УХВАЛА

27.10.2015Справа № 910/9954/13

За скаргою стягувача Приватного підприємства "Профтехнодизайн" № 04/08 від 04.08.15 на бездіяльність Франківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 15.07.13 р.

у справі № 910/9954/13

За позовом Приватного підприємства "Профтехнодизайн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Ель"

про стягнення 1 457 041,62 грн.

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: не з'явився.

Від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Профтехнодизайн" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Ель" про стягнення 1457 041,62 грн..

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.13 р. позовні вимоги Приватного підприємства "Профтехнодизайн" задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Ель" на користь Приватного підприємства "Профтехнодизайн" заборгованість у сумі 1 329 138 (один мільйон триста двадцять дев'ять тисяч сто тридцять вісім) грн. 77 коп., 25 563 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот шістдесят три) грн. 16 коп. 3% річних, 2 654 (дві тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 28 коп. інфляційних втрат, 99 685 (дев'яносто дев'ять тисяч шістсот вісімдесят п'ять) грн. 41 коп. пені, а також судовий збір в сумі 29 140 (двадцять дев'ять тисяч сто сорок) грн. 83 коп.

15.07.13 Господарським судом міста Києва на виконання рішення суду у справі № 910/9954/13 видано наказ.

Постановою заступника начальника Франківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ВП № 42408631 від 06.03.14 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.07.13 р. у справі № 910/9954/13. Постановою заступника начальника Франківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15.04.15р. у ВП № 42408631 призначено експерта - суб'єкта оціночної діяльності Хмарського О.М..

Приватне підприємство "Профтехнодизайн" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою № 04/08 від 04.08.15 р. на бездіяльність заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо здійснення рецензування звіту про оцінку майна - будівлі корпусу № 9-а літера "А-2" із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Kьвів, вул. Героїв УПА, 72, виконаного оцінювачем ТОВ "Реноме Груп" Хмарським О.М., в межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.07.13р. у справі № 910/9954/13, відповідно до якої, керуючись, зокрема, приписами ст.ст. 58, 82 Закону України "Про виконавче провадження" просить суд визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, зобов'язати останнього призначити рецензування звіт про оцінку майна станом на 16.04.15 р. та зупинити реалізацію нерухомого майна шляхом проведення електронних торгів до моменту виконання рецензування звіту про оцінку майна.

Відповідно до резолюції заступника голови Господарського суду міста Києва від 05.08.15 р. дану скаргу передано для розгляду судді Селівону А.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.08.2015 скаргу Приватного підприємства "Профтехнодизайн" прийнято до провадження суддею Селівоном А.М. та призначено до розгляду на 16.09.2015.

У судове засідання 16.09.2015 не з'явились уповноважені представники сторін та ВДВС.

Про дату, час і місце розгляду даної справи позивач та ВДВС повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення: №362, №389.

Копія ухвали суду від 10.08.2015 яка направлялась відповідачу на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві, а саме: 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 10, на час проведення судового засідання 16.09.2015 повернулось на адресу господарського суду м. Києва неврученою адресату з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання".

Ухвалою господарського суд м. Києва від 16.09.2015 розгляд скарги по справі №910/9954/13 відкладено на 13.10.2015.

Уповноважені представники сторін та ВДВС у судове засідання 13.10.2015 повторно не з'явились.

Про дату, час і місце розгляду даної справи 13.10.15 р. сторони та ВДВС повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№458, 466, 474.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.10.2015 розгляд скарги по справі №910/9954/13 відкладено на 27.10.2015.

У судове засідання 27.10.2015 уповноважені представники сторін та ВДВС втретє не з'явились.

Про дату, час і місце розгляду даної справи 27.10.15 р. сторони та ВДВС повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№150, 169.

Копія ухвали суду від 13.10.2015, яка направлялась відповідачу на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві, а саме: 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 10, на час проведення судового засідання 27.10.2015 повернулось на адресу господарського суду м. Києва неврученою адресату з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання".

До початку судового засідання 27.10.15 р. від боржника до суду надійшли письмові пояснення б/н від 14.09.15 р., в яких ТОВ «Терра Ель» вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що скаржник навмисно затягує процес реалізації арештованого майна, маючи намір збільшити заборгованість відповідача. Пояснення долучені судом до матеріалів справи.

В зв'язку з нез'явленням в судові засідання уповноважених представників сторін та ВДВС в порядку ч. 8 ст. 81-1 ГПК України засідання господарського суду по розгляду даної скарги проведені без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Вимоги ухвал суду від 10.08.15 р., 16.09.15 р. та 13.10.15 р. Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції не виконані, копії матеріалів виконавчого провадження № 42408631 суду на надані.

Заяв та клопотань процесуального характеру на час проведення судового засідання 27.10.15 р. від Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції до суду не надходило.

Про причини неявки в судові засідання уповноважених представників сторін та ВДВС суд не повідомлено.

У відповідності до п. 9.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (далі - Постанова № 9) скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК тощо.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо суті поданої скарги, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час проведення судового засідання 27.10.15 р. суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до 2.3 Постанови № 18 Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» (далі - Постанова №18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

При цьому, судом враховано, що за приписами ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Частиною 1 статті 121-2 ГПК України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником, або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п. 9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Законодавством передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статей 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

У силу ст.124 Конституції України, ст.115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу ст.12 названого Закону сторони виконавчого провадження мають право, між іншим, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу - це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Згідно положень Закону України "Про виконавче провадження" юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 17, 25, 26, 27, 32, 35, 38, 39 та ін. Закону України "Про виконавче провадження" та в порядку, визначеному статтею 82 цього Закону.

Отже, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця оформлені відповідною постановою.

Закон України "Про виконавче провадження", який є спеціальною нормою, не передбачає можливість оскарження всього виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.03 р. стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

На підставі наданих скаржником матеріалів судом встановлено, що 06.03.2014 заступником начальника Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Руденком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42408631 про примусове виконання наказу господарського суду міста Києві від 15.07.13 р. у справі № 910/9954/13, накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

В процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем виявлено у власності боржника нерухоме майно - будівлю корпусу № 8-а, літера "А-2", що знаходиться за адресою: м Львів, вул. Героїв УПА, 72.

Постановою Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ від 15.04.2015 про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, копія якої міститься у матеріалах справи, для участі у виконавчому провадженні призначено експерта - Хмарського Олександра Миколайовича, який має Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №16880/14 від 08.09.2014, виданий Фондом Державного майна України строком дії до 08.09.2017, для проведення незалежної експертної оцінки нерухомого майна та надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акту оцінки майна) з питань щодо початкової вартості будівлі корпусу №8-а нежитловою площею 423,3 під літерою А-2 кв. м. за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 72.

Згідно складеного експертом 24.04.2015 р. Звіту про оцінку майна - будівлі корпусу № 8-а, літера "А-2" із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 72, та Висновку про вартість майна (невід'ємна частина звіту), ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 16 квітня 2015 року без ПДВ становить 2 496 695,00 грн., у тому числі, вартість будівлі корпусу №8-а загальною площею 423,2 кв.м. становить 1 489 165, 00 грн..

На підставі вказаного звіту експертної оцінки належне боржнику нерухоме майно 07.07.15 р. виставлене для реалізації на електронні торги через Систему електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ) з початковою вартістю 1 489 165,00 грн.. Електронні торги призначені на 06.08.2015, що підтверджується наявним в матеріалах справи скрін-шотом відповідного оголошення про проведення торгів.

Як встановлено судом за матеріалами скарги, вимоги скаржника обґрунтовані тим, що вказаний Звіт про оцінку стягувачу не надсилався. Проте під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 42408631 представником стягувача було виявлено примірник Звіту про оцінку та Висновку про вартість майна.

Оскільки стягувач не погодився з оцінкою майна в рамках даного виконавчого провадження, ним 17 липня 2015 р. до Франківського ВДВС Львівського МУЮ листом № 16/07 від 16.07.15 р. було подано заперечення на звіт про оцінку майна - будівлі корпусу № 8-а, літера "А-2" із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 72, виконаного оцінювачем ТОВ «Реноме Груп» станом на 16.04.15 р., в яких останній зазначив, що встановлена в процесі проведення оцінки вартість нерухомого майна є значно заниженою та не відповідає ринковій вартості нерухомого майна, та вимагав проведення рецензії звіту шляхом проведення оцінки відповідно до вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»

Факт отримання вказаних заперечень Франківським ВДВС 17.07.15 р. підтверджується відповідною відміткою про реєстрацію вхідної кореспонденції «№ 2170/09-25 на екземплярі заперечень.

Як зазначено скаржником (стягувачем) в поданій скарзі, станом на день подання скарги рецензування звіту проведено не було та жодних відповідей на подане заперечення та звіт про оцінку майна на адресу стягувача не надходило, що і стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Суд зазначає, що процедура визначення вартості, оцінка майна боржника визначена статтею 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, згаданою вище статтею передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає рецензента, тобто, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Тобто, наведеною вище нормою права чітко визначено мету залучення державним виконавцем суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у разі наявності заперечень стягувача щодо передачі арештованого майна боржника для реалізації за визначеною державним виконавцем ціною, а саме, для проведення оцінки такого майна.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслали повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебуванні такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Натомість, як стверджує стягувач в поданій скарзі, матеріалами справи не спростовано та органом ВДВС не заперечувалось, що звіт про оцінку майна на адресу стягувача не надсилався.

Як зазначено скаржником в поданій скарзі, 31.07.2015 позивачу стало відомо про призначення проведення електронних торгів та продаж нерухомого майна на 06.08.15 р. за ціною, що значно нижча заринкову, що, на думку скаржника, безпосередньо порушує його законні інтереси, може призвести до недостатності коштів від реалізації проданого нерухомого майна для покриття боргу боржника перед стягувачем.

Порядок рецензування звіту про оцінку майна, в свою чергу, передбачений приписами ст.13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Отже, рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі, на вимогу замовників, платників оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також, за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. У даному випадку, такою заінтересованою особою є стягувач за виконавчим провадженням (позивач у справі).

Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Частиною 4 ст.13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна.

У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Як вбачається з наявних у справі доказів, стягувачем 17.07.2015 на адресу Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції було подано заперечення на Звіт про оцінку майна за вих. №16/07 від 16.07.2015.

Проаналізувавши зазначені вище правові норми у співвідношенні до фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що відповідно до вимог стягувача за виконавчим провадженням (позивач у справі), державний виконавець повинен був вчинити письмовий запит про необхідність проведення рецензування висновку про вартість майна з вимогою про надання висновку про вартість майна.

Разом з тим, зважаючи на той факт, що заперечення ПП «Профтехнодизайн» на звіт про оцінку державним виконавцем не були взяті до уваги та на сайті «Система електронних торгів арештованих майном» знаходиться оголошення про реалізацію належного боржнику майна за вказаною у Звіті про оцінку майна ціною - 1 489 165,00 грн. та відповідна оцінка майна рецензентом не проводилась, вказане є порушенням норм ст.13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та ст.58 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі абзацу третього п. 9.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що якщо обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є такими, що триває в часі.

Суд враховує, що Закон України «Про виконавче провадження не містить приписів щодо строків призначення рецензування звіту про оцінку майна, проте приймаючи до уваги дату оголошення про проведення електронних торгів та, відповідно, дату звернення стягувача до ВДВС із запереченнями щодо звіту про оцінку майна, а саме після публікації вказаного оголошення 07.07.15 р., зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів направлення письмового повідомлення стягувачу про дату і час проведення вказаних торгів, та, зважаючи на відсутність заперечень з боку боржника та органу ДВС щодо викладених стягувачем у скарзі обставин та зазначених дат, а отже, приходить до висновку, що право на подання заперечень щодо звіту про оцінку майна та оскарження бездіяльності Державної виконавчої служби реалізовано стягувачем із дотриманням приписів чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено за матеріалами справи, що Франківським ВДВС Львівського МУЮ не надано жодних доказів на спростування обставин, викладених заявником у скарзі, не висловлено своєї правової позиції щодо поданої скарги, а також не надані на вимогу суду копії матеріали виконавчого провадження № 42408631.

При цьому, суд критично ставиться до факту невиконання сторонами, зокрема, Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вимог ухвал суду щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження № 42408631 та зазначає, що сторони виконавчого провадження, в т.ч. боржник - ТОВ «Терра Ель», відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, та, відповідно, не позбавлені можливості надати суду копії необхідних документів в разі наявності заперечень щодо поданої скарги, а тому за відсутності вчинення сторонами відповідних дій суд здійснював розгляд даної скарги виключно за наявними в матеріалах справи доказами.

Пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про те, що бездіяльність державного виконавця щодо призначення рецензування звіту за наявності поданого стягувачем заперечення на оцінку майна є незаконною, а вимога скаржника в частині визнання неправомірною бездіяльності ДВС щодо обов'язків по призначенню рецензування звіту є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог скаржника з приводу зупинення реалізації описаного та арештованого майна шляхом проведення електронних торгів суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно згідно п. 4, 7 ч. 1 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа та у разі зупинення судом реалізації арештованого майна. Виконавче провадження на підставі, передбаченій пунктом 7 частини першої цієї статті, зупиняється лише в частині звернення стягнення на майно, реалізацію якого зупинено судом.

При цьому, відповідно до п. 15 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6 при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Враховуючи вищевикладене, за висновками суду скарга стягувача в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Приватного підприємства "Профтехнодизайн" № 04/08 від 04.08.15 р. на бездіяльність Франківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 15.07.13 р. задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 42408631 щодо не призначення рецензування Звіту про оцінку майна - будівлі корпусу № 8-а, літера «А-2», із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 72, виконаного Хмарським Олександром Миколайовичем, оцінювачем ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП», станом на 16 квітня 2015 р.

3. Зобов'язати Франківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вжити заходи щодо призначення рецензування Звіту про оцінку майна будівлі корпусу № 8-а, літера «А-2», із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 72, виконаного Хмарським Олександром Миколайовичем, оцінювачем ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП», станом на 16 квітня 2015 р.

4. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Суддя А.М.Селівон