ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

10 листопада 2015 р. Справа № 902/1247/15

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Василишеній Н.О.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 представники за довіреністю;

відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (21000, АДРЕСА_1)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛІНТРАНС" (23221, Вінницька область, Вінницький район, с. Лисогора, вул. Хмельницьке шосе, 8А)

про стягнення заборгованості 321 461,26 грн.

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛІНТРАНС" (далі відповідач), в якому просив стягнути з відповідача 321 461,26 грн. боргу за поставлений товар.

Ухвалою від 07 вересня 2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 07 жовтня 2015 року.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

22.10.2015 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Суд дослідивши дану заяву прийняв її на підставі ст. 22 ГПК України.

27.10.2015 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві.

Ухвалою від 27.10.2015 року за клопотанням позивача продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 10.11.2015 року.

В судове засідання 10 листопада 2015 року з'явились представники позивача, які просили суд задовольнити позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та стягнути з відповідача 320 228,75 грн. заборгованості, з яких: 114 236,20 грн. - основного боргу; 57 118,10 грн. - штрафу; 74 859,60 - пені; 65 291,67 грн. - індексу інфляції та 8 723,18 грн. - 3% річних.

Відповідач в судове засідання не з'явився, представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та у встановленому законом порядку, що стверджується наявним в справі повідомленням про вручення поштового відправлення від 09.11.2015 року № 10296.

Отже, судом вчинено усі можливі дії для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд ухвалив про розгляд справи у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України .

Заслухавши надані в судовому засіданні пояснення представників позивача, які підтримали викладені у позовній заяві обставини та просили позов задовольнити повністю з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

04 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання товарів № Д-0173 (в подальшому Договір1) та 02 січня 2013 р. укладено договір постачання товарів № Д-0173 (в подальшому Договір2), відповідно до умов яких, а саме п 1.1. Договорів, постачальник (позивач) зобов'язується на протязі дії Договору поставляти Покупцю (відповідачу) товар (запасні частини для вантажних автомобілів та напівпричепів (причепів), автохімію, мастила (оливи), супутні товари для автотранспорту та інше) за його замовленнями окремими партіями за цінами, в асортименті та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних, які є невід'ємною частиною Договору, а Покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати його на встановлених Договором умовах.

Пунктами 1.2. та 1.3. Договорів передбачено, що загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим Договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма видатковими накладними відповідно до умов Договору на протязі його дії. Загальна сума Договору складає суму ціни товару, вказану в видаткових накладних протягом дії Договору.

Договір вступає в дію з моменту його підписання повноважними особами обох сторін та діє до 31 грудня поточного року включно. У разі відсутності до дати закінчення строку дії Договору повідомлення рекомендованим листом від будь-якої із сторін про розірвання договору, термін дії цього Договору вважається кожного разу автоматично продовженим до 31 грудня наступного календарного року включно. Якщо на момент закінчення чергового строку дії цього Договору є належна пропозиція однієї із сторін про його розірвання, але сторонами не виконані будь-які взаємні зобов'язання, Договір діє до виконання сторонами всіх взаємних зобов'язань і проведення остаточних розрахунків між ними (п. 2.1., 2.2., 2.3. Договорів).

Згідно п. 3.1., 3.2. Договорів замовлення на постачання оформлюється Покупцем на підставі діючих на цей день цін Постачальника. Покупець оформлює замовлення із зазначенням коду товарів по каталогу виробника та необхідної кількості за позиціями. Постачальник підтверджує замовлення з урахуванням наявних на його складі товарних позицій, або які можуть бути доставлені Покупцю у відповідні строки. При постачанні по передплаті Постачальник одночасно з підтвердженням Замовлення надає Покупцю рахунок на оплату.

Відповідно до п. 4.1. Договорів ціна товару вважається остаточно визначеною сторонами в видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії товару.

При проведенні поставки з відстроченням платежу Покупець сплачує суму ціни товару протягом терміну, зазначеного у видатковій товарній накладній, після приймання зазначеної партії Покупцем від Постачальника (дати підписання Покупцем накладної Постачальника) (п.5.1.2. Договорів).

За весь час дії Договорів позивач поставив відповідачу товар на суму 1 377 314,58 грн., що підтверджується наявними в справі видатковими накладними, а відповідач розрахувався в сумі 1 263 078,38 грн., що підтверджується наявними в справі банківськими виписками.

На день подачі позовної заяви до суду у відповідача перед позивачем наявна заборгованість з оплати за отриманий товар по видатковим накладним № Д-00002297 від 17.09.2013 р. на суму 31 012,30 грн. (оплачена частково 31.10.2013 р. в сумі 4 151,40 грн.), №Д-00002280 від 20.09.2013 р. на суму 34 789,50 грн., №Д-00002315 від 24.09.2013 р. на суму 22 155,00 грн. та №Д-00002652 від 30.10.2013 р. на суму 30 430,80 грн. на загальну суму 114 236,20 грн.

Як зазначив позивач в позовній заяві та підтримано представниками позивача в судовому засіданні відповідач за поставлену продукцію за договорами розраховувався невчасно, а тому проплати здійснені відповідачем зараховувались в попередню заборгованість.

З метою досудового врегулювання спору 11.11.2013 року та 30.11.2013 року позивач направляв на адресу відповідача претензії на суму 114 236,20 грн. з вимогою погасити заборгованість. Однак відповідач заборгованість не погасив, відповіді на претензії не надав.

З огляду на це, на день розгляду справи, заборгованість відповідача за договорами складає 114 236,20 грн.

Дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо поставки товару, за якими згідно зі ст. 712 ЦК України одна сторона - продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 114 236,20 грн. судом визнані обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Окрім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 57 118,10 грн. - штрафу; 74 859,60 - пені; 65 291,67 грн. - індексу інфляції та 8 723,18 грн. - 3% річних (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.2 ст. 551 Цивільного кодексу України - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як зазначено в п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України " 14 від 17.12.2013 р. застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі, притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В даному випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Відповідно до п. 10.3. Договорів сторони погодили, що до правовідносин за цим Договором порядок нарахування штрафних санкцій, встановлений ч. 6. ст. 232 Господарського Кодексу України, не застосовується.

Згідно п. 10.4., 10.7. Договорів при простроченні оплати товару Покупець зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за кожен календарний день періоду прострочення платежу, а також пеню, нараховану на суму заборгованості за кожен календарний день періоду прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, без обмеження строків її нарахування та звернення до суду за її стягненням. При простроченні оплати більше одного місяця, Постачальник має право, крім стягнення передбачених п.10.4. суми боргу та пені, додатково стягнути з Покупця штраф у розмірі 50 (п'ятдесят) відсотків від суми заборгованості.

При перевірці правильності нарахування позивачем штрафу та пені, судом не виявлено помилок, а тому 57 118,10 грн. - штрафу та 74 859,60 - пені за період з 27.09.2013 р. по 25.09.2015 року підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням

встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці правильності нарахування позивачем індексу інфляції судом не виявлено помилок, а тому 65 291,67 грн. - індексу інфляції за період з 01.10.2013 р. по 30.09.2015 р. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до розрахунку, здійсненого судом в системі «Ліга Закон», позовні вимоги в частині стягнення 8 723,18 грн. - 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 7001,25грн. за загальний період з 27.09.2013 р. по 26.10.2015 року відповідно до ст. 625 ЦК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши подані докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню відповідно до чинного законодавства, а саме : 114 236,20 грн. - основного боргу; 57 118,10 грн. - штрафу; 74 859,60 - пені; 65 291,67 грн. - індексу інфляції та 7001,25 грн. - 3% річних, в задоволені частини стягнення 1721,93 грн. - 3% річних слід відмовити.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 4-3 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛІНТРАНС" (23221, Вінницька область, Вінницький район, с. Лисогора, вул. Хмельницьке шосе, 8А, код 37489338) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (21000, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) 114 236,20 грн. - основного боргу; 57 118,10 грн. - штрафу; 74 859,60 - пені; 65 291,67 грн. - індексу інфляції; 7001,25 грн. - 3% річних та 4777,60 грн. - судового збору.

3. В частині стягнення 1721,93 грн. 3% річних - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 11 листопада 2015 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (23221, Вінницька область, Вінницький район, с. Лисогора, вул. Хмельницьке шосе, 8А)