ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Справа № 911/2129/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна"
на ухвалу та постановуГосподарського суду Київської області від 29.07.2015 Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015
за заявоюдержавного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ Ільницького І.В.
пророз'яснення рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014
у справі№ 911/2129/14 Господарського суду Київської області
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_5
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна"
треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1. Відкрите акціонерне товариство імені Васильєва 2. ОСОБА_6 3. ОСОБА_7
прозобов'язання передати предмет лізингу
за участю представників сторін:

позивача: не з'явилися

відповідача: Пілягін О.В., дов. від 05.01.2015 б/н

третьої особи-1: не з'явилися

третьої особи-2: не з'явилися

третьої особи-3: не з'явилися

ВДВС: Ільницький І.В., дов. від 17.06.2015 б/н

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" про зобов'язання передати предмет лізингу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.08.2014 у справі № 911/2129/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2015, позов задоволено повністю; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" виконати обов'язок лізингодавця за фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000, укладеним між Відкритим акціонерним товариством імені Васильєва та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, та передати Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 предмет лізингу згідно фінансово-лізингового договору від 25.02.2000, укладеного між Відкритим акціонерним товариством імені Васильєва та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, а саме: будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2015 у справі № 911/2129/14 (суддя Бацуца В.М.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л.), задоволено частково заяву № 7611 від 01.07.2015 державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ про роз'яснення рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 № 911/2129/14.

Роз'яснено рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 у справі № 911/2129/14 в частині зобов'язання ТОВ "Гіалайн-Україна" виконати обов'язок лізингодавця за фінансово-лізинговим Договором від 25.02.2000, укладеним між ВАТ імені Васильєва та ФОП ОСОБА_5, та передати ФОП ОСОБА_5 предмет лізингу, а саме: будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506, 1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, Вишгородського району, Київської області, таким чином, що судове рішення в цій частині означає саме зобов'язання ТОВ "Гіалайн-Україна" особисто виконати обов'язок лізингодавця за фінансово-лізинговим Договором від 25.02.2000, укладеним між ВАТ імені Васильєва та ФОП ОСОБА_5, та передати ФОП ОСОБА_5 предмет лізингу згідно фінансово-лізингового Договору від 25.02.2000, укладеного між ВАТ імені Васильєва та ФОП ОСОБА_5, а саме: будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506, 1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, Вишгородського району, Київської області, що виходячи із встановлених рішенням Господарського суду Київської області від 29.08.2014 № 911/2129/14 обставин, - є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об'єктом нерухомого майна і разом з будівлею електроцеху, площею 433,80 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Вишгородський район, Київська область, складають собою єдиний будівельний об'єкт - будівлю електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Вишгородський район, Київська область, який складається з двох вищевказаних частин.

В іншій частині заяви про роз'яснення рішення № 7611 від 01.07.2015 відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 у справі № 911/2129/14, прийняти постанову, якою відмовити у задоволені заяви державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ про роз'яснення рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 № 911/2129/14 у повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, а саме: ч.ч. 1, 3 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, вважаючи, що суд першої інстанції фактично вніс зміни в резолютивну частину рішення.

10.11.2015 до Вищого господарського суду України надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна", в якому відповідач просить відкласти розгляд справи у зв'язку із неможливістю явки представника відповідача.

З огляду на визначені у ГПК повноваження Вищого господарського суду України як касаційної інстанції, враховуючи те, що у судове засідання касаційної інстанції з'явився уповноважений представник скаржника, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач та треті особи не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як передбачено ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Суд або орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, зобов'язаний розглянути заяву державного виконавця у десятиденний строк з дня її надходження і у разі необхідності дати відповідне роз'яснення рішення чи змісту документа, не змінюючи їх редакції.

01.07.2015 державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ Ільницький І.В. звернувся до місцевого господарського суду із заявою № 7611 про роз'яснення рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 у справі № 911/2129/14, у якій він просив роз'яснити назване судове рішення з наступних питань:

- більш повно і зрозуміло викласти резолютивну частину рішення суду щодо конкретизації предмету лізингу та його місцезнаходження (поштової адреси);

- які саме дії повинна виконати сторона - відповідача (ТОВ "Гіалайн-Україна") для того, щоб передати позивачу (ФОП ОСОБА_5.) предмет лізингу - будівлю інженерно-технічного корпусу, строк виконання цих дій.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2015 роз'яснено рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 у справі № 911/2129/14 в частині зобов'язання ТОВ "Гіалайн-Україна" передати ФОП ОСОБА_5 предмет лізингу згідно фінансово-лізингового договору від 25.02.2000 та вказано, що судове рішення в цій частині означає саме зобов'язання ТОВ "Гіалайн-Україна" особисто виконати обов'язок лізингодавця за фінансово-лізинговим Договором від 25.02.2000, укладеним між ВАТ імені Васильєва та ФОП ОСОБА_5, та передати ФОП ОСОБА_5 предмет лізингу згідно фінансово-лізингового Договору від 25.02.2000, укладеного між ВАТ імені Васильєва та ФОП ОСОБА_5, а саме: будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506, 1 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, Вишгородського району, Київської області, що виходячи із встановлених рішенням Господарського суду Київської області від 29.08.2014 № 911/2129/14 обставин, - є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об'єктом нерухомого майна і разом з будівлею електроцеху, площею 433,80 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Вишгородський район, Київська область, складають собою єдиний будівельний об'єкт - будівлю електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Вишгородський район, Київська область, який складається з двох вищевказаних частин.

В іншій частині заяви щодо роз'яснення дій, які повинна виконати сторона - відповідач (ТОВ "Гіалайн-Україна") для того, щоб передати позивачу (ФОП ОСОБА_5.) предмет лізингу - будівлю інженерно-технічного корпусу, строку виконання цих дій, відмовлено, як такої, що не відповідає нормам чинного законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

За змістом наведеної норми, роз'яснення рішення, ухвали - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення (п. 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення").

Обґрунтовуючи необхідність роз'яснення судового рішення, державний виконавець посилається на те, що в мотивувальній частині рішення суду більш повно та зрозуміло викладена позиція господарського суду, якої він дійшов при розгляді справи, в той час як в резолютивній частині така позиція викладена в скороченому вигляді, і вказаний недолік є підставою неодноразового оскарження відповідачем будь-яких виконавчих дій.

На підставі матеріалів виконавчого провадження ВП № 45769594 з примусового виконання наказу № 911/2129/14, виданого Господарським судом Київської області 04.12.2014, суд першої інстанції встановив, що з відповідач (боржник) не виконує рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 № 911/2129/14 та виданий на його примусове виконання наказ від 04.12.2014, постійно заперечує щодо їх виконання при проведенні державним виконавцем відповідних виконавчих дій шляхом подання письмових пояснень, заперечень, скарг на дії і рішення державного виконавця з тих підстав, що відповідач ТОВ "Гіалайн-Україна" не має у власності майна, яке є предметом лізингу за фінансово-лізинговим Договором від 25.02.2000, а саме: будівлі інженерно-технічного корпусу площею 506, 1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, с. Демидів, Вишгородського району, Київської області; вказує, що адреси АДРЕСА_1, у селі Демидів, Вишгородського району, Київської області - не існує, і будівлі інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м. не зареєстровано; зазначає, що на час реєстрації за ВАТ ім. Васильєва нерухомого майна - будівлі електроцеху загальною площею 939,9 кв.м. будівля інженерно-технічного корпусу не мала окремої поштової адреси та не була зареєстрована, як окремий об'єкт нерухомого майна.

Суд першої інстанції, враховуючи встановлені під час розгляду справи № 911/2129/14 обставини справи, дійшов висновку, що розбіжності у ідентифікації (тип будівлі, місцезнаходження, тощо) спірної будівлі інженерно-технічного корпусу виникли та пов'язані із зміною та присвоєнням нової (поштової) адреси місцезнаходження, а саме з адреси: АДРЕСА_1 Вишгородський район, Київська область (рішення Виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 41-12-5 від 26.10.2007 "Про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна"), за якою знаходився та на теперішній час знаходиться об'єкт нерухомого майна - будівля електроцеху, до складу якої входила і входить спірна будівля інженерно-технічного корпусу, на нову адресу: АДРЕСА_1, Вишгородський район, Київська область (рішення Виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 2-8-5 від 04.07.2008 "Про присвоєння поштової адреси").

Роз'яснюючи рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 у справі № 911/2129/14 місцевий господарський суд виходив з того, що вказаним рішенням встановлено, що

предметом фінансово - лізингового договору від 25.02.2000 є саме будівля інженерно-технічного корпусу, площею 506,10 кв.м., яка є виділеним, ізольованим, індивідуально визначеним об'єктом нерухомого майна, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 с. Демидів, Вишгородський район, Київська область, і разом з будівлею електроцеху, площею 433,80 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Вишгородський район, Київська область, складають собою єдиний будівельний об'єкт, який складається з двох вищевказаних частин;

ФОП ОСОБА_5 відповідно до положень пунктів 8.1., 8.2., 8.3., 8.4. фінансово - лізингового Договору від 25.02.2000 набув право власності на предмет лізингу, а саме на вищевказану будівлю інженерно-технічного корпусу, площею - 506,10 кв.м., що є виділеним, ізольованим, індивідуально визначеним об'єктом нерухомого майна та є частиною єдиного будівельного об'єкту - будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Вишгородський район, Київська область, власником якого є відповідач ТОВ "Гіалайн-Україна".

Саме таким чином згідно із оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд роз'яснив рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 у справі № 911/2129/14.

Враховуючи, що оскаржуваною ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2015 не були внесені зміни до судового рішення, які б зачіпали суть останнього, а здійснене роз'яснення поштової адреси та місцезнаходження об'єкту нерухомого майна - будівлі інженерно-технічного корпусу узгоджується із обставинами справи, встановленими судом у мотивувальній частині вказаного рішення, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, яка залишена без змін постановою апеляційного господарського суду, відповідає нормам ст. 89 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм законодавства при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для їх зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 у справі № 911/2129/14 залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир