КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. справа№ 911/2412/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Грищенко О.М.

відповідача-1 - не з'явились

відповідача-2 - не з'явились

ВДВС - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції

на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 р.

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції

у справі № 911/2412/14 (суддя - Ярема В.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»

2. Приватного підприємства «Фроменталь»

про стягнення 49 311,83 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (далі - позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі - відповідач-1) та Приватного підприємства «Фроменталь» (далі - відповідач-2) про солідарне стягнення з відповідачів 5 772,26 грн 3% річних, 32 237,26 грн пені, 11 302,31 грн інфляційних втрат та 4 000,00 грн послуг адвоката.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.07.2014 р. у справі № 911/2412/14 позов задоволено частково, солідарно стягнуто з відповідачів 5 772,26 грн 3% річних, стягнуто з відповідача-2 32 237,26 грн пені, 11 302,31 грн інфляційних втрат, 609,00 грн послуг адвоката.

04.08.2014 р. Господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання вказаного рішення.

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до Господарського суду Київської області із скаргою на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції.

Ухвалою Господарськго суду Київської області від 01.09.2015 р. у справі № 911/2412/14 скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у справі № 911/2412/14 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції щодо ненадіслання запитів до Центру державного земельного кадастру, Державної авіаційної служби України, районною (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Державної служби інтелектуальної власності України, структурного підрозділ) районного (обласного) підпорядкування - філії «Український центр інноватики та патенто-інформаційних послуг», Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України та її структурних підрозділів про надання відомостей щодо наявності/відсутності у власності чи у оренді боржника земельних ділянок, повітряних суден, об'єктів архітектури, об'єктів інтелектуальної та промислової власності, великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води. Відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у справі № 911/2412/14, що виявилась у ненаправлені запитів до районного управління земельних ресурсів сільської (селищної) ради, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті та її структурних підрозділів: незверненні до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільною стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб'єктів господарювання, невжитті заходів щодо підготовки до суду подання та незверненні із поданням про тимчасове обмеження у праві на виїзд за межі України, незверненні до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Київської області від 01.09.2015 р., Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції зазначає, що державним виконавцем було отримано інформацію стосовно всіх поставлених питань у другому пункті резолютивної частини оскаржуваної ухвали шляхом перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника в порядку п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, організацію розшуку боржника.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 р. розгляд справи № 911/2412/14 призначено на 27.10.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2412/14, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Шапран В.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 р. розгляд справи відкладено до 10.11.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 р. у зв`язку з виходом судді Андрієнка В.В. з відпустки справу було передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

В засідання суду, призначене на 10.11.2015 р. представники відповідачів та ВДВС не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 25 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Так, постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаською міського управління юстиції від 11.09.2015 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 44711523 із примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 04.08.2014 р. у справі № 911/2412/14 щодо стягнення з ПП «Фроменталь» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 32 237,26 грн пені, 11 302,31 грн інфляційних втрат, 1 720,12 грн судових витрат та 609,00 грн витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката. Вказаною постановою боржнику було надано три дні для добровільного виконання рішення.

Як передбачено п. 4.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 р., якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, то державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання в межах строку, передбаченого статтею 25 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. п. 5.1.1, 5.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 р., звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних установах, на них накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця. У разі відсутності в боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника.

Разом з тим, відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Так, відповідно до постанов Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 11.09.2015 р. про відкриття виконавчих проваджень ВП № 44711427 та ВП № 44711523 боржника зобов'язано самостійно виконати рішення у триденний термін, а тому, за відсутності документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків - 15.09.2014 р. зобов'язаний був розпочати примусове виконання рішення у даній справі шляхом здійснення усіх передбачених законом дій зі звернення стягнення на майно боржника, а саме виявлення та накладення арешту на рахунки та інше майно боржника - ПП «Фроменталь», зокрема, звернення стягнення на кошти та майно.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Як передбачено п. 3 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Встановлено, що постановами Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 11.09.2015 р. у виконавчих провадженнях ВП № 44711427 та ВП № 44711523 було накладено арешт на все майно ПП «Фроменталь».

13.10.2014 р. державним виконавцем оформлено запит № ДВ-17 до ДПІ у м. Черкасах щодо подання боржником ПП «Фроменталь» балансової та фінансової звітності.

У відповідь на вказаний запит, ДПІ у м. Черкасах, листом № 37099/23-01-15-0121 від 11.11.2014 р. повідомила державного виконавця про подання боржником декларації за 2013 рік та декларування відсутності ведення господарської діяльності протягом 2013 року.

Також, за здійсненими до ДПІ запитами від 24.02.2015 р. та від 26.02.2015 р. державного виконавця було повідомлено про подання боржником балансової та податкової звітності, а також про відсутність інформації щодо рахунків ПП «Фроменталь», відкритих у банківських та фінансових установах України.

Відповідно до ч. 8. ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученою з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., передбачено, що організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби. Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Як вбачається із наданих державним виконавцем матеріалів виконавчих проваджень ВП № 44711427 та ВП № 44711523, державним виконавцем, після спливу визначеного для добровільного виконання рішення строку, не було вчинено передбачених законом дій щодо надіслання запитів до Центру державного земельного кадастру, Державної авіаційної служби України, районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Державної служби інтелектуальної власності України, структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг», Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України та її структурних підрозділів про надання відомостей щодо наявності/відсутності у власності чи у оренді боржника земельних ділянок, повітряних суден, об'єктів архітектури, об'єктів інтелектуальної та промислової власності, великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води.

Надані державним виконавцем вимоги та запити до Державної міграційної служби України та Державної прикордонної служби України щодо перетинання кордону керівником боржника були здійсненні у іншому виконавчому провадженні за іншим виконавчим документом, а тому не є належними та допустимими доказами вчинення виконавчих дій щодо наказів у даній справі, оскільки державний виконавець, згідно приписів чинною законодавства, зобов'язаний здійснювати всі необхідні виконавчі дії щодо кожного окремо відкритого виконавчого провадження, або щодо кожного наказу у зведеному виконавчому провадженні.

Інших належних та допустимих доказів вчинення державним виконавцем дій щодо виявлення відповідного майна та майнових прав боржника суду не надано.

Крім того, з наданих матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що 13.10.2014 р. та 24.02.2015 р. державним виконавцем було оформлено запити, зокрема, до Укрморрічінспекції та Головного управління державного земельного агентства у Черкаській області, відповідей на які Укрморрічінспекцією не надано, у той час як ГУ державного земельного агентства у Черкаській області інформації по запиту державного виконавця не було надано.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що скарга ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в частині бездіяльності щодо ненаправлення запитів до районного управління земельних ресурсів сільської (селищної) ради, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті та її структурних підрозділів, про надання відомостей щодо наявності/відсутності на праві власності у боржника земельних ділянок, суден, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в цій частині.

Посилання ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на необхідність звернення державним виконавцем до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласною) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб'єктів господарювання є необґрунтованими, оскільки у відповідних органів відсутні повноваження щодо опрацювання відомостей про перебування юридичних осіб - суб'єктів господарювання у ЄДРПОУ серед власників (засновників) інших суб'єктів господарювання.

Посилання стягувача на бездіяльність державного виконавця щодо незвернення до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., звернення державного виконавця з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі країни до виконання зобов'язань за рішенням є правом державного виконавця, у разі реалізації якого відповідальність державного виконавця законом не встановлена, що свідчить про відсутність факту бездіяльності державного виконавця щодо означених дій.

Згідно з ч. 2 ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка навмисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звергається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Однак, в матеріалах виконавчих проваджень ВП № 44711427 та ВП № 4471 1523 відсутні будь-які докази умисних дій керівника боржника, котрі б перешкоджали виконанню рішення суду у даній справі, а тому посилання стягувача на бездіяльність державного виконавця щодо незвернення до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника є необґрунтованими та передчасними.

Як передбачено п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарською суду України від 07.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчою провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про часткове задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаською міського управління юстиції у справі № 911/2452/14, визнання протиправною бездіяльності державною виконавця щодо ненадіслання запитів до Центру державного земельного кадастру, Державної авіаційної служби України, районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Державної служби інтелектуальної власності України, структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг», Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України та її структурних підрозділів про надання відомостей щодо наявності/відсутності у власності чи в оренді боржника земельних ділянок, повітряних суден, об'єктів архітектури, об'єктів інтелектуальної та промислової власності, великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води.

Також, судова колегія погоджується з судом першої інстанції про те, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, що виявилась у ненаправленні запитів до районного управління земельних ресурсів сільської (селищної) ради, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті та її структурних підрозділів, незверненні до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб'єктів господарювання, невжитті заходів щодо підготовки до суду подання та незверненні із поданням про тимчасове обмеження у праві на виїзд за межі України, незверненні до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в цій частині.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються судовою колегією як необґрунтовані.

З урахуванням вищевикладених обставин справи в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно та всебічно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Київської області від 01.09.2015 р. у справі № 911/2412/14 відсутні, та апеляційна скарга Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 01.09.2015 р. у справі № 911/2412/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/2412/14 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам та Придніпровському відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран