ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Справа № 911/4120/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Вінницька обл., м. Жмеринка

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агріл Плюс, Київська обл., м. Бровари

про стягнення 33939,85 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. № 2544 від 31.08.2015р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Агріл Плюс (далі - відповідач) про стягнення 33939,85 грн., з яких 24339,44 грн. заборгованості за договором поставки № 1 від 04.10.2014 р., 542,14 грн. 3 % річних та 9058,27 грн. пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 1 від 04.10.2014 р. в частині зобовязання з оплати вартості поставленого товару, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 24339,44 грн. В звязку з наявністю вказаної заборгованості позивачем на підставі п. 5.2. договору нараховано відповідачу 9058,27 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України 542,14 грн. 3% річних.

Представник позивача в судових засіданнях 29.09.2015 р. та 03.11.2015 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання 29.09.2015 р. та 03.11.2015 р. не зявився, хоча про час та місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялась на адресу відповідача, за якою він зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (витяг № 21254934 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців). Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2014 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Агріл Плюс (покупець) було укладено договір поставки № 1 (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобовязується передати в погоджені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що ціна товару остаточно узгоджується та вказується сторонами у видатково-прибутковій накладній на поставку товару. Сума договору складається з суми вартості видатково-прибуткових накладних, оформлених постачальником, на видачу товарів покупцю на протязі дії цього договору (п. 2.3. договору).

Згідно з п. 2.4. договору оплата здійснюється шляхом перерахунку по факту відвантаження замовленого товару покупцю безготівковим переказом коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі.

Відповідно до п. 3.2. договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту фактичного отримання товару у визначеному покупцем місці розвантаження та оформлення відповідним чином видатково-прибуткової накладної.

Відповідно до п. 10.5. договору цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, але у всякому випадку до повного виконання сторонами своїх обовязків за договором. Термін дії даного договору автоматично продовжується на наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону у термін не пізніше 10 днів до закінчення дії даного договору по свій намір його розірвати. Дія договору може бути припинена достроково на вимогу однієї із сторін у разі порушення іншою стороною суттєвих умов договору шляхом повідомлення про це за 10 днів до дострокового припинення дії договору.

Сторонами підписано додаток № 1 до договору № 1 від 04.10.2014 р., в якому зазначено, що на продаж надається товар - розпалочні дрова в сітці по 4 кг. вартістю 8,20 грн.. Кількість наданої продукції складає 21 піддон. Кожен піддон має 21 сітку. Загальна кількість складає 1512 сіток. Загальна сума становить 12398,40 грн.

Сторонами також підписано додаток № 2 до договору № 1 від 04.10.2014 р. в якому зазначено, що на продаж надається товар - розпалочні дрова в сітці по 4 кг вартістю 0,59 Євро. На час продажу товару сума заборгованості сплачується в гривнях відповідно до курсу продажу валюти «Приватбанком». Кількість наданої продукції складає 2364 сітки по 4 кг. в сітці. Ціна 1397 Євро.

На виконання умов договору № 1 від 04.10.2014 р. та додатку № 1 до договору позивачем за період з 04.10.2014 р. по 12.11.2014 р. було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 17690,84 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними № 25 від 04.10.2014 р. на суму 12398,40 грн. та № 27 від 12.11.2014 р. на суму 5292,44 грн., підписаних представниками сторін та скріплених печатками.

Крім того, на виконання умов договору № 1 від 04.10.2014 р. та додатку № 2 до договору позивачем 13.11.2014 р. було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1397,00 Євро, що підтверджується наявною в матеріалах справи накладною № 26 від 13.11.2014 р. на суму 1397,00 Євро, підписаною представниками сторін та скріпленою печатками.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 статті 533 Цивільного Кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 8.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» згідно з частиною другою статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Додатком № 2 до договору № 1 від 04.10.2014 р. сторони визначили, що сума платежу за накладною № 26 від 13.11.2014 р. на суму 1397,00 Євро на день виникнення у відповідача грошового зобовязання перераховується у гривню відповідно до курсу продажу валюти ПАТ КБ «Приватбанк».

Як вбачається з довідки публічного акціонерного товариства «Приватбанк» № 150901/911 від 01.09.2015 р., яка міститься в матеріалах справи, станом на 13.11.2014 р. комерційний курс продажу Євро до гривні в ПАТ КБ «Приватбанк» становив за 1 Євро 20,00 грн.

Таким чином, за накладною № 26 від 13.11.2014 р. грошове зобовязання відповідача становить 27940,00 грн.

Отже, загальна вартість поставленого позивачем відповідачу товару за договором № 1 від 04.10.2014 р. за період з 04.10.2014 р. по 13.11.2014 р. за накладними № 25 від 04.10.2014 р., № 27 від 12.11.2014 р. та № 26 від 13.11.2014 р. становить 45630,84 грн.

Відповідач в порушення п. 2.4. договору станом на час звернення позивача до суду із даним позовом розрахувався частково на загальну суму 21291,40 грн., а саме 23.10.2014 р. відповідач сплатив позивачу 8791,40 грн. та 13.01.2015 р. - 12500,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, в звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 24339,44 грн.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 24339,44 грн. за товар, отриманий на підставі договору поставки № 1 від 04.10.2014 р., на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 24339,44 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 9058,27 грн. пені, нарахованої за період з 03.12.2014 р. по 31.08.2015 р. на заборгованість відповідача у сумі 24339,44 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2. договору за порушення грошових зобовязань за цим договором покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період сплати зобовязань від суми невиконаного грошового зобовязання за кожний день порушення виконання. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання грошових зобовязань.

Відповідно до розрахунку, здійсненого судом за період з 03.12.2014 р. по 31.08.2015 р. на заборгованість у сумі 24339,44 грн., сума пені становить 9115,62 грн., проте з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9058,27 грн. пені в межах заявлених позовних вимог.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 542,14 грн. 3% річних, нарахованих за період з 03.12.2014 р. по 31.08.2015 р. на заборгованість у сумі 24339,44 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку, здійсненого судом за період з 03.12.2014 р. по 31.08.2015 р. на заборгованість у сумі 24339,44 грн., сума 3 % річних становить 544,14 грн., проте з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 542,14 грн. 3 % річних в межах заявлених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агріл Плюс (07400, АДРЕСА_1, код 39100057) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (23100, Вінницька обл., м. Жмеринка, вул. Кобилянської, буд. 48, код НОМЕР_1) 24339,44 грн. (двадцять чотири тисячі триста тридцять девять грн. 44 коп.) заборгованості, 9058,27 грн. (девять тисяч пятдесят вісім грн. 27 коп.) пені, 542,14 грн. (пятсот сорок дві грн. 14 коп.) 3 % річних та 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 09.11.2015 р.