номер провадження справи 3/87/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 Справа № 908/3651/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ідентифікаційний код 00131268)

до відповідача: Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 188-А, ідентифікаційний код 00191678; інформація про здійснення зв'язку з юридичною особою: +16, +89, )

про стягнення 576255300,91 грн.

Суддя Соловйов В.М.

при секретарі Петриченко А.Є.

Представники:

від позивача: Поляков О.В., довіреність № 110915-2/63с від 11.09.2015р.

від відповідача: не з'явився (під час розгляду справи Кізілова М.М., начальник відділу з правового супроводження господарської діяльності, довіреність № 03/45 від 19.12.2014р.)

ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача КП "Компанія "Вода Донбасу" про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. за період з березня 2012р. по листопад 2013р. в сумі 847122182,52 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2014р. справу розподілено судді Соловйову В.М.

Особливості визначення територіальної підсудності в районі проведення антитерористичної операції встановлено статтею 1 Закону України від 12.08.2014р. № 1632-VII "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Зокрема, частиною 1 цієї статті унормовано, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд:

господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - господарськими судами, що визначаються головою Вищого господарського суду України.

За приписами ч. 2 ст. 6 "Прикінцеві положення" Закону № 1632-VII, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Розпорядженням Вищого господарського суду України від 02.09.2014р. № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" на підставі подання Державної судової адміністрації України від 26.08.2014 № 8-4166/14 та від 29.08.2014 № 8-4211/14, ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", ст. 34 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється такими судами:

господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області, господарським судом Запорізької області.

Визначення територіальної підсудності в разі зміни меж району або завершення антитерористичної операції встановлено статтею 3 Закону України від 12.08.2014р. № 1632-VII "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції":

Державна судова адміністрація України на підставі прийнятих в установленому законом порядку рішень про зміну меж або завершення антитерористичної операції в разі відновлення належних умов діяльності місцевих судів, апеляційних судів, які знаходяться в районі, де проводилася антитерористична операція, направляє до відповідного вищого спеціалізованого суду подання про можливість відновлення роботи відповідного місцевого, апеляційного суду. Голова відповідного вищого спеціалізованого суду видає розпорядження про відновлення роботи визначеного в поданні Державної судової адміністрації України місцевого або апеляційного суду.

Визначення територіальної підсудності справ, розгляд яких розпочинається після видання головою відповідного вищого спеціалізованого суду розпорядження про відновлення роботи місцевого, апеляційного суду у зв'язку із зміною меж району або завершенням антитерористичної операції, здійснюється без урахування положень цього Закону.

Розпорядженням Вищого господарського суду України від 24.04.2015р. № 21-р "Про відновлення роботи господарського суду Донецької області" відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", Указу Президента України від 12.11.2014р. № 868/2014 "Про внесення змін до мережі господарських судів України" та на підставі подання Державної судової адміністрації України від 22.04.2015р. № 8-8141/15 про можливість відновлення роботи господарського суду Донецької області визначено:

1. Відновити роботу господарського суду Донецької області з 27.04.2015р. за адресою: м. Харків, проспект Леніна, 5.

2. Господарському суду Запорізької області забезпечити розгляд справ (проваджень; за виключенням справ про банкрутство), підсудних господарському суду Донецької області, що надійшли на розгляд господарського суду Запорізької області до 27.04.2015р. на підставі Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" та розпорядження Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014р. № 28-р.

Позовна заява ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" надійшла до господарського суду Запорізької області 23.09.2014р.

Отже, за територіальною підсудністю справа № 908/3651/15 підлягає розгляду у господарському суді Запорізької області.

Позовні вимоги мотивовані обставинами, викладеними у позовній заяві, та обґрунтовані ст. 1, 2, 12 ГПК України, ст. 1,3, 11, 16, 258, 625 ЦК України, ст. 20, 174, 193, 2310232 ГК України, ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" та Правилами користування електричною енергією.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.09.2014р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3651/14, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 15.10.2014р. о 14 год. 30 хв.

Ухвалою від 15.10.2014р. розгляд справи відкладений на 29.10.2014р. о 14 год. 30 хв. з роз'ясненням сторонам про необхідність призначення по справі судової економічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.10.2014р. призначено по справі № 908/3651/14 судову економічну експертизу, провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи та надходження її висновку та матеріалів справи до господарського суд Запорізької області.

Ухвалою від 28.11.2014р. господарський суд Запорізької області погодив Дніпропетровському НДІСЕ запропонований розумний строк проведення судової економічної експертизи № 3882/3883-14 по справі № 908/3651/14.

27.08.2015р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла справа № 908/3651/14 та лист Директора Дніпропетровського НДІСЕ Порошина Д.Ю. від 27.08.2015р. № 3882/3883-14 про направлення висновку судово-економічної експертизи 3882/3883-14 від 30.07.2015р. разом з додатками.

Ухвалою від 03.09.2015р. провадження у справі поновлено з 24.09.2015р., розгляд справи призначено на 24.09.2015р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 24.09.2015р. за клопотанням сторін розгляд справи відкладений на 07.10.2015р. о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 07.10.2015р. оголошено перерву до 26.10.2015р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 26.10.2015р., за заявою позивача та у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача розгляд спору по справі продовжено на 15 днів - до 16.11.2015р., розгляд справи відкладений на 12.11.2015р. об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 12.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повідомлено, що повне рішення буде складено 16.11.2015р.

Під час розгляду справи представники сторін вимогу про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявляли.

В судовому засіданні 12.11.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заві (т.1, а.с.3-4), в заяві від 07.10.2015р. про зменшення позовних вимог (т.13, а.с.17) та в заяві від 07.10.2015р. про збільшення розміру позовних вимог (т.13, а.с.20), просить суд стягнути з відповідача на користь ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" борг за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. в сумі 576255300,91 грн., з яких: 506907591,72 грн. за спожиту активну електроенергію за період з березня 2012р. по листопад 2013р., 21434290,72 грн. - 3 % річних за період з 01.04.2012р. по 28.02.2014р., 10173132,67 грн. втрат від інфляції грошових коштів за період з 01.06.2012р. по 28.02.2014р. та 37740285,80 грн. пені.

В судовому засіданні 12.11.2015р. представником позивача надано відповідні докази направлення відповідачу копій згаданих заяв, у зв'язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України суд приймає зазначені заяви позивача до розгляду, виходячи з ціни позову 576255300,91 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за період з березня 2012р. по листопад 2013р. він поставив відповідачу активну електроенергію в обсязі 947909670,00 кВт/год, що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції.

Позивач оформив рахунки за активну електроенергію на загальну суму 848999135,06 грн., а представники відповідача отримали рахунки за спожиту електроенергію.

Відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно виконував обов'язки зі сплати вартості спожитої електроенергії, в зв'язку з чим в нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з березня 2012р. по листопад 2013р. у сумі 783409611,52 грн.

Відповідачем 31.08.2015р. було здійснено оплату боргу після проведення експертизи згідно з договорами взаєморозрахунків на загальну суму 122878726,23 грн., в вересні 2015р. на суму 500000,00 грн. за особовим рахунком 9998с1 та грошовими коштами за особовим рахунком 9998п1 - 3254761,36 грн. Станом на 01.10.2015р. заборгованість відповідача за активну електроенергію за період з березня 2012р. по листопад 2013р. становить 506907591,72 грн.

Таким чином, сума основного боргу складає 506907591,72 грн.

У зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання відповідачу також нараховано пеню, 3 % річних від простроченої суми та втрати від інфляції грошових коштів.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.10.2015р. визнала позов частково з підстав зазначених у додатковому відзиві на позовну заяву по справі № 908/3651/14 від 07.10.2015р. (т.13, а.с. 97-101) - в частині стягнення заборгованості за активну електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. в сумі 505407233,20 грн. основного боргу, 21358154,12 грн. - 3 % річних, 14769500,29 пені та 4537994,48 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Також представник відповідача в судовому засіданні 07.10.2015р. підтримала клопотання про зменшення пені на 90 % та надання розстрочки виконання рішення строком на три роки (т.13, а.с.22-26).

Представник відповідача в судовому засіданні 12.11.2015р. проти заявленого клопотання відповідача заперечив з підстав, викладених у запереченнях від 20.10.2015р. № 20юр-1712/15.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (Постачальник) та КП "Компанія "Вода Донбасу" (Споживач) укладений договір про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. (із змінами, внесеними додатковими угодами від 01.06.2011р. та від 10.05.2012р.) за умовами якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача із загальною (за всіма об'єктами) приєднаною потужністю 454856,3 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п.2.2.2 Договору, ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" зобов'язалось постачати електричну енергію на об'єкти КП "Компанія "Вода Донбасу", а Споживач в свою чергу зобов'язався своєчасно оплачувати вартість використаної електричної енергії згідно додатків № 5 та № 6.

Як зазначено у п.2.3.4 Договору, Споживач зобов'язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 3 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та № 5 "Порядок розрахунків" до цього Договору.

Відповідно до п. 7.1 Договору, облік електроенергії, спожитої Споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж Споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення Споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються Постачальником шляхом розрахунку згідно з вимогами ПКЕЕ, умовами Договору та Додатків № 3 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", № 4 "Порядок визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімального допустимого рівня та у разі невідповідності температурного режиму експлуатації засобів обліку вимогам, визначеним нормативно-технічними документами та/або паспортними даними засобів обліку" і № 5 "Порядок розрахунків" до цього Договору.

За умовами пунктів 1, 2 Додатку № 5 до Договору, розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Розрахунки за активну електричну енергію за розрахунковий період мають здійснюватись за роздрібними тарифами відповідного класу напруги, які у встановленому порядку затверджуються НКРЕ України.

Згідно п. 3 Додатку № 5 до Договору, за підсумками розрахункового періоду Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяла на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між Постачальником та Споживачем "Акта прийняття-передавання" товарної продукції (електроенергії)" (додаток № 10 до Договору) та/або інших умов Договору.

Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за фактичними показами засобів обліку згідно порядку, обумовленого у додатку № 3 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" до договору та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених Договором і ПКЕЕ.

У разі, якщо за підсумками розрахункового періоду вартість спожитої електроенергії менше ніж сума оплати, що надійшла за цей період, залишок коштів зараховуються як попередня оплата Споживача на наступні розрахункові періоди. Зазначений пункт діє виключно за умови відсутності заборгованості споживача за попередні розрахункові періоди. Положення зазначеного пункту також поширюються на порядок здійснення та зарахування оплати за перетікання реактивної електроенергії.

Як зазначено у абзацах 2, 3, 4, 5, 6 пункту 8 Додатку № 5 до Договору, остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюється Споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки Постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 Договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Для проведення остаточного розрахунку Споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені договором. У разі неявки Споживача (уповноваженого представника Споживача) для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана в договорі.

Розрахункові документи за недораховану електричну енергію Споживач має сплатити протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Оплата за такі види нарахувань, як вартість активної електроенергії (в тому числі така, що надійшла на підставі вказаної претензії або за рішенням суду) з ПДВ, безоблікове споживання електричної енергії з ПДВ, за недораховану електричну енергію згідно із актами порушень ПКЕЕ з ПДВ, плата за споживання електричної енергії понад договірну величину, плата за перевищення договірної величини потужності здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, вказаний в розділі 10 договору.

За внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4-2.3.5 цього Договору, з порушенням термінів, визначених даним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4-2.3.5 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 5 "Порядок розрахунків" до цього Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі обумовленої додатком № 5 "Порядок розрахунків" за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3 % річних за прострочення суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Сума пені, 3 % річних за прострочення суми, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції зазначається у розрахунковому документі окремим рядком, або в окремому розрахунковому документі.

Відповідно до п.9.1 Договору, з дати набрання чинності Договору № 9998 припиняють дію раніше укладені договори на постачання електричної енергії, перелічені у п.9.1, в частині зобов'язань продавати електричну енергію, крім додатків, які у відповідності до п.9.2 є невід'ємною частиною Договору № 9998.

Відповідно до п. 9.4 Договору, для оформлення первинних бухгалтерських документів, податкових накладних, рахунків тощо, сторони використовують посилання на цей Договір з додаванням до номера Договору наступного індексу:

1. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 32 від 26.07.2006, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Ясинуватського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "з3";

2. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 520 від 28.07.2006, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Мар'їнського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "н3";

3. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 68 від 05.03.2007, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Донецької дільниці Кіровських ЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "к";

4. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 1188 від 01.10.2009, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Красноармійського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "к7";

5. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 27 від 12.02.2006, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Харцизьких ЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "х";

6. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 35 від 01.01.2005, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Горлівського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "г1";

7. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 2/21 від 30.05.2005, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Артемівського міського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "ц2";

8. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 15 від 26.12.2008, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Єнакієвського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "г6";

9. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 10/2031 від 01.01.2004, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Маріупольського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "п1";

10. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 820 від 02.04.2003, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Костянтинівського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "р3";

11. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 1026 від 01.11.2006, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Слов'янського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "с1";

12. Документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 1027 від 01.11.2006, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Слов'янського РЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "с2";

13. документи за усіма об'єктами, вказаними в договорі № 177 від 23.05.2006, постачання електричної енергії яким здійснюється від мереж Макіївського ОРЕМ, будуть мати посилання: договір № 9998 з індексом "м".

Згідно висновку судово-економічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30.07.2015р. № 3882/3883-14 за матеріалами господарської справи № 908/3651/14 (т.12, а.с.4-171) за період березень 2012р. - листопад 2013р. відповідачем спожито активної електроенергії в обсязі 968920786,00 кВт/год. (додаток № 1-14 до висновку № 3882/3883-14).

Відповідно до акту приймання-передачі товарної продукції (електроенергії) між ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та КП "Компанія "Вода Донбасу" Макіївське РВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" за березень 2012 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за наведеними показниками приладів обліку активної електроенергії становить 3558294 кВт/год. Акт підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками сторін. Однак, в акті зазначені заперечення КП "Компанія "Вода Донбасу": Макіївське РВУ підтверджує об'єм споживання в березні 2012р. активної електроенергії в розмірі 3558294 кВт/год, однак не приймає до обліку суму 4583624,64 грн., у тому числі ПДВ 763937,44 грн., а приймає до обліку суму 3083266,12 грн., у тому числі ПДВ 513877,67 грн. з різницею 1500358,52 грн., у тому числі ПДВ на суму 250059,75 грн. з огляду на особисту думку про неправомірне донарахування в цьому рахунку по площадці вимірювання "Северна" Макіївського РВУ за період березень 2009 року - липень 2011 року".

В результаті проведеного дослідження експертом встановлено, що в наданому на дослідження розрахунку розміру заборгованості по договору № 9998м дійсно міститься перерахунок вартості поставленої електричної енергії в розрізі інших тарифів по заборгованості за період з березня 2012р. по жовтень 2013р. Відповідно до матеріалів справи, а саме пояснень, договорів, рішень та ухвал господарських судів тощо у період до 01.06.2011р. постачання електричної енергії відокремленому підрозділу Макіївському РВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" здійснювалось ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" по іншому договору № 100177 від 26.05.2006р.

Таким чином експерту не вдалось документально підтвердити заборгованість за березень 2012р. по договору № 9998м у сумі 1500358,52 грн.(детальний розрахунок наведено в додатку № 12 до висновку № 3882/3883-14).

В результаті проведеного дослідження наданих документів експертом також встановлено, що у грудні 2014р. між ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та КП "Компанія "Вода Донбасу" було проведено розрахунки за електроенергію по постанові Кабінету Міністрів України № 30 від 29.01.2014р., в результаті чого, заборгованість КП "Компанія "Вода Донбасу" станом на 01.01.2015р. за період березень 2012р. - листопад 2013р. зменшилась на 61165791,07 грн.

Також від Маріупольського РВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" надійшли оплати заборгованості за спожиту електроенергію у січні 2013р. на загальну суму 1500000,12 грн., а саме:

30.10.2014р. - 500000,04 грн.;

28.11.2014р. - 500000,04 грн.;

30.12.2014р. - 500000,04 грн.

Листом № 908/3651/14 від 07.04.2015 господарського суду Запорізької області на дослідження надано копі. виписки банку, в якій відображено погашення заборгованості за поставку електроенергії в січні 2013 року по договору № 9998 п1 на загальну суму 1000000,00 грн.

30.01.2015р. між ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та КП "Компанія "Вода Донбасу" проведено розрахунки за спожиту електроенергію за січень 2013р. у розмірі 500000,00 грн.

27.02.2015р. між ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та КП "Компанія "Вода Донбасу" проведено розрахунки за спожиту електроенергію за січень 2013р. у розмірі 500000,00 грн., а саме:

за платіжним дорученням № 510 від 27.02.2015р. на суму 350000,00 грн.;

за платіжним дорученням № 511 від 27.02.2015р. на суму 90000,00 грн.;

за платіжним дорученням № 515 від 27.02.2015р. на суму 60000,00 грн.

Експертом встановлено, що на підставі первинних документів, а саме актів прийняття-передавання товарної продукції між ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та КП "Компанія "Вода Донбасу" за березень 2012 року - листопад 2013 року, виписок банку, виставлених рахунків за активну електричну енергію помісячно в розрізі окремих споживачів, сума основного боргу КП "Компанія "Вода Донбасу" перед ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" за спожиту активну електроенергію за період з березня 2012 по листопад 2013, по договору про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011 становить 632040720,28 грн. за кожним особовим рахунком окремо:

№ 9998 н3 сума основного боргу 17084196,43 грн.;

№ 9998 з3 сума основного боргу 51306707,84 грн.;

№ 9998х сума основного боргу 13368703,27 грн.;

№ 9998п1 сума основного боргу 41278028,63 грн.;

№ 9998к7 сума основного боргу 2344779,86 грн.;

№ 9998к сума основного боргу 3339381,42 грн.;

№ 9998с1 сума основного боргу 211352238,94 грн.;

№ 9998с2 сума основного боргу 27147145,25 грн.;

№ 9998р3 сума основного боргу 3177702,30 грн.;

№ 9998ц2 сума основного боргу 2113582,43 грн.;

№ 9998м сума основного боргу 72827282,00 грн.;

№ 9998г6 сума основного боргу 56821019,89 грн.;

№ 9998г1 сума основного боргу 129879952,02 грн.

Після проведення експертизи відповідач 31.08.2015р. здійснив оплату боргу згідно з договорами взаєморозрахунків на загальну суму 122878726,23 грн.

У вересні 2015р. відповідач здійснив оплату боргу на суму 500000,00 грн. за особовим рахунком 9998с1 та грошовими коштами за особовим рахунком 9998п1 - 3254761,36 грн.

Таким чином, основна заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. за період з березня 2012р. по листопад 2013р. становить 505407233,20 грн.

Оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підстави виникнення господарських зобов'язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов'язання можуть виникати:

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р.

Відповідно до 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Абзацами 2-3 пункту 8 Додатку № 5 до договору про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. передбачений остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки Постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 Договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Для проведення остаточного розрахунку Споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені договором. У разі неявки Споживача (уповноваженого представника Споживача) для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана в договорі.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 ЦК України).

Підстави для припинення зобов'язання відповідача щодо оплати за спожиту активну електричну енергію за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р., які визначено главою 50 ЦК України, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Рахунки за спожиту активну електроенергію за період з березня 2012р. по листопад 2013р. оформлені позивачем відповідно до умов договору про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. і вважаються погодженими сторонами.

Тому вказані рахунки є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в них розрахунковий період.

Враховуючи встановлений факт неповного виконання КП "Компанія "Вода Донбасу" грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за спожиту активну електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. підлягають замовленню частково в розмірі 505407233,20 грн.

Господарський суд погоджується з експертом у висновку судово-економічної експертизи від 30.07.2015р. № 3882/3883-14 про те, що у період до 01.06.2011р. постачання електричної енергії відокремленому підрозділу Макіївському РВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" здійснювалось ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" по іншому договору № 100177 від 26.05.2006р.

Таким чином експерту не вдалось документально підтвердити заборгованість за березень 2012р. по договору № 9998м у сумі 1500358,52 грн.(детальний розрахунок наведено в додатку № 12 до висновку № 3882/3883-14).

В зв'язку з вищенаведеним у частині стягнення суми боргу за спожиту активну електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. в сумі 1500358,52 грн. позивачу слід відмовити.

Саме на таку суму 1500358,52 грн. різняться відомості стосовно розміру основного боргу за Договором, зазначені у спільному акті звірки розрахунків сторін від 06.10.2015р.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 21358154,12 грн. - 3 % річних, 37740285,80 пені та 10173132,67 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, задатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Приписами ч. 6 вказаної статті унормовано, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законодавством або договором.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань регулюються Законом України від 22.11.1996р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відтак, розмір неустойки, встановлений законом, не обмежує учасників договірних відносин щодо визначення розміру пені, а передбачає обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

В підпункті 4.2.1 договору № 9998 від 01.06.2011р. сторони визначили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4-2.3.5 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 5 "Порядок розрахунків" до цього Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі обумовленої додатком № 5 "Порядок розрахунків" за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3 % річних за прострочення суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Як зазначив експерт у висновку судово-економічної експертизи від 30.07.2015р. № 3882/3883-14, первинними документами підтверджується розрахунок заборгованості КП "Компанія "Вода Донбасу" перед ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (т. 7, а.с. 69-147, т. 8, а.с.1-32) розміру пені, нарахованої відповідачу у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань з оплати спожитої активної електроенергії за період з березня 2012р. по листопад 2013р. на підставі договору про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р., за кожним особовим рахунком окремо, з урахуванням умов даного договору, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 1.4, 1.9, 2.5, 2.9, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", ч. 6 ст. 232 ГК України, ст. 625 УК України та "Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97 від 03.04.1997р. Верховного Суду України на загальну суму 14769500,29 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього на користь позивача пені підлягають задоволенню частково в сумі 14769500,29 грн. Детальний розрахунок розміру пені, проведений експертом, наведено в додатках № 28-40 до висновку судово-економічної експертизи від 30.07.2015р. № 3882/3883-14.

В зв'язку з вищенаведеним, у частині стягненні пені в сумі 22970785,51 грн. позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором № 9998 від 01.06.2011р. сторони інший розмір процентів не встановлювали.

Згідно висновку судово-економічної експертизи від 30.07.2015р. № 3882/3883-14, первинними документами підтверджується розрахунок заборгованості КП "Компанія "Вода Донбасу" перед ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (т. 7, а.с. 69-147, т. 8, а.с. 1-32) розміру суми 3 % річних, нарахованих КП "Компанія "Вода Донбасу" в зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань з оплати спожитої активної електроенергії за період з березня 2012р. по листопад 2013р. на підставі договору про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р., за кожним особовим рахунком окремо, з урахуванням умов даного договору, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 1.4, 1.9, 2.5, 2.9, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", ч. 6 ст. 232 ГК України, ст. 625 УК України та "Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97 від 03.04.1997р. Верховного Суду України на загальну суму 21358154,12 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього на користь позивача 3 % річних підлягають задоволенню частково в сумі 21358154,12 грн. Детальний розрахунок 3 % річних, проведений експертом наведено в додатках № 15-27 до висновку судово-економічної експертизи.

В зв'язку з вищенаведеним, у частині стягненні 3 % річних в сумі 76136, 60 грн. в задоволенні позову слід відмовити.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до "Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97р. від 03.04.1997р. Верховного Суду України, для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

У випадку, коли відшкодуванню належить сума, яка складається з внесків, зроблених в різні періоди, кожний внесок збільшується на величину індексу відповідного періоду, результати підсумовуються. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому умовно слід рахувати, що сума внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

За висновком експерта сума втрат від інфляції грошових коштів в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати спожитої активної електроенергії за період з березня 2012р. по листопад 2013р. на підставі договору про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р., за кожним особовим рахунком окремо, складає 10173132,67 грн.

Детальний розрахунок суми втрат від інфляції грошових коштів проведений експертом наведено в додатках № 28-40 до висновку судово-економічної експертизи.

Таким чином вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10173132,67 грн. втрат від інфляції грошових коштів підлягають задоволенню повністю.

Клопотання відповідача про зменшення пені на 90 % та надання розстрочки строком на 3 роки підлягає задоволенню частково.

Обґрунтовуючи своє клопотання відповідач зазначає, що на всій території Донецької області, де КП "Компанія "Вода Донбасу" здійснює свою виробничу діяльність, проводиться антитерористична операція.

В зв'язку з проведенням активних бойових дій, неодноразово зупинявся канал Сіверський Донець-Донбас, періодично припиняється подача води промисловим підприємствам, скорочена подача питної води населенню, а також повністю припинена подача питної води населенню та юридичним особам окремих міст, сіл, селищ Донецької області, внаслідок артобстрілів пошкоджені насосні станції, фільтрувальні станції, магістральні водопроводи, трансформаторні підстанції, мережі електропостачання.

Згідно структури підприємства 22 підрозділи, а також апарат управління підприємством знаходиться на території не підконтрольній Україні, та як наслідок позбавлений можливості користуватися послугами банківських установ.

Орієнтовні збитки підприємства на 22.07.2015р. становлять понад 223,5 млн. грн.

Нестабільна ситуація в Донецькій області, військові зіткнення, реальна погроза життю людей, втрата матеріальних цінностей призвели до нестабільності в роботі відповідача, у зв'язку з чим підприємство не мало можливості виконувати свої договірні зобов'язання по наданню послуг централізованого (питного та технічного) водопостачання та водовідведення. Тобто, для відповідача виникли обставини непереборної сили кроком настання яких є 10.06.2014р., що підтверджується Висновком Донецької торгово-промислової палати від 03.07.2014р. № 2005/12.12-03.

Крім того, Сертифікатом (Висновком) № 1735 про настання обставин непереборної сили Торгово-промислова палата України засвідчила настання з 10.06.2014р. у КП "Компанія "Вода Донбасу" обставин непереборної сили при здісненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.

Як зазначено у звіті про фінансові результати за 2014р. та 1 півріччя 2015р., балансу за 2014р. та балансу за 1 півріччя 2015р. збитки підприємства від господарської діяльності за 2014р. склали 447,9 млн. грн. (378,8 млн. грн. за 2013р.), за перше півріччя 2015р. - 365,5 млн. грн., нерозподілені збитки попередніх років за 2014р. склали 1548 млн. грн. (1096 млн. грн. за 2013р.), за 6 місяців 2015р. нерозподілені збитки підприємства склали 1954 млн. грн., поточна кредиторська заборгованість зросла в 1,5 рази та складає 1403,99 млн. грн., порівняно з 2013р. в 3,7 рази зросла заборгованість по розрахункам з бюджету, в 5,5 разів - по розрахунках зі страхування, в 4 рази заборгованість по заробітній платі.

Станом на 01.06.2015р. заборгованість по заробітній платі з нарахуваннями на підприємстві склала 193400280,52 грн., у тому числі заборгованість по заробітній платі 84318637,25 грн., по єдиному соціальному внеску - 82800633,73 грн.

Зазначені обставини призвели до нестабільності в роботі КП "Компанія "Вода Донбасу" у зв'язку з чим підприємство не мало можливості виконувати свої договірні зобов'язання по наданню послуг централізованого (питного та технічного) водопостачання та водовідведення.

Крім того, враховуючи суму боргу відповідача та середньомісячне надходження коштів з господарської діяльності КП "Компанія "Вода Донбасу" в розмірі 38,9 млн. грн. одночасне стягнення зазначеної суми боргу здійснити не видається за можливе.

Таким чином, вищезазначені обставини значно ускладнюють виконання рішення суду у даній справі та можуть бути підставою для надання відстрочки виконання рішення та зменшення пені.

Згідно п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Як зазначено в підпункті 3.17.4 пункту 3.17 постанови пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причину) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

Згідно ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту вищенаведених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Згідно п.6 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Як зазначено в п.п. 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із подальшими змінами), розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

За приписами п. 7.2 постанови згаданого пленуму Вищого господарського суду України визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття цих заходів не вимагається, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч.1 ст. 34 ГПК України).

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36 ГПК України).

В судовому засіданні господарським судом оглянуті та досліджені документи, які підтверджують обґрунтування доводів заявника стосовно наявності виняткових обставин, які призвели до прострочення відповідачем виконання зобов'язання за Договором, зокрема, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2015р.; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2014р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2014р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2015р.; інформація про рух грошових коштів по КП "Компанія "Вода Донбасу" за 6 місяців 2015р.; довідку від 30.06.2015р. № 03/01/900 про стан заборгованості по заробітній платі на 01.06.2015р. по підприємству КП "Компанія "Вода Донбасу" на загальну суму 193400280,52 грн. тощо (т.13, а.с.22-91).

Заперечуючи проти клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені на 90 % та надання розстрочки на 3 роки (т.13, а.с. 108-162), позивач зазначає, що на сьогоднішній час ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" знаходиться в не менш скрутному фінансовому становищі, що зумовлено проведенням антитерористичної операції на території Донецької області.

Станом на 31.07.2015р. дебіторська заборгованість юридичних осіб перед ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" за поставлену електричну енергію складає тис. грн., а саме:

тис. грн. заборгованості за електричну енергію;

27464425 тис. грн. пільги населенню;

4863065 тис. грн. субсидії населенню;

тис. грн. заборгованості за активну електричну енергію юридичних осіб;

54235166 тис. грн. заборгованості за реактивну електричну енергію юридичних осіб;

29719958 тис. грн. транспортування.

Відповідно до звіту про фінансові результати за січень - червень 2015р. ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" має наступні збитки:

за валовим прибутком - у розмірі 984967 тис. грн.;

за фінансовим результатом від операційної діяльності - у розмірі 2069202 тис. грн.;

за фінансовим результатом до оподаткування - у розмірі 2099624 тис. грн.;

за чистим фінансовим результатом - у розмірі 1889660 тис. грн.

ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" за весь час проведення антитерористичної операції на території Донецької області за власний кошт відновило понад 1303 об'єктів, що спричинило понесення збитків позивачем станом на 31.07.2015р. в розмірі 32523314 тис. грн.

Позивач зазначає, що станом на 31.08.2015р. на виконанні у відділах Державної виконавчої служби знаходяться 1004 виконавчих проваджень на суму 420585451,78 грн.

ПуАТ "ДТЕК Донецькобленерго" постачає споживачам електроенергію, яку купує у ДП "Енергоринок" на підставі договору № 4863/01 від 19.08.2008р. та у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. позивач не має можливості виконати свої зобов'язання зі сплати електроенергії отриманої від ДП "Енергоринок" наслідком чого є нарахування ДП "Енергоринок" позивачу відповідних штрафних санкції.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням у відповідності до приписів ст. 43 ГПК України, господарський суд вважає, що клопотання відповідача підлягає частковому задоволенню.

При цьому господарський суд також звертає увагу на те, що згідно Статуту, затвердженого розпорядженням голови Донецької обласної ради від 28.08.2007р. № 98р, відповідач є комунальним підприємством та об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Донецької обласної ради. Органом управління Підприємством є Донецька обласна рада (т.13, а.с.27-30).

Господарський суд також враховує, що пеню відповідачу нараховано у зв'язку із несвоєчасним виконанням грошових зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 9998 від 01.06.2011р. на потреби забезпечення технічною водою та питною водою населення, підприємств, міст, інших населених пунктів та споживачів води.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сплата правомірно нарахованої пені у розмірі 14769500,29 грн. у повному обсязі зачіпає не лише майнові інтереси відповідача, а й інтереси бюджетних установ, серед яких загальноосвітні, дошкільні та позашкільні навчальні заклади, тому суд задовольняє клопотання відповідача та зменшує розмір пені на 20 % - з 14769500,29 грн. до 11815600 (одинадцять мільйонів вісімсот п'ятнадцять тисяч шістсот) грн. 23 коп.

З огляду на велику суму основного боргу, річні, пеню та втрати від інфляції грошових коштів, з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що заявником надано належні докази та доведено наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його виконання неможливим у встановлений законом термін.

Суд вважає, що розстрочка виконання рішення господарського суду строком на 1 рік буде сприяти захисту інтересів обох сторін. Розстрочення сплати суми боргу може позитивно вплинути на господарську діяльність відповідача та надасть реальну змогу підприємству розрахуватися з позивачем.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За приписами ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається:

у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З заявленої до стягнення позивачем суми 576255300,91 грн. в частині 24547280,63 грн. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Отже, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 551708020,28 грн.

Таким чином, позивачу відмовлено в задоволенні 4,26 % позовних вимог.

Відтак, пропорційно задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 69966,80 грн. судового збору (95,74 % від належних до сплати 73080.00 грн.), а також 69714,04 грн. за проведення судової експертизи (95,74 % від сплачених позивачем 72816,00 грн.).

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 188-А, ідентифікаційний код 00191678; інформація про здійснення зв'язку з юридичною особою: +16, +89, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ідентифікаційний код 0013133 (п'ятсот п'ять мільйонів чотириста сім тисяч двісті тридцять три) грн. 20 коп. боргу за спожиту активну електроенергію за період з березня 2012р. по листопад 2013р., 21358154 (двадцять один мільйон триста п'ятдесят вісім тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 12 коп. - 3 % річних, 10173132 (десять мільйонів сто сімдесят три тисячі сто тридцять дві) грн. 67 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 11815600 (одинадцять мільйонів вісімсот п'ятнадцять тисяч шістсот) грн. 23 коп. пені, 69966 (шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят шість) грн. 80 коп. витрат на судовий збір та 69714 (шістдесят дев'ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 04 коп. за проведення судової експертизи.

3. В частині стягнення 1500358 (один мільйон п'ятсот тисяч триста п'ятдесят вісім тисяч) грн. 52 коп. основного боргу, 22970785 (двадцять два мільйони дев'ятсот сімдесят тисяч сімсот вісімдесят п'ять) грн. 51 коп. пені, 76136 (сімдесят шість тисяч сто тридцять шість) грн. 60 коп. - 3 % річних в задоволенні позову відмовити.

4. Розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення 505407233 (п'ятсот п'ять мільйонів чотириста сім тисяч двісті тридцять три) грн. 20 коп. боргу за спожиту активну електроенергію за період з березня 2012р. по листопад 2013р., 21358154 (двадцять один мільйон триста п'ятдесят вісім тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 12 коп. - 3 % річних, 10173132 (десять мільйонів сто сімдесят три тисячі сто тридцять дві) грн. 67 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 11815600 (одинадцять мільйонів вісімсот п'ятнадцять тисяч шістсот) грн. 23 коп. пені строком на 12 (дванадцять) місяців, починаючи з 27 листопада 2015 року та стягуючи:

27.11.2015р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.12.2015р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.01.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.02.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.03.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.04.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.05.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.06.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.07.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.08.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.09.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 02 коп.;

27.10.2016р. - 45729510 (сорок п'ять мільйонів сімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот десять) грн. 00 коп.

5. Повне рішення виготовлено 16.11.2015р.

Суддя В.М. Соловйов