РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/25303/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз"
до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
простягнення 27 989,40 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Гоголь О.Я.- представник за довіреністю № 01-15-01/50 від 14.03.2015.
від відповідачане з'явились

У судовому засіданні 04.11.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 27 989,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Європейський Страховий Союз" на підставі договору добровільного страхування № 30/0041/14/13 від 05.05.2014р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Opel", державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПАТ НАСК "Оранта", позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 27 989,40 грн. в якості виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.09.2015 порушено провадження у справі № 910/25303/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 21.10.2015.

У судове засідання, призначене на 21.10.2015, з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак на виконання вимог ухвали суду подав через канцелярію суду письмовий відзив, що долученний до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що 28.07.2015 Чугуївським міським судом було розглянуто цивільну справу № 636/2347/15-ц за позовом Фермерського господарства "Меркурій ГІС" до ОСОБА_2 та ПАТ НАСК "Оранта", третя особа ПрАТ "Європейський Страховий про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та прийнято рішення про задоволення позову та стягнення з НАСК "Оранта" 47 877,10 грн. за договором страхування АС 5825023. Таким чином, додаткові вимоги позивача у даній справі перевищують ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, а отже і об'єм зобов'язань ПАТ НАСК "Оранта" за договором страхування.

У судовому засіданні представник позивача заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи для можливості ознайомитись з відзивом відповідача та надати свої пояснення.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.10.2015 у зв'язку з неявкою представника відповідача та враховуючи клопотання позивача, розгляд справи був відкладений на 04.11.2015.

У судове засідання, призначене на 04.11.2015, з'явився представник позивача, який підтримав подане через канцелярію суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Фермерське господарство «Меркурій ГІС». В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає, що Фермерським господарством «Меркурій ГІС» було двічі отримано частину страхового відшкодування у розмірі 16 205,25 грн., а саме, згідно страхового акту та розрахунку страхового відшкодування позивачем було виплачено вказану суму та згідно рішення Чугуївського міського суду від 28.07.2015, відповідно до якого були задоволені позовні вимоги ФГ «Меркурій ГІС» щодо стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» 47 583, 98 грн. Таким чином, позивач вважає частину страхового відшкодування у розмірі 16 205,25 грн. такою, що підлягає поверненню позивачу на підставі п. 12.3.8. Договору добровільного страхування № 30-0041-14-ТЗ.

Дослідивши клопотання позивача, суд відмовляє в його задоволенні з підстав необґрунтованості.

У судовому засіданні 04.11.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору та підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника повторно не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 864, з якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 27.10.2015. Клопотання про відкладення від відповідача не надходило.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

05 травня 2014 року між ПрАТ "Європейський Страховий Союз" (надалі- Позивач) та Фермерським господарством "Меркурій ГІС" (надалі-Потерпілий) було укладено договір добровільного страхування № 30/0041/14/13, на підставі якого позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1, страхувальником за договором є ФГ "Меркурій ГІС", вигодонабувачем - ПАТ "Регіон-Банк". Умовами договору (п.1.11) визначено строк його дії з 06.05.14 по 05.05.15.

З Довідки № 9394072 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 31.05.2014 в м. Чугуєві по вул. Гвардійська мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням - ОСОБА_4 та автомобіля "Opel", державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, під його керуванням.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 23.06.2014 року у справі № 636/2147/14-п.

02.06.2014 страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про факт настання події, що має ознаки страхового випадку.

29.07.2014 між страховиком та страхувальником було підписано Акт заліку зустрічних однорідних вимог, які ґрунтуються на Договорі № 30-0041-14-ТЗ від 05.05.2014 та Звіті ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал» № 0075/14 від 25.06.14. Відповідно до підписаного Акту, залік проводиться в рахунок виплати страхового відшкодування у розмірі 28 499,40 грн., з яких: 16 205,25 грн. підлягає заліку, а заборгованість у розмірі 12 294,15 грн. повинна бути сплачена Страховиком відповідно до умов договору.

Так, за страховим випадком - ДТП, що сталась 31.05.2014 за участю застрахованого автомобіля "Volkswagen", державний номер АХ8955С, згідно страхового акту № 2/71 та розрахунку страхового відшкодування від 11.08.2014 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 28 499,40 грн.

Оскільки, частина страхового відшкодування у розмірі 16 205,25 грн. була зарахована згідно Акту заліку від 29.07.2015, інша частина у розмірі 12 294,15 грн. була перерахована позивачем на рахунок Страхувальника згідно платіжних доручень, копії яких додані до позовної заяви.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем "Opel", державний номер НОМЕР_2 підтверджується постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 23.06.2014 року у справі № 636/2147/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_5 як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Поліс АС/5825023), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль "Opel", державний номер НОМЕР_2 , ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 510,00 грн.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування № 30-0041-14-ТЗ від 05.05.2014., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За приписами ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АС/5825023) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 510,00 грн.

Таким чином, за розрахунком позивача з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 27 989,40 грн. (28499,40 грн. - 510,00 грн.), що відповідає розміру позовних вимог.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся з позовом до суду про відшкодування майнової шкоди, що була завдана Фермерському господарству "Меркурій ГІС" в результаті ДТП з автомобілем "Opel", державний номер НОМЕР_3.

Як вбачається із відзиву відповідача та доданого до нього заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28.07.2015 у справі № 636/2347/15-ц позовні вимоги ФГ "Меркурій ГІС" були задоволенні в повному обсязі, в тому числі вирішено стягнути на користь позивача з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" за договором страхування ОСЦПВВНТЗ № АС 582023 від 12.10.2013 основний борг у розмірі 47 583,98 грн., оплату послуг за проведення експертизи у сумі 700,00 грн., за розрахунково-касове обслуговування при прийомі готівкових платежів та переводів у розмірі 6,00 грн., 37,92 грн. та 49,20 грн. витрат за телеграми, а всього 47 877,10 грн.

Оскільки, за договором страхування АС/5825023 ліміт відповідальності за шкоду завдану майну становить 50 000,00 грн., стягнення страхового відшкодування відбувається в межах даного ліміту з урахуванням розміру франшизи 510,00 грн. та страхового відшкодування у розмірі 47 583,98 грн., що передбачений до стягнення заочним рішенням № 636/2347/15-ц від 28.07.2015. Тобто, у даній справі до стягнення підлягає страхове відшкодування у розмірі 1 906,02 грн (50000,00 грн. - 510,00 грн. - 47 583,98 грн).

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 26 083,38 грн задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем було вже виплачено майнову шкоду страховику, за рішенням суду у сумі 47 583,98 грн.

Відтак, задоволенню підлягає страхове відшкодування у розмірі 1 906,02 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" (01025, м. Київ, вул. Володимирська, 7, оф. 1, ) 1 906 (одну тисячу дев'ятсот шість) грн. 02 коп. - страхового відшкодування в порядку регресу та 82 (вісімдесят дві) грн. 94 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.11.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин