ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"29" жовтня 2015 р. Справа № 911/4196/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ-БУД про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ-БУД,

03118, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Червонозоряний, буд. 115, офіс 703

до Коцюбинської селищної ради,

08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2

про стягнення 100 761,98 грн.

за участю представників:

позивача 1) ОСОБА_1 (довіреність від 17.08.2015);

2) ОСОБА_2 (довіреність від 01.09.2015);

відповідача не зявився

в с т а н о в и в:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ-БУД від 10.09.2015 № 1 до Коцюбинської селищної ради про стягнення 100 761,98 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2015 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 06.10.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 124/15 від 21.09.2015) надійшла заява позивача від 18.09.2015 про забезпечення позову накладанням арешту на грошові кошти відповідача у межах розміру позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2015 розгляд справи відкладено на 29.10.2015.

У судове засідання 29.10.2015 представник відповідача не з'явився, представники позивача з'явились та підтримали заяву про забезпечення позову.

За результатами розгляду заяви позивача про забезпечення позову у судовому засіданні 29.10.2105, з урахуванням усних пояснень представників позивача та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою, зокрема, сторони, має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову; забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову; з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову; у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зокрема, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову; про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо); саме лише посилання у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заява позивача грунтується на припущеннях, що не можуть бути підставами для накладання арешту на грошові кошти відповідача, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження тверджень його заяви.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зважаючи на безпідставність і необґрунтованість, а також враховуючи те, що використання коштів Коцюбинської селищної ради, відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначається відповідними рішеннями про місцевий бюджет та спрямовується лише за цільовим призначенням, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

При розгляді заяви про забезпечення позову, судом враховано правову позицію, що викладено у пункті 4. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011 № 18 про те, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини, тобто, на заяви про забезпечення позову, у задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Враховуючи наведене, з урахуванням правової позиції, що викладено у постанові пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011 № 18 та керуючись статтями 33, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ-БУД про забезпечення позову у справі № 911/4196/15 накладанням арешту на грошові кошти, що належать Коцюбинській селищній раді.

Суддя С.О. Саванчук