ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. Справа № 911/3461/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Русь», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Київ», с.Щасливе, Бориспільського р-ну, Київської області

про стягнення 111257438,17 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Русь» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Київ» (далі відповідач) про стягнення 111257438,17 грн.

Провадження у справі №911/3461/15 порушено відповідно до ухвали суду від 12.08.2015 року та призначено справу до розгляду на 27.08.2015 року.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 27.08.2015 року не зявились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали. Розгляд справи відкладався на 15.09.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 15.09.2015 року повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Розгляд справи відкладався на 01.10.2015 року.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 01.10.2015 року не зявились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали. Розгляд справи відкладався на 13.10.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 13.10.2015 року не зявився. Розгляд справи відкладався до 27.10.2015 року.

В судовому засіданні 27.10.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач в судове засідання 27.10.2015 року не зявився, вимоги суду не виконав, витребувані документи та письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки, про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд, ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 27.05.2010 року між Акціонерним банком «ОСОБА_1 Русь», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_1 Русь» (ОСОБА_1, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЦ КИЇВ» (Позичальник, відповідач) було укладено Кредитний договір № 24901-20/10-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) із змінами та доповненнями відповідно до:

- Договору від 31.05.2010 року про внесення змін до Кредитного договору № 24901-20/10-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті).

- Договору від 30.06.2010 року про внесення змін до Кредитного договору № 24901-20/10-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті).

- Договору від 24.09.2010 року про внесення змін до Кредитного договору № 24901-20/10-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті).

- Договору від 14.01.2011 року про внесення змін до Кредитного договору № 24901-20/10-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті).

- Договору від 30.07.2012 року про внесення змін до Кредитного договору № 24901-20/10-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті).

- Договору від 30.07.2012 року про внесення змін до Кредитного договору № 24901-20/10-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті).

- Договору від 04.09.2012 року про внесення змін до Кредитного договору № 24901-20/10-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) (надалі все разом Кредитний договір).

Відповідно до положень п. 1.1. Кредитного договору ОСОБА_1 відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в межах якої зобовязується надавати Позичальнику в користування грошові кошти на наступних умовах: ліміт кредитування: 35 626 855,00 грн.; строк кредитної лінії: з 27.05.2010 року по 27.05.2013 року; Процентна ставка: 20% річних, починаючи з 01.09.2010 року 16% річних, починаючи з 01.04.2012 року 10% річних, але у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує проценти з розрахунку 26% річних (п. 4.4. Кредитного договору).

Видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (надалі - Транш) на підставі заяви Позичальника (п. 2.1. Кредитного договору).

Для обліку строкової заборгованості Позичальника за кредитом, ОСОБА_1 відкриває позичальникові відповідний Позичковий рахунок (п. 2.2. Кредитного договору).

Надання кожного Траншу здійснюється шляхом перерахування коштів з Позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника або шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів Позичальника (п. 2.3. Кредитного договору).

Строк користування кредитом починається з моменту перерахування коштів з позичкового рахунку (п. 2.4. Кредитного договору).

Повернення кредиту Позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Позичальника на позичковий рахунок відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування: починаючи з червня 2001 року, щомісячно, до кінця останнього робочого дня поточного місяця зменшення ліміту кредитування на 650 000,00 грн.; з 01.05.2013 року по 27.05.2013 року погашення решти заборгованості за Кредитним договором (п. 4.1. Кредитного договору).

Порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом врегульовано п. п. 4.2. 4.4. Кредитного договору.

Проценти за користування кредитом нараховуються Банком з дня надання кредиту по дату кінцевого терміну повернення кредиту на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Нарахування Банком процентів здійснюється щомісячно 25 першого числа поточного місяця за період з першого числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту.

Сплата Позичальником процентів здійснюється на рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», код банку 319092 наступним чином: проценти за користування кредитними коштами, що будуть нараховані за період з травня 2010 року по вересень 2010 року сплачуються Позичальником до останнього робочого дня вересня 2010 року; проценти за користування кредитними коштами, що будуть нараховані з жовтня 2010 року сплачуються Позичальником в строк з 25 числа по останній робочий день місяця.

04.06.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №1, від 04.06.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 419 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

07.06.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №2, від 07.06.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 600 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

14.06.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №3, від 14.06.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 1 000 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

21.06.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №4, від 21.06.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 800 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

23.06.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №5, від 23.06.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 1 800 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

15.07.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №6, від 15.07.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 1 000 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

26.07.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №7, від 26.07.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 1 500 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

16.08.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №8, від 16.08.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 380 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

17.09.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №9, від 17.09.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 3 000 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

29.09.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №10, від 29.09.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 1 000 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

13.10.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №11, від 13.10.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 500 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

25.10.2010 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №13, від 25.10.2010 року, на отримання кредиту в розмірі 3 500 000,00 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

31.07.2012 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №12, від 31.07.2012 року на отримання кредиту в розмірі 4 986 187,70 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

04.09.2012 року ОСОБА_1 отримав від Позичальника доручення на перерахування коштів по кредитній лінії №23, від 04.09.2012 року на отримання кредиту в розмірі 15 141 666,67 грн. та у подальшому перерахував грошові кошти в зазначеної сумі на рахунок Позичальника №001 в ПАТ «Банк «ОСОБА_1 Русь».

Таким чином, ОСОБА_1 виконав свої зобовязання щодо надання кредиту в межах ліміту кредитної лінії та перерахував грошові кошти на поточний рахунок Позичальника відповідно до наданих заявок, що підтверджується виписками по рахунках відповідача та меморіальними ордерами, доданими до позовної заяви.

Відповідно до умов п. п. 6.1. Кредитного договору Позичальник взяв на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом.

27.05.2013 року Позичальник не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом, чим порушив умови Кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

У строк, визначений умовами Кредитного договору свої зобовязання щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами не виконав. На думку Позивача, Відповідач свідомо ігнорує виконання прийнятого на себе обовязку, чим порушує законні майнові права Позивача.

Згідно з п. 8.1. Кредитного договору у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або винагород банку позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку позовних вимог, який відповідає фактичним обставинам справи, на момент звернення до суду заборгованість відповідача складала:

35 626 854,37 грн. заборгованість зі сплати кредиту;

23 205 861,82 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом,

20 797 298,24 грн. заборгованість зі сплати пені за несвоєчасно сплачений кредит;

1 762 847,03 грн. заборгованість зі сплати пені за несвоєчасно сплачені проценти;

2 325 018,28 грн. заборгованість зі сплати 3% річних від простроченої суми кредиту;

27 539 558,43 грн. прострочена заборгованість за кредитом з врахуванням індексу інфляції.

Всього 111 257 438,17 грн., що відповідачем не заперечено і не спростовано, доказів погашення наведеної в позові заборгованості відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є кредитим договором, за яким, згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак, суд дійшов висновку про доведеність факту існування заборгованості Позичальника за Кредитним договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача по процентам за користування кредитом, по поверненню кредитних коштів, та факту прострочення сплати процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення пені.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача річних та інфляційних суд вважає правомірними і обґрунтованими, оскільки відповідні нарахування проведені за фактичний період існування заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №138 від 17.07.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 Русь».

Від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету в повному обсязі з суми задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ КИЇВ» (Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Леніна, 20-Г, ідентифікаційний код юридичної особи 36108411) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, МФО 319092, ідентифікаційний код юридичної особи 24214088) 35 626 854,37 грн. заборгованості зі сплати кредиту, 23 205 861,82 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 20 797 298,24 грн. заборгованості зі сплати пені за несвоєчасно сплачений кредит, 1 762 847,03 грн. заборгованості зі сплати пені за несвоєчасно сплачені проценти; 2 325 018,28 грн. заборгованості зі сплати 3% річних від простроченої суми кредиту, 27 539 558,43 грн. простроченої заборгованості за кредитом з врахуванням індексу інфляції.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ КИЇВ» (Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Леніна, 20-Г, ідентифікаційний код юридичної особи 36108411) в доход Державного бюджету України 73080 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик