВ Волари-Агро повідомило про укладення Договору факторингу з позивачем, згідно якого останньому відступлено права вимоги за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №25/03-03з від 25.03.2013 року, в тому числі повернення суми боргу 2814739,20 грн., сплати неустойки (пені, штрафів) тощо. Проте відповідач заборгованість з повернення фінансової допомоги позивачу не сплатив.

Посилання відповідача на недійсність Договору факторингу з тих підстав, що позивач не має права здійснювати факторингову діяльність, судом відхиляються з огляду на наступне.

Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2664-III від 12.07.2001 р. «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами-підприємцями. Виключне право або інші обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюються законами про діяльність відповідної фінансової установи та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання ринків фінансових послуг. Фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Відповідно до п. 1 Положення про Державний реєстр фінансових установ (Положення), затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 41 від 28.08.2003 р., свідоцтво про реєстрацію фінансової установи - документ установленого зразка, який засвідчує факт набуття юридичною особою статусу фінансової установи та внесення фінансової установи до Реєстру.

Пунктами 7 та 8 Положення передбачено, що документом, що підтверджує статус фінансової установи, є Свідоцтво. Фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва. Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та/або дозволу.

За даними комплексної інформаційної системи Держфінпослуг товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на даний час включено до Державного реєстру фінансових установ з 24.09.2007р., про видано відповідне свідоцтво (а.с.141). Дана інформація є загальнодоступною.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» здійснює наступні види діяльності: фінансовий лізинг; інші види кредитування, надання інших видів фінансових послуг (а.с.86-88).

З вищезазначеного вбачається, що позивач є фінансовою установою, яка має право відповідно до законодавства здійснювати факторингові операції без отримання ліцензій та/або дозволів.

За ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір факторингу відноситься до оспорюваних договорів. На даний час даний договір судом недійсним не визнавався. Відповідач з таким позовом до суду не звертався.

Також суду зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК Українидоговір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Також не підтвердилися під час розгляду справи твердження відповідача про те, що позивач не є належним кредитором з вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 25/03-03з 25.03.2013р., оскільки до укладення договору факторингу від 26.12.2014р. право вимоги вказаної заборгованості було вже передано первісним кредитором (ТОВ Волари-Агро) на користь іншої особи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Волари Експорт за договором про відступлення права вимоги № 20/03/2014-07 від 20.03.2014р.

Як зазначає відповідач у відзиві, дані обставини стали йому відомі з фотокопії договору про відступлення права вимоги № 20/03/2014-07 від 20.03.2014р., укладеного між ТОВ Волари-Агро та ТОВ Волари Експорт (а.с.103, 105).

З метою дослідження вказаних обставин, суд за ухвалами від 04.08.2015р., від 14.08.2015р., від 16.09.2015р., від 16.10.2015р. залучив до участі у справі ТОВ Волари Експорт як третю особу; зобовязав ТОВ Волари Експорт надати суду: письмові пояснення по суті спору, акт приймання-передачі документів за договором про відступлення права вимоги від 20.03.2014р. № 20/03/2014-07 (оригінал акту для огляду в судове засідання); оригінал договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/03-03з 25.03.2013р. та інші документи в підтвердження права вимоги боргу; письмово повідомити суду чи вносилися зміни та чи розривався договір про відступлення права вимоги від 20.03.2014р. № 20/03/2014-07, укладений з ТОВ Волари-Агро; зобовязав ТОВ Волари-Агро надати суду акт приймання-передачі документів за договором про відступлення права вимоги від 20.03.2014р. № 20/03/2014-07 (а.с.107-108,117-118, 125-126,134-135).

Жодний з витребуваних доказів суду не був наданий.

В письмових поясненнях від 03.11.2015р. представник відповідача повідомив суду, що ним разом із відзивом було надано копію договору про відступлення права вимоги № 20/03/2014-07 від 20.03.2014р., з вказівкою проте, що копію завірено згідно з оригіналом, проте при засвідченні копії було допущено помилку, оскільки у ТОВ Агрострой відсутній оригінал вказаного договору, а тільки відсканована копія (а.с.142).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

В даному випадку суду не надано жодних доказів передання первісним кредитором - ТОВ Волари-Агро будь-яких документів до ТОВ Волари Експорт за договором відступлення права вимоги № 20/03/2014-07 від 20.03.2014р.

Оригіналу договору відступлення права вимоги № 20/03/2014-07 від 20.03.2014р. суду не надано. На вимогу суду ТОВ Волари-Агро та ТОВ Волари Експорт не підтвердили факту укладення цього договору та передачу прав за ним.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відступлення права вимоги за договором № 20/03/2014-07 від 20.03.2014р. фактично не відбулося.

Натомість, ТОВ Волари-Агро на виконання Договору факторингу передав позивачеві оригінали документів, договору про надання поворотної фінансової допомоги №25/03-03з від 25.03.2013 року. Зазначене підтверджено актом прийому-передачі від 26.12.2014 року, підписаним між позивачем та ТОВ Волари-Агро (а.с.85).

Також позивачу від ТОВ Волари-Агро було передано виписку з банківського рахунку від 26.03.2013р., яка підтверджує факт перерахування відповідачу коштів фінансової допомоги на загальну суму 2814739,20 грн., картку бухгалтерського рахунку 3774 ТОВ Волари-Агро з обліком вказаної суми боргу, акт звірки розрахунків станом на 01.03.2014р., підписаний між ТОВ Волари-Агро та ТОВ Агрострой, яким підтверджено наявність заборгованості в сумі 2814739,20 грн., балансову довідку ТОВ Волари-Агро від 26.12.2014р. про заборгованість, лист від 05.01.2015р., яким було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги позивачу на підставі Договором факторингу (а.с.12, 13, 85, 89, 93-97).

Зазначені докази свідчать про те, що фактично право на вимогу стягнення спірної суми заборгованості ТОВ Волари-Агро передало позивачу. Ці докази також спростовують твердження позивача про відсутність у позивача доказів перерахування коштів фінансової допомоги.

Твердження відповідача про те, що наданий акт звірки не є достатнім доказом наявності боргу, судом відхиляються, оскільки заборгованість підтверджена іншими первісними доказами, а акт звірки приймається та оцінюється судом у сукупності з усіма доказами у справі.

З огляду на викладене, заперечення відповідача щодо позову є необґрунтованими, заборгованість ним не сплачена.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 2814739,20 грн. основного боргу з повернення фінансової допомоги є правомірними та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не передбачений договором.

На підставі даної норми позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення 110815,90 грн. - 3 % річних за період 01.01.2014р. 24.04.2015р. та 1413130,46 грн. інфляційних за період січень 2014 р. квітень 2015 р. Правильність розрахунку перевірено судом.

Також на підставі п. 7.4 Договору фінансової допомоги позивачем заявлено вимоги про стягнення 538964,72 грн. пені за період 25.10.2014р. 24.04.2015р.

Відповідач надав заяву про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені (а.с.101).

Пунктом 7.4. Договору фінансової допомоги встановлено, що сторона, яка прострочила надання зобов'язання за цим Договором, сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення від вартості невиконаного зобов'язання (а.с.25-27).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

За п. 5.1 , п. 6.1 Договору фінансової допомоги, відповідач зобов'язується повернути ТОВ Волари-Агро отриману суму допомоги в повному розмірі у строк до 31.12.2013 року.

З огляду на ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування пені може бути проведено за період 01.01.2014р. 01.07.2014р.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення пені за період 25.10.2014р. 24.04.2015р., тобто за межами належного строку.

Отже, вимоги в частині стягнення 538964,72 грн. пені судом відхиляються як заявлені з порушенням ч.6 ст. 232 ГК України.

З огляду на викладене, підстави для застосування позовної давності до цих вимог у суду відсутні в звязку з їх неправомірністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрострой" (вул. Енгельса, буд.19-А, Київський район, м. Полтава, 36038; ідентифікаційний код 32386498) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (бульвар Незалежності, буд. 14, м. Бровари, Київська область, 07400; ідентифікаційний код 35326грн. 20 коп. основного боргу, 1413130грн. 46 коп. інфляційних, 110815грн. 90 коп. річних, 73080грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 09.11.2015р.

Головуючий суддя Т. М. Безрук

Суддя К. В. Тимошенко

Суддя І. Г. Кльопов