ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.11.2015 Справа № 910/22784/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Рильцовій Є.Ю., розглянув матеріали

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Груп, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Рекламне агентство ОСОБА_2 Україна, м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 8176458,32грн. (сума основного боргу в розмірі 4982835,27грн., пеня в розмірі 1112040,85грн., 3% річних в розмірі 72176,64грн., інфляційні збільшення в розмірі 2009405,56грн.)

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_3 (за довіреністю б/н від 23.09.2015р.);

від відповідача: не з`явився.

Відповідно до вимог ст.ст.4-4, 81 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засідання 03.11.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення, після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив повний текст рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Груп, м. Київ звернулось до господарського суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Рекламне агентство ОСОБА_2 Україна, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 8176458,32грн. (сума основного боргу в розмірі 4982835,27грн., пеня в розмірі 1112040,85грн., 3% річних в розмірі 72176,64грн., інфляційні збільшення в розмірі 2009405,56грн.).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.09.2015р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Груп, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Рекламне агентство ОСОБА_2 Україна, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення суми основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних збільшень в сумі 8176458,32грн. передано до господарського суду Донецької області за територіальною підсудністю.

14.09.2015р. вказана позовна заява з доданими до неї матеріалами надійшла до господарського суду Донецької області.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором №РГ14-415 від 25.01.2014р., внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних збільшень.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст.ст. 509, 526, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 44, 49, 54, 60 Господарського процесуального кодексу України,

На підтвердження вказаних обставин позивач надав: розрахунок пені та інфляційного збільшення за порушення строку оплати; витяг з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача; правоустановчі документи; довіреність на представника позивача; договір про розповсюдження реклами №РГ14-415 від 25.01.2014р. з додатками; акти про надання рекламних послуг: №2858 від 31.10.2014р., №3227 від 30.11.2014р., №3228 від 30.11.2014р., №3230 від 30.11.2014р., №3615 від 31.12.2014р., №3616 від 31.12.2014р.; рахунки: №2439 від 25.09.2014р., №2723 від 24.10.2014р., №3237 від 25.10.2014р., №3235 від 25.10.2014р., №3104 від 25.11.2014р., №3215 від 25.11.2014р.

Під час розгляду справи позивачем були надані додаткові документи для долучення до матеріалів справи: пояснення б/н б/д щодо предмету заявлених позовних вимог; платіжні доручення: №244 від 16.09.2014р., №430 від 30.10.2014р., № 431 від 30.10.2014р., №499 від 28.11.2014р., №497 від 26.11.2014р., №500 від 28.11.2014р., №510 від 02.12.2014р., №511 від 02.12.2014р., №249 від 16.09.2014р., №527 від 11.12.2014р., №552 від 23.12.2014р., №551 від 23.12.2014р., №627 від 13.01.2015р., №648 від 15.01.2015р., №742 від 24.02.2015р., №693 від 29.01.2015р.; виписка з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача; акт звірки взаємних розрахунків, складений станом на 31.08.2015р.; довідка про зарахування судового збору до державного бюджету України; пояснення б/н б/д, зокрема, щодо п. 6.1. договору №РГ14-415 від 25.01.2014р.; відсутності в провадженні господарського суду або іншого суду, який у межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між сторонами цієї справи того ж предмету, з тих же підстав; докази направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача; виписка з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача.

Представник позивача у судове засідання 03.11.2015р. зявився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 03.11.2015р. без пояснення причин не з'явився, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвал суду за адресою відповідача.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за електронним запитом №21173701 від 15.09.2015р., відповідач зареєстрований за адресою: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, Жовтневий район, пр. Леніна,68.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним певних документів у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливають на таку кваліфікацію і не можуть вважатися належною підставою для подальшого відкладання розгляду справи.

Відповідачу було надано достатньо часу для формування і доведення до відома суду своєї позиції по суті заявлених вимог з наданням підтверджуючих доказів (у разі наявності), а встановлення правової визначеності довкола заявлених вимог не може перебувати у залежності від бажання відповідача здійснювати свої процесуальні права.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Груп, м. Київ (Агентство) та Товариством з обмеженою відповідальністю Рекламне агентство ОСОБА_2 Україна, м. Маріуполь, Донецька область (Рекламодавець) було укладено договір №РГ14-415 (далі договір), відповідно до п.2.1. якого агентство зобовязалось надати на замовлення рекламодавця за плату рекламні послуги на умовах та в порядку, передбаченому цим договором та додатками до нього.

Відповідно п. 7.1 договору, цей договір набуває чинності від дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2014р., однак припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Обсяг замовлених рекламодавцем рекламних послуг та їх вартість будуть визначатись з використанням показників RP відповідно до умов, зафіксованих сторонами у додатках до цього договору ( п. 4.2. договору).

Сторонами договору були складені та підписані Додатки до договору №РГ14-415 від 25.01.2014р. про розповсюдження реклами: №1 від 25.01.2014р., №2 від 25.04.2014р., №3 від 25.05.2014р., №4 від 03.11.2014р.

На підставі даних SmartOne, Ефірної довідки та з врахуванням умов, викладених у пунктах 4 і 5 відповідного Додатку до цього договору, до 13 числа місяця, наступного за звітним, Агентство готує та подає Рекламодавцеві на підписання акт про надання послуг, в якому фіксується фактична вартість рекламних послуг за відповідний місяць. Рекламодавець, за умови відсутності обґрунтованих заперечень з його боку згідно п. 3.9. цього договору, має повернути агентству підписаний з його боку акт про надання послуг протягом наступних 10 робочих днів (п. 3.8. договору).

Позивачем були надані рекламні послуги, що підтверджується актами про надання рекламних послуг: №2858 від 31.10.2014р., №3227 від 30.11.2014р., №3228 від 30.11.2014р., №3230 від 30.11.2014р., №3615 від 31.12.2014р., №3616 від 31.12.2014р.; рахунки: №2439 від 25.09.2014р., №2723 від 24.10.2014р., №3237 від 25.10.2014р., №3235 від 25.10.2014р., №3104 від 25.11.2014р., №3215 від 25.11.2014р.,. на загальну суму 5295235,09грн., підписаними представниками сторін без зауважень. У п. 2 вказаних актів зазначено, зокрема, про те, що сторони підтверджують, що послуги з договору надані повністю і ніяких претензій до їх якості немає.

За умовами п. 4.3. договору, якщо інший порядок оплати рекламних послуг не передбачений сторонами у додатках до цього договору, оплата рекламних послуг здійснюється рекламодавцем шляхом попередньої оплати на підставі рахунків, які виставляє агентство. Агентство виставляє рахунок не пізніше 25 числа місяця, що передує звітному. Дата виставлення рахунку є датою вимоги за цим договором.

Відповідно п.6 додатків 3, 4 до договору №РГ14-415 від 25.01.2014р. оплата рекламних послуг здійснюється рекламодавцем на підставі рахунків, що їх виставляє агентство у наступному порядку:

- 50 відсотків зазначеної у п. 7.2. вартості рекламних послуг за відповідниий мсяць не пізніше 27-го числа місяця, що передує звітному, згідно п. 4.3. договору;

- остаточний розрахунок з рекламні послуги, фактично надані у відповідному календарному місяці протягом 30календарних днів з дати закінчення такого календарного місяця.

На виконання умов договору позивачем були виставлені рахунки: №2439 від 25.09.2014р., №2723 від 24.10.2014р., №3237 від 25.10.2014р., №3235 від 25.10.2014р., №3104 від 25.11.2014р., №3215 від 25.11.2014р. на загальну суму 4312861,29грн.

Відповідач свої зобов'язання з оплати наданих рекламних послуг, виконав частково, сплативши 312399,82грн.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості рекламних послуг всупереч вимогам договору та закону належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом про стягнення суми основного боргу, пені 3% річних та інфляційних збільшень в сумі 8176458,32грн., з яких 4982835,27грн. сума основного боргу, 1112040,85грн. пеня, 72176,64грн. 3% річних, 2009405,56грн. інфляційні збільшення.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у стягненні з відповідача заборгованості за рекламні послуги, надані позивачем на підставі договору №РГ14-415 від 25.01.2014р., стягненні пені, 3% річних та інфляційних збільшень.

За своїм змістом та правовою природою договір про розповсюдження реклами №РГ14-415 від 25.01.2014р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є договором про надання послуг та підпадає під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначалось раніше, позивач свої зобовязання за договором виконав, надав рекламні послуги на загальну суму 5295235,09грн., про що були складені та підписані акти: №2858 від 31.10.2014р. на суму 929399,82грн., №3227 від 30.11.2014р. на суму 472707,83грн., №3228 від 30.11.2014р. на суму 1870615,08грн., №3230 від 30.11.2014р. на суму 745536,48грн., №3615 від 31.12.2014р. на суму 558919,03грн., №3616 від 31.12.2014р. на суму 718056,85грн.

Пунктом 6 додатків 3, 4 до договору №РГ14-415 від 25.01.2014р. сторони визначили, що оплата рекламних послуг здійснюється рекламодавцем на підставі рахунків, що їх виставляє Агентство у наступному порядку:

- 50 відсотків зазначеної у п. 7.2. вартості рекламних послуг за відповідниий мсяць не пізніше 27-го числа місяця, що передує звітному, згідно п. 4.3. договору;

- остаточний розрахунок з рекламні послуги, фактично надані у відповідному календарному місяці протягом 30календарних днів з дати закінчення такого календарного місяця.

Позивач виставив відповідачу рахунки №2439 від 25.09.2014р., №2723 від 24.10.2014р., №3237 від 25.10.2014р., №3235 від 25.10.2014р., №3104 від 25.11.2014р., №3215 від 25.11.2014р. на загальну суму 4312861,29грн., які були отримані рекламодавцем на час підписання актів №2858 від 31.10.2014р., №3227 від 30.11.2014р., №3228 від 30.11.2014р., №3230 від 30.11.2014р., №3615 від 31.12.2014р., №3616 від 31.12.2014р. відповідно, про що зазначено у п. 3 вказаних актів.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач свої зобов'язання за договором №РГ14-415 від 25.01.2014р. виконав частково, за надані рекламні послуги відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти в загальній сумі 312399,82грн. за рахунком №2439 від 25.09.2014р., що підтверджується платіжними дорученнями: №742 від 24.02.2015р. на суму 62000,00грн, №693 від 29.01.2015р. на суму 250399,82грн. Решта суми в розмірі 363009,38грн. за рахунком №2439 від 25.09.2014р. залишилась несплаченою. Рахунки №2723 від 24.10.2014р., №3237 від 25.10.2014р., №3235 від 25.10.2014р., №3104 від 25.11.2014р., №3215 від 25.11.2014р. позивачем не сплачені в повному обсязі, в сумі 3637452,09грн.

Відповідачем дане у порядку встановленому господарським процесуальним законодавством не спростовано, доказів сплати заборгованості за визначеними рахунками не надані.

Таке неналежне виконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

З огляду на дані норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу та наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4000461,47грн.

Нарахована позивачем заборгованість в сумі 982373,80грн. не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до договору №РГ14-415 від 25.01.2014р., оплата за надані послуги здійснюється саме на підставі рахунків виставлених позивачем. Оскільки позивач відповідних рахунків та доказів їх виставлення не надав на решту заявленої позивачем до стягнення заборгованості 982373,80грн., то виникнення у відповідача обовязку з оплати зазначеної суми є недоведеним, а позовні вимоги в цій частині безпідставними.

Щодо нарахованих позивачем та заявлених до стягнення пені у розмірі 1112040,85грн., 3% річних в розмірі 72176,64грн. та інфляційних збільшень у розмірі 2009405,56грн., суд зазначає, що враховуючи те, що сума боргу підтверджується належними доказами лише частково, а також те, що позивачем не заявлені періоди їх нарахування, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 615, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4-2, 4-3, 4-6, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Груп, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Рекламне агентство ОСОБА_2 Україна, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 8176458,32грн. (сума основного боргу в розмірі 4982835,27грн., пеня в розмірі 1112040,85грн., 3% річних в розмірі 72176,64грн., інфляційні збільшення в розмірі 2009405,56грн.) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Рекламне агентство ОСОБА_2 Україна, м. Маріуполь, Донецька область (87500, Донецька область, м. Маріуполь, Жовтневий раойн, пр. Леніна, 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Груп (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 23, ) основний борг у розмірі 4000461,47грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 35755,55грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 982373,80грн., пені у розмірі 1112040,85грн., 3% річних в розмірі 72176,64грн. та інфляційних збільшень у розмірі 2009405,56грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 03.11.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.11.2015р.

Суддя Я.О. Левшина

Вх: 10952/15

надруковано 3 прим.:

1 - ГСДО,

1- позивачу;

1 відповідачу.