ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"05" листопада 2015 р.Справа № 916/4018/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Т.А. Величко, Л.В. Поліщук,

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Приморського району м. Одеси

на ухвалу Господарського суду Одеської області про повернення позовної заяви без розгляду від 02.10.2015 №916/4018/15

за позовом: прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідача: товариства з додатковою відповідальністю Чорноморгідробуд

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про внесення змін до договору оренди

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015р. прокурор Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся з позовом до товариства з додатковою відповідальністю Чорноморгідробуд, в якому просив: внести зміни до договору оренди землі від 11.03.2008, зареєстрованого в Одеському міському відділенні ОРФ ДП Центр ДКЗ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.09.2008 за №74, яким Одеською міською радою передано товариству з додатковою відповідальністю Чорноморгідробуд земельну ділянку, загальною площею 884 кв. м, що розташована за адресою: м. Одеса, пл. Катерининська, 7, ОСОБА_1; в частині назви товариства замість слів відкрите акціонерне товариство Чорноморгідробуд читати товариство з додатковою відповідальністю Чорноморгідробуд, а також викласти пункт 2.3 договору оренди земельної ділянки у наступній редакції: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 884 кв. м становить 1696731, 92 грн (з урахуванням індексації за 2014р. 1,249), згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 03.05.2012 №246/П, складеної Управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області та пункт 4.1 договору оренди земельної ділянки у наступній редакції: Орендна плата за земельну ділянку площею 884 кв. м розрахована у розмірі 4, 2% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 71262,74 грн на рік (з урахуванням індексації за 2014р. 1,249). Орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі.

До позовної заяви прокурором було подано заяву про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2015 у справі №916/4018/15 (суддя Ю.І. Мостепаненко) у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору відмовлено; позовну заяву прокурора Приморського району м. Одеси з доданими до неї документами повернуто без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 15.10.2015 заступник прокурора Приморського району м. Одеси звернувся з апеляційною скаргою, яка ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 була повернута скаржнику на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

30.10.2015 заступник прокурора Приморського району м. Одеси повторно звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.10.2015 №916/4018/15 та передати справу на розгляд Господарського суду Одеської області.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване тим, що Законом України Про Державний бюджет України на 2015 рік та кошторисом доходів і видатків прокуратури Одеської області на 2015р., затвердженим Генеральною прокуратурою України, видатки на сплату органами прокуратури судового збору при здійсненні представницьких повноважень не передбачені. На підтвердження викладеного у клопотанні скаржником надано копію листа начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку - головного бухгалтера від 01.09.2015 №18вих-15, копію листа-орієнтування заступника Генерального прокурора України щодо сплати судового збору при реалізації представницьких повноважень органами прокуратури від 04.08.2015 №05/2-251вих-383онв-15 та копію листа заступника начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області «Щодо бюджетних призначень» №04-08/430-7006 від 06.10.2015.

Згідно з частиною третьою статті 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Водночас відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій вказаної статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування повязаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону (пункт 12 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-061175/2011 від 25.08.2011).

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, слід зазначити, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Саме таку правову позицію викладено в пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7.

Враховуючи викладене, а також те, що скаржником не надано належних в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України доказів, які підтверджували б його скрутне фінансове становище та з огляду на те, що відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується враховуючи виключно майновий стан скаржника, то колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до статей 91, 93 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду протягом пяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не повязує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

В пункті 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України №7 від 17.05.2011 вказано, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області винесена 02.10.2015. При поданні первісної апеляційної скарги скаржником було пропущено встановлений законом процесуальний строк на подання апеляційної скарги, не надано клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку в порядку статті 93 Господарського процесуального кодексу України та не зазначено жодної причини, яка перешкоджала йому вчасно звернутися з апеляційною скаргою. Звертаючись з апеляційною скаргою 30.10.2015 заступником прокурора Приморського району м.Одеси лише зазначено, що оскаржувану ухвалу він отримав 12.10.2015, проте не вказано жодної обставини, яка перешкоджала б скаржникові подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду при первісному зверненні до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин Одеський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області про повернення позовної заяви без розгляду від 02.10.2015, та визнає, що строк пропущений лише в результаті власної недбалості скаржника.

Відтак апеляційна скарга заступника прокурора Приморського району м.Одеси підлягає поверненню на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 53, 86, 91, 93, 94, 97 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання заступника прокурора Приморського району м. Одеси про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 02.10.2015 №916/4018/15.

Повернути заступнику прокурора Приморського району м. Одеси апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.10.2015 №916/4018/15 та додані до неї документи на 71 арк.

Матеріали апеляційного провадження №916/4018/15 повернути Господарському суду Одеської області.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Т.А. Величко

Суддя Л.В. Поліщук