донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

03.11.2015 справа №908/3664/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:ОСОБА_4, за довіреністю ОСОБА_5, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
на рішення господарського суду Запорізької області
від06.08.2015р.
у справі№ 908/3664/15 (суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
доПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", м. Запоріжжя
простягнення 39 486922,68грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м.Запоріжжя про стягнення 39486922 грн. 68 коп.

06.08.2015р. Господарським судом Запорізької області прийнято рішення про відмову у задоволені позовних вимог з посиланням не настання остаточного терміну виконання зобовязань за договором.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято без врахувань усіх фактичних обставин справи. Наполягає, що додаткова угода до Договору розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли після її укладання, тобто після 22.12.2014р.

В судовому засіданні представник заявника апеляційної скарги підтримав вимоги, викладені у скарзі.

Представник відповідача в судових засіданнях проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає, що нові умови розрахунку за поставлений газ починають діяти з 01 січня 2013р. Крім того, надав на вимогу суду копію договору на розподіл природного газу №14/1007/13 від 25.01.2013р.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення представників сторін, судова колегія зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, 04.01.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець та позивач у справі) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (покупець та відповідач у справі) підписано договір № 13-215-ВТВ на купівлю-продаж природного газу, згідно якого продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ (далі-газ), а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Пунктом 2.1. договору було визначено, що продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. газ обсягом до 38 455,0 тис. куб.м. з визначенням обсягів газу помісячно.

Згідно п.3.3. договору, приймання передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2. договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

В подальшому сторони підписували між собою додаткові угоди до договору, якими змінювали ціну газу, шляхом внесення змін до п.5.2 статті 5 Договору (Додаткові угоді № 1 від 04.04.2013р., № 2 від 10.07.2013р., № 3 від 08.08.2013р., № 5 від 28.04.2014р., № 6 від 15.05.2014р., № 7 від 10.06.2014р., № 8 від 05.09.2014р., № 9 від 10.11.2014р., № 10 від 08.12.2014р.).

22.12.2014р. сторони підписали додаткову угоду № 11 до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013р. № 13-215-ВТВ, якою виклали п.1.1 статті 1 Предмет договору у наступній редакції:

За договором продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2013-2015рр. природний газ, а покупець зобовязується прийняти на оплатити газ на умовах договору.

Згідно пункт 2.1. договору, продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. газ в обсязі до 11 544,577 тис. куб.м. у тому числі:

- у 2013 р. - 18 907,577 тис. куб.м.

- у 2014 р. 33 988 тис. куб., у тому числі сторони визначили обсяги поставки помісячно,

- у 2015 році до 54 649 тис. куб.м., у тому числі сторони визначили обсяги поставки помісячно.

Пункт 6.1. статті 6 договору, сторони виклали у наступній редакції: «Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки у урахуванням п.6.2. договору».

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між Продавцем і Покупцем.

У разі якщо до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використання природного газу здійснюється Покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця наступному за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині поставки газу.

Судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу газу № 13-215 ВТВ від 04.01.2014р. позивач поставив з січня 2013р. по листопад 2014р., а відповідач прийняв за актами приймання-передачі природний газ на загальну суму 212 754 620,74 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2013р. на суму 24015628,85 грн., від 28.02.2013 на суму 18219326,08 грн., від 31.03.2013р. на суму 7005317,11 грн., від 30.04.2013р. на суму 45895,08грн., від 31.05.2013р. на суму 49243,79 грн., від 30.06.2013р. на суму 72845,42 грн., від 31.07.2013р. на суму 53633,16 грн., від 31.08.2013р. на суму133674,15 грн., від 30.09.2013р. на суму 54743,97 грн., від 31.10.2013р. на суму 7378540,61 грн., від 30.11.2013р. на суму 11594215,01 грн., від 31.12.2013р. на суму 15303470,57 грн., від 31.01.2014р. на суму 14395243,51 грн., від 28.02.2014р. на суму 15958523,23 грн., від 31.03.2014р. на суму 71447707,07 грн., від 30.04.2014р. на суму 2814757,74 грн., від 31.05.2014р. на суму 51972,29 грн., від 30.06.2014р. на суму 114223,41 грн., від 31.07.2014р. на суму 320761,44 грн., від 31.08.2014р. на суму 54688,35 грн., від 30.09.2014р. на суму 13434016,63 грн., від 31.10.2014р. на суму 33674235,71 грн., від 30.11.2014р. на суму 40864957,56 грн.

Відповідач на момент розгляду спору судом здійснив оплату переданого йому у спірному періоду обсягу газу на суму 199993036,72 грн. Несплаченим частково залишився переданий за актом приймання передачі від 30.11.2014р. газ на суму 12761584,02 грн., про що свідчить акт звіряння складений відповідачем станом на 04.08.2015р. Факт несплати газу за заявлений у позові період на момент розгляду справи судом саме на таку суму підтвердив і представник позивача.

Як пояснив представник ПАТ «Запоріжгаз» відповідач виконав вимоги постанови НКРЄ № 369 при здійсненні розрахунку ВТВ, втім затверджені Міненерговугіллям для ПАТ «Запоріжгаз» обсяги ВТВ значно менші від розрахованого відповідно до вимог Методик витрати на придбання природного газу на ВТВ та нормовані втрати становлять матеріальні витрати підприємства та повинні бути враховані в тарифі на транспортування природного газу. Обсяги ВТВ для ПАТ «Запоріжгаз» затверджено в нижчих розмірах ніж розрахований обсяг згідно Методики. ПАТ «Запоріжгаз», як газорозподільне підприємство, що має ліцензію на розподіл природного газу на території Запорізької області. Зобовязано закупити природний газ для ВТВ та нормованих втрат. Для того, щоб доставити поставлений постачальниками природний газ до споживачів, кошти за який відшкодовуються шляхом закладення даних витрат в тариф на транспортування для ПАТ «Запоріжгаз». За надані послуги по транспортуванню природного газу розподільчими газопроводами товариству зобовязані сплатити кошти замовники послуг, тобто постачальники природного газу НАК «Нафтогаз України». Такі договори на надання послуг з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності позивача або його споживачів були укладені сторонами 25.01.2013р. за № 14/1007/13, 30.01.2014р. № 14-125-Тн, № 14-126-ТН, № 14-50-ПР, що підтверджується їх копіями, які надано до матеріалів справи. За цими договорами позивач, як замовник послуг, зобовязаний сплатити відповідачу вартість наданих останнім послуг з транспортування газу ГРМ до 20 числа місяця наступного за звітним.

Однак ПАТ «НАК «Нафтогаз України» має заборгованість за цими договорами на загальну сум 4 207 394,42 грн. У звязку з цим, як зазначив відповідач у нього згідно узгодженого сторонами у додатковій угоді № 11 від 22.12.2014р. до договору купівлі-продажу газу № 13-215 ВТВ від 04.01.2014р. строку розрахунків за фактично поставлений газ не виник обовязок зі сплати вартості газу за цим договором, оскільки обовязковою передумовою сплати за цим договором є погашення заборгованості позивачем за договорами від 30.01.2014р. та остаточний розрахунок згідно вказаної додаткової угоди настане лише 20.01.2016р.

Спірним питанням між сторонами у даній справі є строк оплати поставленого газу згідно договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Згідно до приписів ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, між сторонами виникли зобовязання на підставі договору № 13-215-ВТВ на купівлю-продаж природного газу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) та сплатити за нього грошову суму (ст.655 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між сторонами у даній справі внаслідок прострочення відповідачем строків оплати за поставлений позивачем природний газ за договором на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р. за № 13-215-ВТВ, що використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат покупця.

Природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат відповідач повинен придбавати відповідно до норм чинного законодавства, зокрема Постанови КМУ №1729 від 27.12.2001р., договорів на розподіл природного газу, укладеним з постачальником природного газу. Розрахунок нормованих втрат та виробничо-технологічних витрат визначається відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003р. № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 571/7892, та Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення обєму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.01.2003р. № 595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.12.2003р. №1224/8545.

Відповідно до вище зазначеної Методики виробничо-технологічні (нормовані) втрати газу це газ, що втрачається під час транспортування газу газорозподільними та внутрішньо будинковими мережами , а також під час виконання профілактичних робіт і поточних ремонтів.

Згідно до п. 2.1.5 Постанови НКРЕКП від 03.04.2013р. №369 «Про затвердження Процедури встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу» для встановлення тарифу на транспортування природного газу, субєкт господарювання подає до НКРЕ заяву, до якої додається розрахунок витрат, повязаний із закупівлею природного газу, що використовується для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу.

Як встановлено місцевим господарським судом відповідач, виконав вимоги постанови НКРЕ № 369 при здійсненні розрахунку ВТВ, втім затверджені Міненерговугіллям для ПАТ «Запоріжгаз» обсяги ВТВ значно менші від розрахованого відповідно до вимог Методик. Витрати на придбання природного газу на ВТВ та нормовані втрати становлять матеріальні витрати підприємства та повинні бути враховані в тарифі на транспортування природного газу. Обсяги ВТВ для ПАТ «Запоріжгаз», як газорозподільне підприємство, що має ліцензію на розподіл природного газу на території Запорізької області, зобовязано закупити природний газ для ВТВ та нормованих втрат, для того щоб доставити поставлений газ постачальникам природний газ до споживачів, кошти за який відшкодовуються шляхом закладання даних витрат в тариф на транспортування для ПАТ «Запоріжгаз». За надані послуги по транспортуванню природного газу розподільними газопроводами товариству зобовязані сплатити кошти замовники послуг, тобто постачальники природного газу НАК «Нафтогаз України».

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №13-215-ВТВ від04.01.2013р. та з метою узгодження вартості природного газу, обсягів природного газу та інших умов до останнього було укладено низку додаткових угод, якими врегульовано обсяг природного газу для покриття потреб відповідача у природному газі для потреб виробничо-технологічних втратах та порядок проведення розрахунків між сторонами.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобовязання мають виконуватися належним чином.

Приписами ст.530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобовязані встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цій строк.

Стаття 653 ЦК України встановлює, що у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі зміни або розірвання договору зобоваязання змінюються або припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що уклавши додаткову угоду № 11 до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013р. № 13-215-ВТВ, сторони змінили порядок розрахунків та строк дії договору, зокрема, передбачивши, що тільки у випадку, якщо до 20 числа місяця наступного за місцем поставки газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок здійснюється за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання передачі до 20 числа наступного за місцем поставки газу.

У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа у місяці наступному за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

Як зазначалося вище, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині розрахунків за газ - до повної її здійсненні.

Таким чином, датою остаточного розрахунку за фактично використаний відповідачем газ є не пізніше 20.01.2016 р. оскільки договір поставки газу діє до 31.12.2015 р.

За таких обставин, твердження позивача про те, що Додаткова угода від 22.12.2014 р. до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 р. № 13-215-ВТВ діє з моменту його підписання та не розповсюджується на правовідносини, які існували до його прийняття, не має під собою законного підґрунтя.

Слід також зазначити, що відповідач повністю розрахувався за поставлений природний газ з січня 2013р. по жовтень 2014р.

На час прийняття рішення по справі, остаточний термін виконання зобовязання не настав, а отже позивачем безпідставно заявлена вимога про стягнення пені в розмірі 8479819,85грн., інфляційних - 9223080,82 грн., 3% річних 880979,85 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх та заперечень.

Заявником апеляційної скарги не подано доказів, які спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати покласти на заявник апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ на рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3664/15 від 06.08.2015р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3664/15 від 06.08.2015р. залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена на адресу Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. ГСЗО

1. ДАГС