ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 р. Справа № 909/980/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", вул. Щорса, 36-Б, м. Київ,01133

до відповідача: Приватного підприємства "Маррос" вул. Вербова, буд. 9/25, м. Тисмениця, Тисменицький район, Івано-Франківська область,77400

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю:

від позивача: Подольський А.Ю., довіреність б/н від 05.10.15

від відповідача: Ярицький Л.І., посвідчення № 27 від 02.03.07

ВСТАНОВИВ:

публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до приватного підприємства "Маррос" про звернення стягнення за іпотечним договором №159/Zкіп-08 від 26.03.08, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В. за реєстровим №1140 шляхом визнання за публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" права власності на предмет іпотеки, що належить на праві власності приватному підприємству "Маррос", а саме склад сировини, що розташовний за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, вул.Вербова (вул.Толстого), буд.9/25, загальною площею 693,9кв.м та визнання права власності за публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" на предмет іпотеки, що належить на праві власності приватному підприємству "Маррос", а саме склад сировини, що розташовний за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, вул.Вербова (вул.Толстого), буд.9/25, загальною площею 693,9кв.м.

Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов"язань згідно кредитного договору №159/К-08.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та подав пояснення на заяву про застосування строків позовної давності.

Представник відповідача проти позову заперечив, свої заперечення виклав у відзиві на позов (вх.№ 16603/15 від 27.10.15), додаткових письмових запереченнях від 12.11.15 (вх.№17652/15 від 12.11.15) та заяві про застосування строків позовної давності (вх.№ 16720/15 від 29.10.15). Крім того, представник відповідача зазначив, що з огляду на недотримання позивачем вимог ст. Закону України "Про іпотеку" та п.п.2.1.6, 4.2, 4.4.1 іпотечного договору позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

26 березня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"(кредитор) та приватним підприємством "МАРРОС"(позичальник) укладено кредитний договір №159/К-08 (надалі за текстом - Кредитний договір), за умовами якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії для поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 400000,00 грн., з кінцевим строком погашення до 25 березня 2013 року включно. Договір діє до моменту повного виконання зобов"язань сторонами(п.10.1 договору).

30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим №2258.

Таким чином, внаслідок укладення Договору відступлення прав вимоги та відповідно до ст.ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №159/к-08 від 26 березня 2008 року, укладеним із Приватним підприємством «МАРРОС».

Свої зобов'язання за Кредитним договором кредитор виконав належним чином та надав позичальнику кошти, визначені умовами кредитного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахункам позичальника.

Згідно п.4.4 Кредитного договору, сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, не пізніше 28 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі на рахунок, відкритий в Банку.

Відповідно до п.6.1.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, передбаченому даним Договором.

У випадку порушення строків повернення кредиту та сплати процентів, комісій позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення(п.8.1кредитного договору).

Відповідно до п.8.3. кредитного договору у випадку невиконання позичальником вимог п.6.1.5. цього Договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 0,1% від суми кредиту.

Розділом 4 кредитного договору встановлено умови повернення кредиту та сплати процентів та комісії.

З огляду на невиконання відповідача зобов'язань за Кредитним договором, у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором, загальна сума якої за даними позивача станом на 14.08.2015 р. становить 809 399,36грн. та складається з:

Суми заборгованості за строковим кредитом - 289 556,17 грн.;

Пені за несвоєчасну сплату кредиту - 83 939,56 грн.;

Суми заборгованості за простроченими процентами - 366 826,65 грн.;

Пені за несвоєчасну сплату процентів - 61 540,29 грн.;

Суми трьох відсотків річних від суми простроченого боргу - 4 355,24 грн.;

Суми трьох відсотків річних від суми прострочених відсотків - 3 181,46 грн.;

Відповідно до п.9.2. кредитного договору Банк має право зупинити подальше кредитування Позичальника та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним Договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником з а або іншими особами що є поручителями Позичальника (в т.ч. гарантами, майновими поручителями, заставодавцями та ін.) умов даного Договору та/або угод (договорів), укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, а Позичальник зобов'язаний протягом 10 календарних днів, а у випадку, якщо зобов'язання Позичальника за цим Договором забезпечуються заставою майнових прав на грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку в ПАТ "Дельта Банк" - не пізніше наступного робочого дня, з дати надіслання Банком відповідної вимоги, - повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані Банку.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та Приватним підприємством «МАРРОС» укладено Договір Іпотеки № 159/Zкіп-08 від 26.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В. за реєстровим №1140 (надалі за текстом - договір іпотеки), за умовами якого іпотекодавець передав нерухоме майно (склади сировини, що розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, м.Тисмениця, вул. Вербова, (вул. Толстого), буд. 9/25, загальною площею 693,9 кв.м.).

На підставі п. 4.1 договору іпотеки ( за яким Банк набуває право на задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки у випадках невиконання позичальником кредитного договору, або порушення порядку його виконання), позивач звернувся до господарського суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст.174 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Цивільним та господарським законодавством (ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 Господарського кодексу України) встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Окремим видом застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно якого іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього божника в порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України "Про іпотеку").

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем зобов'язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань боржником, а в разі невиконання вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки, наприклад - за рішенням суду.

Приписами ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно п. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

П.2.1.4, 4.1 договору іпотеки сторони визначили право іпотекодержателя у випадку невиконання основного зобов"язання звернути стягнення на предмет іпотеки. Передумовою такого звернення згідно з п.2.1.6 даного договору є вимога кредитора щодо дострокового виконання зобов"язання.

Згідно з п.4.2 договору іпотеки сторони погодили, що у випадку порушення іпотекодавцем обов"язків за цим договором або кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.4.1 договору іпотеки сторони погодили, що одним із способів звернення стягнення на майно іпотекодавця є прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки нерухомості суб"єктом оціночної діяльності.

Верховний Суд України у своєму узагальненні роз'яснив, що початкова ціна предмета іпотеки(визначена іпотечним договором) не береться до уваги судом у разі заявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, оскільки згідно із ч.3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Крім того, Верховний Суд України зазначив, що у випадках, коли з матеріалів справи вбачається, що письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України «Про іпотеку» банком іпотекодавцю та/або боржнику не направлялася, то позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, і в його задоволенні може бути відмовлено. Тобто недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є однією з підстав для відмови в позові.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в порушення ст.32, 37 Закону України "Про іпотеку" та вищенаведених пунктів договору така вимога відповідачу не надсилалася, оцінка майна не здійснювалася. За таких обставин, звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним.

Стосовно заяви відповідача щодо застосування судом наслідку спливу позовної давності, суд з посиланням на п.2.2 Постанови Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10(з наступними змінами), констатує, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на відмову в позові з підстав його необґрунтованості, заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності задоволенню не підлягає.

Судові витрати у справі за приписами ст.49 ГПК України з позивача не стягуються.

Керуючись ст.124 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 509, 526, 572 Цивільного кодексу України, ст. ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.12, 32, 37 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до приватного підприємства "Маррос" про звернення стягнення за іпотечним договором №159/Zкіп-08 від 26.03.08, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В. за реєстровим №1140 шляхом визнання за публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" права власності на предмет іпотеки, що належить на праві власності приватному підприємству "Маррос", а саме склад сировини, що розташовний за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, вул.Вербова (вул.Толстого), буд.9/25, загальною площею 693,9кв.м та визнання права власності за публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" на предмет іпотеки, що належить на праві власності приватному підприємству "Маррос", а саме склад сировини, що розташовний за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, вул.Вербова (вул.Толстого), буд.9/25, загальною площею 693,9кв.м.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.11.15

Суддя Матуляк П. Я.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Легінь О. В. 16.11.15