РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015Справа №910/22287/15

За позовом Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова" (позивач 1);

Павлоградського механічного заводу Державного підприємства "Виробниче

об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова"

(відповідач 2);

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна група "Каділлак,

Шевролє";

про стягнення 1 359 580,93 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від прокуратури: Тимко В. В., посвідчення № 034226 від 06.07.2015 р.

Від позивача 1: не з'явилися;

Від позивача 2: Кривсун І. М., представник, довіреність № 157/1176 від 24.12.2014 р.;

Від відповідача: Блажкевич В. С., представник, довіреність № 01/01 від 12.01.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача 2 заборгованість у сумі 1 359 580,93 грн., з яких 729 618,60 грн. сума попередньої оплати, 570 185,61 грн. інфляційної складової боргу, 59 776,72 грн. трьох відсотків річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 року порушено провадження у справі № 910/22287/15, розгляд справи призначено на 29.09.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року відкладено розгляд справи до 20.10.2015 р.

У судовому засіданні 20.10.2015 р. представник від прокуратури та представник від позивача 2 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» в особі директора Павлоградського механічного заводу ДП «ВО ПМЗ ім.. О.М.Макарова» Кириченка В.Є. (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «Каділлак, Шевролє» (далі - продавець) 24.07.2012 року було укладено контракт купівлі-продажу №02/12 (далі - договір), згідно пункту 1.1. якого продавець продає, а покупець купляє 2 автомобілі американського виробництва корпорації GMU.S.A., нових, тобто таких які не були в експлуатації та не були зареєстровані ні в одній країні світу марки Chevrolet Express Cargo Van, 2012 року випуску (далі - товар).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що загальна сума контакту складається з: вартості автомобілів 672 165,00 грн., крім того 20% ПДВ - 134 433,00 грн., всього з ПДВ - 806 598,00 грн. Оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в наступному порядку:

70% від суми договору шляхом попередньої оплати (авансової) вартості імпортованого товару, яка складає 564 618,60 грн.

Останні 30% - після одержання письмового повідомлення від продавця про знаходження товару на території України.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги прокурор зазначає, що позивачем 2 на виконання умов контракту була перераховано на користь відповідача попередня оплата в розмірі 729 618,60 грн., що складає 90% від вартості договору, однак, відповідачем в порушення умов контракту, станом на дату подачі позову, автомобілі Chevrolet Express Cargo Van покупцеві не поставлені, сплачені кошти за товар в розмірі 729 618,60 грн. не повернуті.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами контракт є договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що передача товару здійснюється протягом 45 днів з моменту одержання продавцем передоплати, вказаної у п. 2.1., а саме в розмірі 70% від суми договору, що складає 564 618,60 грн.

Судом встановлено, що позивач 2 на виконання умов контракту 26.07.2012 року перерахував на користь відповідача авансовий платіж в розмірі 564 618,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1475 від 26.07.2012р. Надалі позивачем 2 було перераховано на користь продавця ще 165 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4923 від 11.07.2013р.

Відповідно до умов контракту, а саме п. 2.1., останні 30% вартості товару покупець перераховує на користь продавця після одержання письмового повідомлення від останнього про знаходження товару на території України.

З матеріалів справи слідує, що в порушення умов п. 3.2. договору, передача товару протягом 45 днів з моменту одержання продавцем передоплати, а саме до 09.09.2012 р., не відбулася. Письмового повідомлення про знаходження товару на території України в строк встановлений контрактом відповідачем надано не було.

Натомість, листом від 12.12.2012 року відповідач повідомив позивача про затримку поставки автомобілів у зв'язку з реконструкцією заводу виробника та початком різдвяних канікул.

Прокурор зазначає, що станом на дату подачі позову, умови договору відповідачем не виконані, автомобілі Chevrolet Express Cargo Van покупцеві (позивачу 2) не поставлені, сума попередньої оплати в розмірі 729 618,60 грн. не повернута.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобов'язання з поставки товару не виконав і в добровільному порядку суму попередньої оплати не повернув, прокурор звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна група "Каділлак, Шевролє" 729 618, 60 грн. попередньої оплати.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З поданих до матеріалів справи документів та пояснень представника позивача судом встановлено, що продавець - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільна група "Каділлак, Шевролє" не дотримався умов поставки, оскільки в строк встановлений контрактом не поставив і не передав у власність покупця товар, за який отримав попередню оплату.

Позивач 2 неодноразово звертався до відповідача з вимогами про належне виконання договору в частині поставки 2 автомобілів марки Chevrolet Express Cargo Van, а потім з вимогою повернути перераховані кошти, що підтверджується листами №60юр від 04.12.2012р., №26 юр від 12.03.2014р., №37юр від 08.07.2014р., №45юр від 01.10.2014р., №4/с від 21.01.2015р. та №18юр від 25.05.2015р.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів поставки товару або повернення суми попередньої оплати за поставку, станом на день розгляду справи відповідачем до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги покупця про стягнення з постачальника суми попередньої оплати в розмірі 729 618 ,60 грн. за непоставлений товар.

Крім того прокурор просить суд стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 59 776,72 грн. трьох процентів річних та 570 185,61 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Перевіривши надані прокурором розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 59 776,72 грн. трьох процентів річних та 570 185,61 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова" та Павлоградського механічного заводу Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна група "Каділлак, Шевролє" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, буд. 21, ) на користь Павлоградського механічного заводу Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова" (51413, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Тельмана, буд. 10, ) 729 618 (сімсот двадцять дев'ять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 60 коп. суми попередньої оплати, 570 185 (п'ятсот сімдесят тисяч сто вісімдесят п'ять) грн. 61 коп. інфляційних втрат та 59 776 (п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 72 коп. трьох процентів річних. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна група "Каділлак, Шевролє" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, буд. 21, ) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 27 191 (двадцять сім тисяч сто дев'яносто одну) грн. 62 коп. Видати наказ.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 26.10.2015 р.