ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 910/20926/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоПлюшка І.А.,
суддів :Самусенко С.С., Татькова В.І. (доповідача),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ізобуд"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 р.
у справі№ 910/20926/14 господарського суду міста Києва
за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (надалі - ПАТ "Європейський газовий банк")
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ізобуд" (надалі - ТОВ "БК "Ізобуд")
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Ізобуд-Трейд" (надалі - ТОВ "Ізобуд-Трейд")
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпекс Дістрібьюшн" (надалі - ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн")
прозвернення стягнення на предмет застави
за участю представників:
від позивача- Мельник О.С.
від відповідача- Хом'як В.П.
від третьої особи на стороні позивача - не з'явилися
від третьої особи на стороні відповідача - не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ПАТ "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "БК "Ізобуд" та просило суд в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Ізобуд-Трейд" перед ПАТ "Європейський газовий банк" за Кредитним договором № 797-241213 від 24.12.2013 р. в розмірі 273 320,28 грн., звернути стягнення на предмет застави згідно з Договором застави транспортного засобу № 1240-241213/ТЗ від 24.12.2013 р., а саме: автомобіль марки "Mercedes-Benz", модель 814, 1996 року випуску, номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, об'єм двигуна 4300, що належить на праві власності ТОВ "БК "Ізобуд", шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, яка встановлюється на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.04.2015 р. (головуючий суддя Нечай О.В., судді: Марченко О.В., Бондарчук В.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 р. (головуючий суддя Андрієнко В.В., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.) рішення господарського суду міста Києва від 08.04.2015 р. скасовано, прийнято нове рішення, позов задоволено повністю, в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Ізобуд-Трейд" перед ПАТ "Європейський газовий банк" за Кредитним договором № 797-24122013 від 24.12.2013 р. в розмірі 273 320,28 грн., звернуто стягнення на предмет застави згідно з Договором застави транспортного засобу № 1240-241213/ТЗ від 24.12.2013 р., а саме: автомобіль марки "Mercedes-Benz", модель 814, 1996 року випуску, номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, об'єм двигуна 4300, що належить на праві власності ТОВ "БК "Ізобуд", шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, яка встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ТОВ "БК "Ізобуд" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.10.2015 р. (головуючий суддя Плюшко І.А., судді: Самусенко С.С., Татьков В.І. (доповідач) касаційну скаргу ТОВ "БК "Ізобуд" прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 10.11.2015 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що подана касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

В силу вимог ст. 105 ГПК України в постанові апеляційного господарського суду, прийнятою за наслідками розгляду справи, має бути зазначено висновки за результатами розгляду апеляційної скарги. Постанова апеляційного суду має містити висновок щодо кожної з заявлених вимог та прийнятого за результатами вирішення цих вимог рішення суду першої інстанції.

Приписами статті 103 ГПК України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; змінити рішення.

Якщо за результатами апеляційного перегляду апеляційний господарський суд скасовує рішення місцевого господарського суду і приймає нове рішення, його зміст повинен відповідати вимогам ст. 84 ГПК України.

За переконанням колегії суддів, прийнята у справі постанова апеляційного господарського суду зазначеним вище вимогам чинного процесуального законодавства не відповідає, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 24.12.2013 р. між ПАТ "Європейський газовий банк" (банк) та ТОВ "Ізобуд-Трейд" (позичальник) укладено Кредитний договір № 797-241213 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов'язався відкрити позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з графіком погашення, з лімітом 300 000 грн., на строк з 24.12.2013 р. по 28.11.2014 р.

Також, 24.12.2013 р. між позивачем (заставодержатель) та ТОВ "БК "Ізобуд" (заставодавець) укладено Договір застави транспортного засобу № 1240-241213/ТЗ (надалі - Договір застави), згідно з яким забезпечується вимога заставодержателя, що випливає з Кредитного договору, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору застави боржник зобов'язаний до 28.11.2014 р. повернути заставодержателю кредитні кошти у розмірі 300 000 грн., сплатити відсотки за користування ними, відповідно до умов Кредитного договору, а також можливу неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у випадках, передбачених Кредитним договором, а у разі невиконання боржником основного зобов'язання в указаний в основному договорі строк, дане зобов'язання виконується в рахунок заставленого майна в порядку, визначеному Договором застави.

Згідно з п. 1.3. Договору застави предметом застави є автомобіль марки "Mercedes-Benz", модель 814, 1996 року випуску, номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, об'єм двигуна 4300.

Так, звертаючись до суду з відповідними позовними вимогами, ПАТ "Європейський газовий банк" вказувало на те, що ним, як банком, були повністю виконані свої зобов'язання перед позичальником, а саме, надано кредитні кошти, згідно з умовами Кредитного договору, при цьому, боржником були порушені зобов'язання за Кредитним договором, внаслідок чого, згідно з твердженнями позивача, у нього виникла заборгованість перед позивачем щодо повернення кредитних коштів в розмірі 237 597,12 грн. та щодо несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 24 296,01 грн., у зв'язку з чим у позивача як заставодержателя виникло право звернення стягнення на предмет застави за Договором застави.

Водночас, ТОВ "БК "Ізобуд" заперечували проти заявленого позову, стверджуючи при цьому, що у позичальника взагалі відсутня заборгованість за Кредитним договором.

З матеріалів даної справи також вбачається та судами встановлено, що 24.12.2013 р. між позивачем та ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн" укладено Договір поруки № 181-241213/П, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед Кредитором солідарно з ТОВ "Ізобуд-Трейд" за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 300 000 гривень, згідно з Кредитним договором № 797-241213 від 24.12.2013 р.

У пункті 3.1. Кредитного договору визначено, що забезпеченням зобов'язань за договором, зокрема, є порука ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн".

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що господарським судом міста Києва розглядалася справа № 910/17185/14 за первісним позовом ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн" до ПАТ "Європейський газовий банк", третя особа на стороні позивача - ТОВ "Ізобуд-Трейд", про визнання поруки частково припиненою, та за зустрічним позовом ПАТ "Європейський газовий банк" до ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн" про стягнення заборгованості в розмірі 273 320,28 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.10.2014 р. у справі № 910/17185/14 первісні позовні вимоги задоволено повністю, визнано припиненим зобов'язання ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн" за Договором поруки № 181-241213/П від 24.12.2013 р., укладеним між ПАТ "Європейський газовий банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекс Дістрібьюшн", щодо погашення заборгованості ТОВ "Ізобуд-Трейд" за Кредитним договором № 797-241213 від 24.12.2013 р., укладеним між ТОВ "Ізобуд-Трейд" та ПАТ "Європейський газовий банк", у розмірі 195 259,42 грн.; в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 р. у справі № 910/17185/14 рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 р. скасовано в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн" до ПАТ "Європейський газовий банк" про визнання частково припиненим зобов'язання за Договором поруки № 181-241213/П від 24.12.2013 р., прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн" до ПАТ "Європейський газовий банк" відмовлено.

При цьому, господарським судом апеляційної інстанції було зазначено, що рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 р. не оскаржувалося в частині зустрічних позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 р. у справі № 910/17185/14 постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 р. в частині первісних позовних вимог залишено без змін, а в частині зустрічних позовних вимог - припинено провадження у зв'язку з тим, що рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядалося в апеляційному порядку, що у свою чергу виключає його перегляд в касаційному порядку.

Так, залишаючи без змін постанову апеляційного господарського суду, колегія суддів касаційної інстанції вказала, що суд дійшов вірного висновку, стосовно того, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вчинення позивачем за первісним позовом - ТОВ "Імпекс Дістрібьюшн", дій спрямованих на повне виконання зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 797-241213 від 24.12.2013 р., на підставі договору поруки № 181-241213/П від 24.12.2013 р., а відтак, оскільки стовідсоткове задоволення вимог кредитора не відбулося, то підстави для вибуття позивача за первісним позовом із зобов'язального правовідношення за зазначеним кредитним договором - відсутні, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції правомірно відмовив у задоволенні первісного позову.

Крім того, судами в межах даної справи було з'ясовано, що 24.12.2013 р. між позивачем та ОСОБА_7 укладено договір поруки № 180-241213/П, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ "Ізобуд-Трейд" за своєчасне погашення суми кредиту в розмірі 300 000 грн.; поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з кредитним договором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки.

Так, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2015 р. у справі № 756/12495/14-ц за позовом ПАТ "Європейський газовий банк" до ОСОБА_7, ТОВ "Ізобуд-Трейд" про стягнення грошових коштів позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 та ТОВ "Ізобуд-Трейд" солідарно на користь ПАТ "Європейський газовий банк" 352 812,80 грн.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва обґрунтовано тим, що ТОВ "Ізобуд-Трейд" зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються, а тому станом на 02.03.2015 р. заборгованість по кредиту становить 237 597,12 грн., неустойка - 42 799,26 грн., яка складається з 35 227,03 грн. боргу за несвоєчасне повернення кредиту з 28.04.2014 р. по 01.03.2015 р., 6 244,09 грн. - за несвоєчасну сплату процентів за період з 28.04.2014 р. по 01.03.2015 р., та 1 328,14 грн. - за несвоєчасну сплату комісії, прострочену заборгованість за процентами - 57 416,42 грн. та прострочену заборгованість за комісією - 15 000 грн., а всього 352 812,80 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2015 р. рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2015 р. залишено без змін.

Зважаючи на вказане рішення Оболонського районного суду м. Києва та ухвалу Апеляційного суду м. Києва, колегія суддів апеляційної інстанції у даній господарській справі № 910/20926/14 дійшла висновку, що вказаними судовими рішеннями встановлено наявність заборгованості у ТОВ "Ізобуд-Трейд" за кредитним договором № 797-241213 від 24.12.2013 р., а тому у позивача (ПАТ "Європейський газовий банк") у справі № 910/20926/14 виникло право на звернення стягнення на предмет застави за Договором застави транспортного засобу № 1240-241213/ТЗ від 24.12.2013 р.

Разом з тим, Вищий господарський суд України не може погодитися з таким висновком господарського суду апеляційної інстанції, з огляду на його передчасність та необґрунтованість.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частинами 1 та 4 ст. 3 Закону України "Про заставу" визначено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо.

Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення.

У частині 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності зі ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

На підставі наведених норм законодавства та враховуючи те, що, на думку суду, позивачем доведено наявність невиконаного основного зобов'язання, а саме факт заборгованості у ТОВ "Ізобуд-Трейд" в розмірі 273 320,28 грн. за Кредитним договором № 797-24122013 від 24.12.2013 р., Київський апеляційний господарський суд задовольнив позовні вимоги ПАТ "Європейський газовий банк" до ТОВ "Будівельна компанія "Ізобуд" про звернення стягнення на предмет застави.

Так, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що апеляційним господарським судом, по-перше, не було належним чином досліджено умови укладених між позивачем, відповідачем, третіми особами у даній справі кредитного договору, договору застави та договорів поруки, зокрема, не було звернуто увагу на те, що зобов'язання за укладеним кредитним договором між ПАТ "Європейський газовий банк" та ТОВ "Ізобуд-Трейд" були забезпеченні декількома договорами.

По-друге, господарський суд апеляційної інстанції, посилаючись на відповідний судовий акт Оболонського районного суду м. Києва, не встановив, які наслідки для правовідносин, що склалися між створило рішення про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_7 та ТОВ "Ізобуд-Трейд" за спірним кредитним договором, враховуючи те, що в силу ч. 1 ст. 593 ЦК України застава припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.

Судом також не надано належної оцінки усім обставинам справи та наданим учасниками судового процесу доказам, які можуть вплинути на прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, враховуючи суперечність висновків, зроблених господарським судом апеляційної інстанції, а також допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, ухвалена у справі постанова суду підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи Київському апеляційному господарському суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, у відповідності до ст.ст. 43, 99, 101 ГПК України повторно розглянути справу, перевірити законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, вжити всіх передбачених законом засобів для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін, і в залежності від встановленого прийняти постанову з дотриманням повноважень, визначених ст. 103 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ізобуд" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 р. у справі № 910/20926/14 скасувати.

Справу № 910/20926/14 передати на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Головуючий суддя І.А. Плюшко

Суддя С.С. Самусенко

Суддя (доповідач) В.І. Татьков