ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 915/1658/15

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, дов. від 19.01.2015 р. № 149-К-О,

від відповідача представник у судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК,

49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ,

адреса для листування: 49027, а/с 1800, м. Дніпропетровськ,

до товариства з обмеженою відповідальністю АВТОХАУС-СЕРВІС,

54055, вул. Потьомкінська, 131-В, м. Миколаїв,

про стягнення кредитних коштів, за користування ними відсотків та комісії, а також пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, а всього грошових коштів у сумі 11974 грн. 32 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством Комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі - Банк) предявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) АВТОХАУС-СЕРВІС про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 11974 грн. 32 коп., із яких: 5511 грн. заборгованість з повернення кредитних коштів; 2898 грн. 99 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 545 грн. 60 коп. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 3018 грн. 73 коп. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором, з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобовязань, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови), Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, котрі разом із заявою товариства від 04.05.2011 р., підписаною електронно-цифровим підписом в системі інтернет-клієнт-банк Приват 24, складають договір банківського обслуговування від 04.05.2011 р., а саме, зобовязань щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними та комісійної винагороди, у звязку з чим на підставі Умов на суми заборгованості нараховано пеню, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Від ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС представник у судове засідання не зявився, поштове відправлення з ухвалою суду про відкладення розгляду справи від 06.10.2015 р. повернуто до суду у звязку з закінченням терміну зберігання, але суд виходить с того, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки ухвалу суду направлено на адресу відповідача, за якою підприємство зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Вислухавши думку представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Чинним законодавством України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст.207 ЦК України, ч. 1 ст. 181 ГК України).

Укладання між Банком і ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС договору у спрощений спосіб підтверджується заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 04.05.2011 р. Згідно цієї заяви ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС приєднується та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, розміщеними на офіційному сайті Приватбанку http:/privatbank.ua, котрі разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Умовами, які діяли в редакції станом на момент підписання договору, і які є невідємною частиною укладеного між сторонами договору від 04.05.2011 р., передбачено таке.

Банк при наявності вільних грошових ресурсів зобовязується здійснювати обслуговування кредитного ліміту відповідача на вказаному рахунку, про розміри якого позивач повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку та відповідача. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами, Тарифами банка, розміщеними в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів відповідача в межах кредитного ліміту. Позивач здійснює обслуговування ліміту відповідача, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку відповідача, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (пп. 3.18.1.1 Умов).

Ліміт може бути змінений відповідачем в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами позивача. Підписавши угоду, відповідач висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться позивачем в односторонньому порядку шляхом повідомлення відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку сторін (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших) (пп. 3.18.1.6 Умов).

Проведення платежів відповідача в порядку обслуговування кредитного ліміту, здійснюється позивачем протягом одного року з моменту, зокрема, підписання угоди про приєднання відповідача до Умов. При порушенні відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених Умовами, позивач, на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному виконанні відповідачем зобовязань, передбачених Умовами, здійснення платежів відповідача в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено позивачем на той же строк (пп. 3.18.1.8 Умов).

Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування кредитним лімітом становить не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо (пп. 3.18.1.11 Умов).

Товариство зобовязалося сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом, проводити погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом та повністю повернути кредит у строки, передбачені Умовами (п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.2.2.3 та 3.18.2.2.5 Умов). Банк має право при порушенні відповідачем будь-якого із зобовязань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі (пп. 3.18.2.3.4 Умов).

За користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня останній сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, відповідач сплачує позивачу за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні відповідачем будь-якого з грошових зобовязань, він сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення відповідачем будь-якого з грошових зобовязань та при реалізації права позивача на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1315 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань. Під непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (пп. 3.18.4 Умов).

Товариство сплачує позивачу винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2. Умов 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами (пп. 3.18.4.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, процентів у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п.п. 3.18.4.9, 3.18.4.10 Умов).

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

У відповідності до чинного законодавства України банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних (ст.339 ГК України).

Розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері (ч.1 ст.341 ГК України), а кредитні операції полягають у розміщені банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян (ст.345 ГК України).

Для здійснення розрахунків субєкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках (ч.2 ст.341 ГК України).

За договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 ЦК України). Клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч.4 ст.1068 ЦК України). Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

На виконання умов укладеного сторонами договору Банком встановлено для ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС кредитний ліміт у розмірі 10000 грн., починаючи з 17.03.2014 р., що випливає з довідки Банку від 02.11.2015 р. № 08.7.0.0.0/21 та з витягу з особового рахунку відповідача за період з 17.03.2014 р. по 17.09.2015 р.

Згідно зазначеного витягу з особового рахунку ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС використано кредитний ліміт станом на 01.07.2014 р., проте у повному обсязі не здійснено платежів на виконання своїх грошових зобовязань за договором, і тому на даний час заборгованістю з повернення отриманих за договором кредитних коштів є сума 5511 грн.

Із вказаного витягу також випливає, що товариство не повністю оплатило Банку передбачену договором комісійну винагороду за використання ліміту.

Згідно поданих позивачем розрахунків заборгованість з оплати комісійної винагороди за використання ліміту протягом 01.09.2014 р. 01.07.2015 р. складає суму 545 грн. 60 коп.

З розрахунком такої заборгованості суд погоджується.

Із цих же розрахунків заборгованості випливає, що Банком у період 17.03.-25.03.2014 р. не нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами, а в період 26.03.2014 р.-30.06.2014 р. нараховані відсотки, виходячи із ставки 24 % річних, і в подальшому - за один день, 01.07.2014 р., виходячи із ставки 36% річних, - у період 02.07.2014 р.-04.08.2015 р., виходячи із ставки 56 % річних, а всього нараховано відсотків у сумі 2898 грн. 99 коп.

На підтвердження обґрунтованості застосування відсоткових ставок у розмірі 36 % річних та 56 % річних відповідно Банк послався на:

1) п.п. 3.18.1.12 та 3.18.2.3.1 Умов, якими передбачено, що відсоткова ставка за користування кредитом може бути підвищена Банком, у разі, якщо підвищиться облікова ставка Нацбанку України на 1 чи більше пунктів, чи/або курс гривні до іноземної валюти 1-ї групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше процентів. При цьому підвищена відсоткова ставка застосовується після того, як Банком буде повідомлено про викладені вище події клієнтові, а клієнт не погасить заборгованості перед Банком у порядку та строки, передбачені Умовами;

2) рішення кредитного комітету Банку, оформленого протоколом від 27.05.2014р. (реєстраційний № Э.DN/201/3/2/6-6782641), згідно якого з 01.07.2014 р. підвищено відсоткові ставки за кредитним лімітом на рахунках після пільгового періоду з 24% річних до 36 % річних понад 45 днів, 56 % річних понад 3 місяці.

3) витяг з Приват 24 з особового рахунку ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС, з якого випливає, що відповідача 05.06.2014 р. повідомлено про підвищення відсоткової ставки з 01.07.2014 р. з підстав значного підвищення курсу долара США по відношенню до гривні.

Суд вважає викладені доводи Банку обґрунтованими, так як вони узгоджуються з заявою ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС від 04.05.2011 р., котра є складовою частиною укладеного сторонами договору банківського обслуговування, із якої випливає, що товариство погоджується з встановленням, зміною умов договору, зокрема відсоткової ставки за користування кредитним лімітом, у порядку, регламентованому Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, розміщеними в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua.

У звязку з невиконанням відповідачем умов договору Банк звернувся до товариства з претензією від 22.06.2015 р. № 10221NKGDS0EE про погашення заборгованості, направлення якої підтверджується копією фіскального чеку відповідного поштового відділення від 03.07.2015 р. та списком згрупованих поштових відправлень.

Претензія ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС залишена без реагування та виконання.

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості: 1) з повернення кредитних коштів у сумі 5511 грн.; 2) зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 2898 грн. 99 коп.; 3) зі сплати комісійної винагороди в сумі 545 грн. 60 коп., - підлягають задоволенню повністю.

Суд визнає, що за прострочення повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісійної винагороди позивачем обґрунтовано нараховано пеню на підставі умов укладеного сторонами кредитного договору та чинного законодавства України.

Так, ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

В Умовах, які змінені з 01.07.2014 р. та є складовою частиною укладеного сторонами договору, дотримані вищевказані вимоги законодавства.

Так, у відповідності з пп. 3.2.1.5.1. Умов при порушенні відповідачем будь-якого із зобовязань: сплати відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту, комісії чи винагороди відповідач сплачує позивачу за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої зокрема пп.3.2.1.5.1, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом (пп.3.2.1.5.4 Умов).

З урахуванням викладеного, суд погоджується з поданим Банком розрахунком пені за порушення ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС грошових зобовязань за договором з повернення кредитних коштів, нарахованої у період 22.08.2014 р.-04.08.2015 р., а також зі сплати відсотків за користування кредитними коштами сплати комісійної винагороди, нарахованої у період 22.08.2014 р. -30.07.2015 р., а всього в загальній сумі 3018 грн. 73 коп.

Разом з тим, те що пеню за прострочення виконання відповідачем грошових зобовязань нараховано за весь період прострочення, і, у звязку з цим стягненням підвищених відсотків за користування кредитними коштами у значній мірі нівелюється розмір збитків Банку, що відсутні негативні наслідки і впливи на діяльність Банку від порушення відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, суд ураховує як виняткові обставини, які, з урахуванням інтересів сторін, дають право суду зменшити пеню у співрозмірній сумі до інших задоволених позовних вимог, виходячи із положень ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України, п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України, котрими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, які мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розмір вимог про стягнення пені за прострочення виконання грошових зобовязань зменшити, і визнати підлягаючою до стягнення з відповідача пеню за вказані порушення у сумі 1000 грн. У задоволенні решти вимог про стягнення пені за прострочення виконання грошових зобовязань відмовити.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача (ст.49 ГПК України).

Отже, витрати Банку на оплату позовної заяви судовим збором підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ АВТОХАУС-СЕРВІС.

Визначаючи розмір судового збору, який належить відшкодувати відповідачу, суд виходить з такого.

Згідно платіжного доручення від 05.08.2015 р. № BOJ65B0UTM Банком сплачено судовий збір у сумі 1827 грн.

У відповідності до положень Закону України Про судовий збір (далі - Закон) в редакції, чинній на час звернення Банку з позовом, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону).

У відповідності до Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2015 р. становить 1218 грн.

Судом визнані доведеними позовні вимоги в загальній сумі 11974 грн. 32 коп., котра підлягала оплаті судовим збором у сумі 1218 грн., тому цю суму належить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні 03.11.2015 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПРИВАТБАНК задовольнити частково.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю АВТОХАУС-СЕРВІС, 54055, вул. Потьомкінська, 131-В, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 35564491, на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 14360570, грошові кошти в загальній сумі 9955 (девять тисяч девятсот пятдесят пять) грн. 59 коп., із яких: 5511 (пять тисяч пятсот одинадцять) грн. заборгованість з повернення кредитних коштів; 2898 (дві тисячі вісімсот девяносто вісім) грн. 99 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 545 (пятсот сорок пять) грн. 60 коп. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 1000 (одна тисяча) грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 06.11.2015 р.

Суддя Ю.М. Коваль.