ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 листопада 2015 року Справа № 910/13397/15

Вищий господарський суд України у складі: головуючий суддя Палій В.В. (доповідач), судді Васищак І.М. і Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ,

на рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2015

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015

зі справи № 910/13397/15

за позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ,

до фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Фірма "Т.М.М."- ТОВ), м. Київ,

про стягнення штрафу у розмірі 68 000 грн. та пені у розмірі 68 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фірми "Т.М.М." - ТОВ про:

- стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68000,00 грн. та пені у розмірі 68000,00 грн. за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.03.2013 № 14/01-П "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу";

- зобов'язання відповідача виконати рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.03.2013 № 14/01-П "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", шляхом приведення договорів про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у відповідність до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення".

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.07.2015 зі справи № 910/13397/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015, позовні вимоги задоволено повністю.

27.10.2015 (згідно з вхідним штампом Київського апеляційного господарського суду на касаційній скарзі) Фірма "Т.М.М." - ТОВ звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 19.10.2015 б/н, у якій просить скасувати судові акти попередніх інстанцій зі справи № 910/13397/15, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на те, що до скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Так, у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 22.05.2015 N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, внесено суттєві зміни до Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674), які полягають, зокрема у такому:

- у частині другій статті 4 Закону:

пункт 2, що регулює ставки судового збору за подання до господарського суду позовних заяв, інших заяв, скарг, видачу документів, викладено у новій редакції, якою визначено найменування документа та дії, за яку справляється судовий збір, і платника судового збору;

у підпунктах 4, 5, 6 пункту 2 змінено порядок обчислення ставок судового збору за подання апеляційних, касаційних скарг на рішення господарського суду та у справах про банкрутство, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Такі ставки визначаються на підставі ставок, що підлягали сплаті при поданні позовних заяв, інших заяв і скарг.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 у редакції, що діє з 01.09.2015, ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

До касаційної скарги Фірми "Т.М.М."-ТОВ від 19.10.2015 б/н додано платіжні доручення від 23.10.2015 № 560 та № 561 про сплату судового збору за подання касаційної скарги в загальній сумі 3 909,60 грн.

Проте, з позовом до суду Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося у травні 2015 року.

Згідно з приписами пункту 12 частини першої статті 5 Закону № 3674 в редакції, що діяла до 01.09.2015 від сплати судового збору звільнялися Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у справах, що вирішуються на підставі законодавства про захист економічної конкуренції та законодавства про здійснення державних закупівель.

За наведених обставин, розмір судового збору з касаційної скарги у справі № 910/13397/15 розраховується виходячи з тієї суми судового збору, яку мав би сплатити орган Антимонопольного комітету України за подання позову до 01.09.2015 за відсутності у нього пільги щодо сплати судового збору. Цей розмір, у даному випадку, не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом № 3674 у редакції, що діє з 01.09.2015.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 в редакції, що діяла до 01.09.2015, ставкою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено: 1 розмір мінімальної заробітної плати (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Оскаржуючи в касаційному порядку рішення попередніх інстанцій у справі за позовом, що містить вимоги як майнового так і немайнового характеру, Фірма "Т.М.М."- ТОВ мала сплатити судовий збір з касаційної скарги у розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 4 725,60 грн. ((136 000,00грн. х 2%) + 1 218,00 грн.) х 120% = 4 725,60 грн.), чого нею зроблено не було.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 у справі № 910/13397/15 повернути фірмі "Т.М.М." - Товариству з обмеженою відповідальністю.

Суддя В. Палій

Суддя І. Васищак

Суддя В. Студенець