ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Справа № 911/1735/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський сільськогосподарський оптовий центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-інвест»

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідча: ОСОБА_2, ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа №911/1735/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський сільськогосподарський оптовий центр» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-інвест» (далі - відповідач) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою від 17.06.2015 року у справі №911/4862/14 призначено судову земельно-технічну експертизу проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз; провадження у справі №911/1735/15 зупинялось до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом висновків експертів.

24.07.2015 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз до суду повернено матеріли справи разом із клопотанням про погодження строків проведення експертизи понад три місяці та проведення попередньої оплати (протягом місяця). Крім того, направлено клопотання експерта, що проводить експертизу у справі про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертиз.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ від 24.07.2015 року суддю А.Ю.Кошика визначено для розгляду справи №911/1735/15.

Ухвалою суду від 27.07.2015 року поновлено провадження у справі №911/1735/15 з метою витребування додаткових документів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 11.08.2015 року зупинено провадження у справі до закінчення експертиних досліджень і отримання висновків експертів.

06.10.2015 року до господарського суду повернулися матеріали справи №911/1735/15 разом з листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №11789/15-41 від 01.10.2015 року в якому повідомляється, про те, що матеріали справи повертаються без виконання, у звязку із несплатою ТОВ «Укрзернопром-інвест» експертного дослідження.

Таким чином, обставини, що зумовили зупинення провадження у справі відпали, тому провадження у справі №911/1735/15 було поновлено та ухвалою суду від 06.10.2015 року призначено судове засідання на 20.10.2015 року.

19.10.2015 року від відповідача надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду та заява про застосування строків позовної давності.

Представник позивача у судовому засіданні 20.10.2015 року подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з Державного земельного кадастру. Розгляд справи відкладався до 03.11.2015 року.

В судовому засіданні 03.11.2015 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував.

Також, в ході розгляду спору позивач уточнив позовні вимоги в частині підстав позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, ТОВ «Дніпровський сільськогосподарський оптовий центр» є власником земельної ділянки (кадастровий номер :04:004:0181) площею 5,3666 га, розташованої по вул. Польовій, 13, в с. Ходосіївка, Києво-Святошинського району Київської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 706404, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 28.12.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 45.

Право власності на земельну ділянку перейшло до ТОВ «Дніпровський сільськогосподарський оптовий центр» у звязку з укладенням Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.10.2011 року з Приватним підприємством «Пан-Сервіс». На момент укладення вказаного договору купівлі-продажу на використання зазначеної земельної ділянки обтяження та обмеження не встановлені.

Однак, як зазначає позивач, на придбаній ним земельній ділянці прокладені лінії електропередач, встановлені 5 опор електропередач та трансформаторна підстанція № 195. Зазначені опори електропередач та трансформаторна підстанція грубо порушують право власності ТОВ «Дніпровський сільськогосподарський оптовий центр», оскільки воно не має можливості в повному обсязі користуватися належною йому земельною ділянкою за призначенням, в тому числі не може розпочати на ній будівництво та посадити дерева, садові культури.

За інформацією, наданою Ходосівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, власником ТП № 195 та ліній електропередач 10 кВ є ТОВ «Укрзернопром-інвест» (відповідач).

Позивач зазначає, що звертався до відповідача з заявою за вих. № 77 від 05.12.2014 року про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком КМД УДППЗ «Укрпошта» від 09.12.2014 року.

Однак, відповідач залишив вимоги позивача без задоволення, не здійснив жодних дій щодо усунення перешкоди позивачеві в користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач зазначає, що отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який сформований 09.04.2015 року, відповідно до якого відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року за № 1051 не зареєстровані.

У звязку з чим, позивач вважає, що відповідач без достатніх правових підстав користується земельною ділянкою позивача та чинить позивачеві перешкоди у її користуванні шляхом розміщення на належній позивачу земельній ділянці власних ліній електропередач, 5 опор електропередач та трансформаторної підстанції №195.

В позові позивач просить усунути перешкоди, спричинені Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-інвест» у користуванні земельною ділянкою (кадастровий номер :04:004:0181) площею 5,3666 га, розташованою по вул. Польовій, 13, в с. Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області належною Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровський сільськогосподарський оптовий центр» шляхом демонтування та перенесення на безпечну відстань за межі земельної ділянки належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрзернопром-інвест» ліній електропередач, 5 опор електропередач та трансформаторної підстанції № 195.

В ході розгляду спору позивач уточнив позовні вимоги в частині підстав позову та зазначив, що ним помилково було визначено при формулюванні підстав позову про наявність на його земельній ділянці лінії електропередач, 5 опор електропередач та трансформаторної підстанції № 195.

Фактично на земельній ділянці позивача безпосередньо знаходиться трансформаторна підстанція № 195, одна опора ЛЕП, інші чотири опори та відповідна частина лінії електропередач знаходяться в безпосередній близькості від земельної ділянки (кадастровий номер :04:004:0181) площею 5,3666 га, розташованої по вул. Польовій, 13, в с. Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області. У звязку з таким розташування опор, прокладених ЛЕП, та ТП-195 охоронні зони зазначених обєктів електроенергетики знаходяться та накладаються на частину земельної ділянки позивача, що унеможливлює здійснення ним права власності в повному обсязі.

Позивач зазначає, що розташування ліній електропередач здійснено з порушенням п. 5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997р. № 209, який передбачає, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань 10 метрів для повітряних ліній напругою до 20 кВ.

Таким чином, викладене свідчить, що право власності позивача на земельну ділянку (кадастровий номер :04:004:0181) площею 5,3666 га, розташовану по вул. Польовій, 13, в с. Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області (в частині користування цією ділянкою) обмежується у звязку з накладенням на частину ділянки охоронних зон, встановлених вздовж належних відповідачу ліній електропередач, опор ЛЕП та ТП-195. Тобто власність відповідача чинить перешкоди позивачу у користуванні належної йому на праві власності земельною ділянкою.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено реєстрації охоронних зон.

Щодо відсутності зареєстрованих відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки згідно даних витягу з Державного земельного кадастру від 09.04.2015 року, відповідач зазначив, що ведення державного земельного кадастру затверджено Постановою КМ № 1051 від 17.10.2012 року, тобто вже після будівництва відповідачем лінії електропередач та після придбання позивачем земельної ділянки. Внесення відомостей про обтяження чи перенесення даних про обтяження з минулих баз не залежить від відповідача і свідчить про недоліки в реєстраційних даних, які не відміняють фактичної наявності охоронних зон.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобовязує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з відзиву відповідача та наданих ним доказів, спірні лінії електропередач, опори та електрощитові збудовані відповідачем по проекту зовнішнього електропостачання № 260-ЕП, рішення від 15.12.2008 року № 1434, 16.06.2009 року Актом технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкту в експлуатацію визначено відповідність будівництва технічним умовам та проекту і лінії електропередач прийняті в експлуатацію. Відповідна лінія електропередач, прийняття в експлуатацію якої також погоджено головою Ходосівської сільської ради з урахуванням комплексного містобудівного аналізу генерального плану с. Ходосівка, проходить вздовж вулиці, тобто по краю земельної ділянки.

Згідно зі ст. 76 Земельного кодексу України, землями енергетичної системи визнаються землі надані під електрогенеруючі обєкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під обєкти транспортування електроенергії до користувався. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони.

Стаття 112 Земельного кодексу України встановлює, що охоронні зони створюються: уздовж ліній звязку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні обєкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України .

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих обєктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель .

Відповідно до ч.2 п.4 Правил охорони електричних мереж, затвердженими постановою КМУ від 04.03.1997 року № 209, у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться обєкти електричних мереж, зобовязані вживати належних заходів до збереження зазначених обєктів.

Згідно п.5 вищезазначених Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані 2 метри для повітряних ліній напругою до 1 кВ.

Пунктом 7 Правил передбачено прокладання просік уздовж повітряних ліній електропередач. Розчищення просік здійснюють енергопідприємства, у віданні яких перебувають повітряні лінії електропередачі, а разі взаємної домовленості підприємства, організації, приватні особи, у власності чи користуванні яких знаходяться лісові масиви, парки, заповідники , сади та інші багаторічні насадження, згідно з порядком, визначеним енергопідприємством. У разі самочинної посадки підприємствами або приватними особами дерев й інших багаторічних насаджень в охоронній зоні електричних мереж, роботи з приведення належного стану просік виконуються за рахунок цих підприємств і осіб.

Крім цього, відповідно до ст.32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних обєктів» в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється: саджати дерева та кущі, зводити будинки, споруди будь-якого призначення.

Тобто, діючим законодавством передбачено уздовж електролінії, яка проходить через земельну ділянку, якою користується позивач, охоронна зона, в межах якої власник зобовязаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими Правилами охорони еклектичних мереж, а тому позовні вимоги щодо зобовязання відповідача перенести повітряну лінію електропередачі є безпідставними.

Крім того, позивач придбав земельну ділянку з обмеженнями, передбаченими чинним законодавством, а тому порушення його прав у даному випадку немає.

Аналогічної позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Рішенні Колегії суддів судової палати у цивільних справах від 14.03.2012 року.

Крім того, лінії електропередач були побудовані та прийняті в експлуатацію згідно чинного законодавства в 2009 році, і на момент придбання позивачем земельної ділянки у ТОВ «ПАН-СЕРВІС» на такій земельній ділянці вже існували охоронні зони. Про існування охоронних зон та фактичний стан земельної ділянки було відомо попередньому власнику землі, крім того, позивач в момент придбання земельної ділянки міг і повинен був оглянути товар (земельну ділянку), пересвідчитись в її межах та стані, відповідно і знати про недоліки та фактичні обмеження земельної ділянки. В будь-якому випадку, заявляти про недоліки проданого товару позивач може до продавця земельною ділянки та застосування визначених чинним законодавством наслідків такої купівлі-продажу.

Також, суд зауважує, що спірні охоронні зони зачіпають земельну ділянку позивача з однієї сторони і на відстань не більше встановленого законодавством нормативу для охоронної зони (10м), що з врахуванням досить великого розміру земельної ділянки 5,3666 га, не чинить суттєвих перешкод в її користуванні. За відповідний недолік земельної ділянки, з огляду на ст. 679 Цивільного кодексу України несе відповідальність продавець земельної ділянки.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом не встановлено винних дій відповідача, які призвели до порушення прав позивача, тому позовні вимоги до відповідача з наведених в позові підстав задоволенню не підлягають.

Оскільки, за наслідками розгляду спору судом встановлено відсутність підстав для задоволення позову по суті позовних вимог, питання щодо строків давності не підлягає дослідженню і не впливає на результат вирішення спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата 10.11.2015 р.