ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р.Справа № 922/3888/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Хотенець П.В.

судді: Жельне С.Ч. , Присяжнюк О.О.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар", м. Київ
до Адвокатського об'єднання "Соратник", м. Харків
про стягнення 61879,84
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. № 33 від 26.01.2015 року

відповідача - ОСОБА_3, дов. від 15.09.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 61879,84 грн. боргу за договором про надання телекомунікаційних послуг №ХА-169/14 від 16 вересня 2014 року.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, у відзиві на позовну заяву та у наданих письмових пояснення проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, колегією суддів встановлено наступне.

16 вересня 2014 року між Приватним акціонерним товариством "Київстар" (позивачем, оператором) та Адвокатським об'єднанням "Соратник" (відповідачем, абонентом) було укладено договір про надання телекомунікаційних послуг № ХА-169/14.

Згідно пункту 1 договору про надання телекомунікаційних послуг № ХА-169/14 оператор зобов*язується надати абоненту телекомунікаційні послуги, що вказані у замовленнях, а абонент зобов*язується їх оплачувати у порядку визначеному договором та умовами.

Відповідно до укладеного 16 вересня 2014 року замовлення № 1 до договору, відповідач обрав послуги доступу до мережі Інтернет.

Згідно пункту 4 договору про надання телекомунікаційних послуг № ХА-169/14, оплата наданих посоуг здійснюється на умовах наступної оплати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Розрахунковим періодом за договором є місяць (з 1 по останнє число календарного місяця). Інформацію про належну до оплати суму абонент отримує у рахунку на оплату, що надається абоненту оператором до 10 числа місяця наступного за розрахунковим періодом за адресою, що вказана у відповідному замовленні. У разі, якщо абонетн не отримує рахунок на оплату 15 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, інформацію про належну до сплати суму він може отримати за допомогою системи самообслуговування та, у разі потреби, отримати у найближчому Центрі обслуговування абонентів рахунок на оплату.

Послуги доступу до мережі Інтернет відповідачу почали надаватися з 16 грудня 2014 року про що свідчить наряд № 204507.3.1. на виконання робіт по підключенню, обслуговуванню та встановленню обладнання в мережі оператора, підписаний представником відповідача.

18 лютого 2015 року позивач отримав від відповідача претензію, в якій повідомлялось, що під час проведення відповідачем тесту апаратним вимірювачем швидкості MikroTik (Ping Speed) з метою укладення договору оренди сервіру, зафіксовано швидкість не більше 50000Кбіт/с з міжнародними сервірами поза мережею Київстар, у зв*язку з чим Адвокатське об'єднання "Соратник" повідомило про розірвання договору та вимагало негайного припинення послуги.

Пунктом 7 договору про надання телекомунікаційних послуг № ХА-169/14 передбачена можливість його розірвання або окремого замовлення, за умови попередження про це іншої сторони за 30 днів до моменту розірвання.

Позивач припинив надання послуг Адвокатському об'єднанню "Соратник" 25 лютого 2015 року, тобто на 7 день після отримання претензії від відповідача.

Заборгованість з абонентської плати та вартості інсталяційних робіт складає суму у розмірі 61879,84 грн.

Колегією суддів не може бути прийнято до уваги вищевикладене, з огляду на наступне.

Сторони провели переговори з приводу особливостей домовленості, з яких Приватне акціонерне товариство "Київстар" в рамках пробного тесту, що проводитиметься з метою опробування спроможності обладнання та технічних можливостей Приватного акціонерного товариства "Київстар" надає телекомунікаційні послугу у відповідності до вимог Адвокатському об'єднанню "Соратник", щоб останній міг отримуючи належної якості послугу здійснював свою діяльність. Також було досягнуто домовленості з приводу того, що в разу якщо пробне використання не задовольнить відповідача, в частині швидкості то обладнання буде демонтовано, а послугу припинено одразу. Крім того було обумовлено, те, що оплата послуг буде здійснюватись по факту надання належної якості послуги.

При досягненні домовленостей та безпосередньому підписанні договору про надання телекомунікаційних послуг №ХА-169/14 неодноразово було наголошено на тому, що пріоритетним для відповідача є наданння доступу до мережі Інтернет на швидкості 100 Кбіт/с і позивач гарантував таку умову.

Так як проведення пробного тестування з метою визначення можливості подальшої співпраці в разі якщо позивач, задовольнить потреби та зможе виконати умови договору та замовлення.

16 вересня 2014 року між сторонами було укладено договір про надання доступу до мережі Інтернет на швидкості 100000 Кбіт/с та статичні ІР-адреси у кількості двох, відповідно до замовлення № 1 від 16 вересня 2014 року до цього договору.

16 грудня 2014 року було встановлено обладнання на території Адвокатського об'єднання "Соратник", та проведено його інсталяцію.

Представники позивача після інсталяції, одразу покинули приміщення відповідача, не провівши перевірки, та дотримання умов замовлення та договору на предмет відповідної швидкості.

Зазначений договір укладався з метою швидкісного доступу до міжнародних (Німеччина, Голландія) та українських серверів. Приватне акціонерне товариство "Київстар" обрано на підставі переваг зазначених на Інтернет сторінці Приватного акціонерного товариства "Київстар": http://www.kyivstar.ua/kr-620/businesslarge/products/internet/fixinternet/corp_internet/, керуючись інформацією щодо швидкості каналу передачі від 64 Кбіт/с до 100 Мбіт/с, позивачем здійснено замовлення та укладено договір на надання доступу до мережі Інтернет в 100 Мбіт/с.

Однією з переваг, обіцяною відповідачем, було надання в користування, гарантованого виділеного каналу зв'язку (цитата: "чисті" виділені канали, призначені для побудови надійних, захищених корпоративних мереж з гарантованою пропускною щодо швидкості каналу передачі від 64 Кбіт/с до 100 Мбіт/с, Позивачем було здійснено замовлення та укладено договір на надання доступу до мережі Інтернет в 100 Мбіт/с.

Також ще з переваг, обіцяною відповідачем, було надання в користування гарантованого виділеного каналу зв'язку (цитата: "чисті" виділені канали, призначені для побудови надійних, захищених корпоративних мереж з гарантованою пропускною здатністю каналів зв'язку міського,національного та міжнародного масштабу" http://www.kyivstar.ua/kr-620/businesslarge/products/internet/data_transfer/plc/

16 грудня 2014 року було виконано встановлення обладнання та проведено інсталяцію.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу фактично одразу було очевидно, що швидкість значно менша ніж обумовлена умовами договору та замовленням, адже при кожному завантаженні файлів будь якого формату витрачався різний час на його завантаження та відкриття і це напряму залежило від швидкості доступу до мережі.

В Адвокатському об'єднанні "Соратник" у структурі об'єднання є співробітник системного адміністрування. В прямі та основні обов'язки якого входять функції по контролю якості отримання телекомунікаційних послуг, адже від якості телекомунікаційних послуг залежить ефективність та оперативність роботи всієї компанії в цілому та її філіалів та підрозділів. Практично одразу адміністратор системи став отримувати скарги від співробітників відповідача з приводу не достатньої швидкості при завантажені файлів та виконанні операцій в мережі Інтернет.

Відповідними фахівцями було проведено ряд заходів направлених на налагодження власних налаштувань та програмного обладнання, щоб виключити перешкоди з боку відповідача в користуванні послугою.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач звертався до Приватного акціонерного товариства "Київстар", оскільки домовленість не виконується, пробна перевірка як працюватиме обладнання показало що Приватне акціонерне товариство "Київстар" не може надавати в рамках швидкості 100 000 Мб/с.

Потім був ряд звернень до представників позивача з претензіями на не належне виконання умов договору про надання телекомунікаційних послуг №ХА-169/14 та повну не відповідність замовленню і домовленостям про умови надання послуги.

З матеріалів справи вбачається, що працівники Приватного акціонерного товариства "Київстар" не вживали заходів по налагодженню та підвищенню якості послуги.

Відповідно до Закону України "Про телекомунікації" №244 від 23 грудня 2003 року, Інтернет - це всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв'язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами, а доступ споживачів до загальнодоступних телекомунікаційних послуг, які необхідні їм для задоволення власних потреб, участі в політичному, економічному та громадському житті. Взаємодія та взаємозв'язанність телекомунікаційних мереж для забезпечення можливості між споживачами всіх мереж.

Клієнт знаходиться в межах зони покриття Мережі оператора, відповідно до термінології зазначеної в Умовах надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства "Київстар", та пунктом 3.2.32, яким визначено, що клієнт має право користуватись якісними послугами в межах зони покриття Мережі оператора.

Дані правовідносини регулюються Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295, що містять визначення поняття "якість послуги" - сукупність споживчих властивостей послуги (безперервність, доступність тощо), що визначають її здатність задовольнити потреби споживача і характеризуються встановленими показниками.

Отже, враховуючи результат випробувань, щодо швидкості доступу до мережі Інтернет, позивач не зміг забезпечити обіцяну швидкість відповідачу, що суперечить обіцянкам, домовленостям, умовам договору та замовленню.

Також, колегія суддів вказує, що в матеріалах справи відсутні документи, що доводять факт прийому-передачі обладнання,

Акт приймання-передачі обладнання від 11 грудня 2014 року, що надано позивачем є не належним доказом, оскільки він з боку відповідача підписаний фізичною особою ОСОБА_4

ОСОБА_4 - не є працівником Адвокатського об'єднання "Соратник", він мав певне відношення до однієї з компаній, що орендує офіс за адресою пр-т. Правди, 5 але інше приміщення ніж у відповідача.

ОСОБА_4 не є і ніколи не був представником відповідача і не мав повноважень та прав підписувати будь які документи від імені Адвокатського об'єднання "Соратник".

Згідно статті 80 Цивільного кодексу юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до частини 1 статті 91 Цивільного кодексу України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно частини 1 статті 92 Цивільного кодексу. юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Юридична особа набуває прав через відповідні уповноважені органи.

Так, відповідно до Рішення № 1 зборів учасників Адвокатського об'єднання "Соратник" від 03 січня 2013 р. керуючим учасником об'єднання була призначена ОСОБА_5

Таким чином, єдиною уповноваженою особою від Адвокатського об'єднання "Соратник" є ОСОБА_5

Відповідно до частини 1, 3 статті 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особу, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою, Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його виконання.

У відповідності до абзацем 6 підпункту3.3 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що припис абзацу 1 частини 3 статі 92 Цивільного кодексу України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження, Отже, позивач враховуючи підписаний сторонами договір про надання телекомунікаційних послуг №ХА-169/14 при підписанні Акту знав про наявні обмеження повноважень юридичної особи, але незважаючи на це підписав Акт (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

В матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує факт виконання послуги, Акти виконаних робіт ніколи не підписувались, особою, що підписала договір про надання телекомунікаційних послуг №ХА-169/14.

За своєю правовою природою договір про надання телекомунікаційних послуг №ХА-169/14 є договором про надання послуг, порядок виконання якого регулюється як постановою № 915, так і загальними положеннями Цивільного кодексу України.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процессі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з договором, укладеним між сторонами, результатом дій позивача як виконавця є надання телекомунікаційних послуг у відповідності до умов та замовлення. Результатом послуг є відповідно отримання послуги у відповідності з вимогами договору, замовлення.

Результатом закінчення роботи (вчинення дій або проведеної діяльності з надання телекомунікаційних послуг і має оформлятись актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), який складається за погодженням сторін протягом 3 днів з моменту отримання Абонентом. Проте такий додаток позивач не надав.

У матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували факт здійснення позивачем діяльності та виконання зобов'язань, що є предметом укладеного між сторонами договору.

Відсутні також акти виконаних робіт, картки, журнали тощо, які б свідчили, що такі послуги фактично були надані саме позивачем.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, колегія суддів вважає вимоги позивача необґрунтованими, не підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 23.10.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_1 ОСОБА_7