ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

05.11.2015 Справа № 904/6351/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Верхогляд Т.А., Вечірко І.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 закладу «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 по справі № 904/6351/15 (суддя Мельниченко І.Ф.)

за позовом ОСОБА_1 підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до відповідача ОСОБА_1 закладу «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 108682,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області по даній справі зобовязано ОСОБА_1 заклад «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради» виконати умови договору про надання послуг № 029 від 15.01.2013, а саме: сплатити фактичну вартість виконаних підприємством робіт (послуг).

Стягнуто з ОСОБА_1 закладу «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради» на користь ОСОБА_1 підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 609,00 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, вважає за необхідне повернути її без розгляду з огляду на наступне.

По-перше: відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні.

Правилами надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила) визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового звязку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує, зокрема, факт надання послуг, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно п. 4 Постанови пленуму ВГСУ від 17.05.2011 № 7 розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового звязку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги.

Сам лише опис вкладення не може бути прийнятий судом, як доказ надіслання копії апеляційної скарги позивачу по справі, за відсутності розрахункового документа, або реєстру поштових відправлень, які посвідчують факт надання послуг поштового звязку.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанова від 10.11.2014 по справі № 916/2207/13).

Крім того, відповідно до пунктів 61, 73 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового звязку повинен зазначити номер поштового відправлення.

З доданого до апеляційної скарги опису документів, що вкладено у відправлення вбачається, що номер поштового відправлення в ньому не зазначено, а тому не можна вважати належним доказом надсилання копії скарги іншій стороні по справі.

Таким чином, як доказ надсилання іншій стороні (сторонам) копії апеляційної скарги, апелянту необхідно надати касовий чек, розрахункову квитанцію, або реєстр поштових відправлень які підтверджують направлення копії апеляційної скарги іншій стороні.

По-друге: згідно п. 3) ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Рівень мінімальної заробітної плати Законом України Про Державний бюджет України на 2015 рік з 1 січня визначено у розмірі 1218,00 гривень.

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України «Про судовий збір» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII, яким, зокрема, змінено ставки судового збору за подання до господарського суду.

Так, у відповідності до п. п. 4) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду визначено ставку у розмірі: 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Вказана редакція Закону на відміну від попередньої передбачає сплату судового збору незалежно від частини оскаржуваного рішення.

Як вбачається з суті позовних вимог, остання ґрунтується на вимогах майнового характеру (зобовязання сплати фактичну вартість виконаних робіт у сумі 108682,01 грн. є вимогою майнового характеру, оскільки за результатом задоволення вказаної вимоги позивач отримує грошові кошти) та на вимозі немайнового характеру (зобовязанні відповідача отримати документи).

Згідно п. 2.10. Постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з п. 3 ст. 6 Закону «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Таким чином, за подання позивачем позову до господарського суду першої інстанції з вимогами майнового та немайнового характеру судовий збір сплачено у розмірі (1218,00 грн. за вимогу немайнового характеру + 1827,00 грн. за вимогу майнового характеру) = 3045,00 грн. сума, що підлягала оплаті в суді першої інстанції х 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви = 3349,50 грн.

Отже, для звернення з відповідною апеляційною скаргою на рішення суду скаржнику необхідно було сплатити судовий збір у сумі 3349,50 грн.

Між тим, скаржник в якості оплати судового збору до апеляційної скарги додав два аналогічних за змістом платіжних доручення від 01.10.2015 № 1022 про сплату судового збору у сумі 1793,25 грн., тобто у меншому розмірі ніж передбачено чинним законодавством.

Сума недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги становить 1556,50 грн.

Згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення вищезазначених обставин, апеляційна скарга може бути подана повторно.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апелянтом не додано документів, що підтверджують направлення іншій стороні копії апеляційної скарги та документів про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а тому апеляційну скаргу слід повернути скаржнику без розгляду.

Керуючись ст. 86, п. п. 2), 3) ч. 1 ст. 97, ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 закладу «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради» апеляційну скаргу на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 по справі № 904/6351/15.

Справу № 904/6351/15 повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Додаток: - апеляційна скарга з додатками на 10-ти аркушах з конвертом; - Акт господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2015 № 460.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

ОСОБА_2