ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.11.15р. Справа № 904/6968/15

За позовом Приватного підприємства "МІКС", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Комсервіс", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 76 751 грн. 74 коп.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат, довіреність № 1 від 28.07.15р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Приватне підприємство "МІКС" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Комсервіс" (далі відповідач) про стягнення 51 253,33 грн.: 46031,00 грн. - основного боргу, 938,60 грн. - інфляційних, 310,21 грн. - 3 % річних, 3 973,52 грн. - пені та 1461,60 грн. витрат на послуги адвоката та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів поставки нафтопродуктів № 0201/1 від 02.01.2013 року та № 0804/1 від 08.04.2014 р. в частині повного та своєчасного розрахунку за товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 р. по справі № 904/6968/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.09.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2015 р. розгляд справи відкладено на 20.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2015 р. продовжено розгляд справи до 26.11.2015 р. та розгляд відкладено на 04.11.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав зменшені позовні вимоги та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, до суду надав заяву про визнання позову.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04.11.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013 року між Приватним підприємством "МІКС" (постачальник) та Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Комсервіс" (покупець) укладений Договір № 0201/1 (далі Договір № 0201/1) за умов п. 1.1. якого постачальник зобовязується продати та передати у власність покупця: Бензин А-95, дизельне паливо в подальшому товар. Покупець зобовязується прийняти товар від постачальника та оплатити його загальну вартість.

Відповідно до розділу 3 Договору № 0201/1 умови оплати за товар з дня отримання товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Сума за договором складає 13 280,00 грн. з ПДВ (п. 3.5. Договору № 0201/1).

08.04.2014 року між Приватним підприємством "МІКС" (постачальник) та Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Комсервіс" (покупець) укладений Договір № 0804/1 (далі Договір № 0804/1) за умов п. 1.1. якого постачальник зобовязується продати та передати у власність покупця: Бензин марок А-92, А-95, дизельне паливо в подальшому товар. Покупець зобовязується прийняти товар від постачальника та оплатити його загальну вартість.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 0804/1 в редакції Додаткової угоди № 1 до Договору № 0804/1 пункт 3.1. викладено в наступній редакції умови оплати за товар-оплата вподовж 14 банківських днів з моменту надходження бюджетних коштів у безготівковій формі на рахунок покупця.

Сума за договором складає 2 000 000,00 грн. (п. 3.5. Договору № 0804/1).

На виконання умов Договорів № 0201/1 та № 0804/1 позивач здійснив поставку бензину та дизельного палива, а відповідач прийняв товар на загальну суму 306 995,00 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов'язання за Договорами виконав частково, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 46 031,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту Господарський кодекс України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 460 31,00 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 4.1. Договорів № 0201/1 та № 0804/1 затримка постачальника у виконанні його зобовязань щодо поставки товару, а також затримка покупця в оплаті за поставлений товар обумовлює можливість застосування до обох сторін Договору штрафних санкцій не нижче подвійної облікової ставки НБУ за кожен день невиконання субєктами господарювання договірних умов.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобовязаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 4.1. Договорів позивачем відповідачу нараховано 3973,52 грн. пеню та на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 938,60 грн. інфляційних витрат, 310,21 грн. 3 % річних.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 3 % річних та інфляційних витрат, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 46031,00 грн. - основного боргу, 938,60 грн. - інфляційних, 310,21 грн. - 3 % річних, 3 973,52 грн. - пені.

Щодо витрат позивача на послуги адвоката суд зазначає, що статтею 44 Господарського процесуального кодексу України до судових витрат віднесено, зокрема, витрати на оплату послуг адвоката, пов'язаних з розглядом справи. При цьому, згідно норм ч. 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, пов'язані з розглядом судового процесу, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката у розмірі 1461,60 грн.

Судом встановлено, що 28.07.2015 р. Приватним підприємством "МІКС" (клієнт - позивач) з Адвокатом ОСОБА_1 (адвокат) укладено Договір № 218 про надання правової допомоги, відповідно до умов п. 1.1. якого клієнт уповноважує адвоката представляти його інтереси в господарському суді Дніпропетровської області, Дніпропетровському апеляційному господарському суді, Вищому господарському суді України по справі за позовом Приватного підприємства "МІКС" до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Комсервіс" про стягнення боргу за Договорами поставки нафтопродуктів № 0201/1 від 02.01.2013 р., № 0804/1 від 08.04.2014 р., інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з правом підпису, подачі, отримання документів.

31.07.2015 року Приватним підприємством "МІКС" (клієнт - позивач) з Адвокатом ОСОБА_1 (адвокат) складений Акт про виконання юридичних робіт по Договору № 218 про надання правової допомоги, в якому передбачено, що згідно з вимогами Договору щодо надання правової допомоги адвокат виконав правову роботу, підписаному клієнтом у повному обсязі, у встановлений термін та належної якості. Належить до заліку в обсязі виконаних юридичних послуг 1461,60 грн. без ПДВ за підготовку, подання до господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви Приватного підприємства "МІКС" до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Комсервіс" про стягнення боргу за Договорами поставки нафтопродуктів № 0201/1 від 02.01.2013 р., № 0804/1 від 08.04.2014 р. та участь адвоката у судових засіданнях з метою представництва інтересів Приватного підприємства "МІКС".

Відповідно до платіжного доручення № 2277 від 31.07.2015 р. Приватне підприємство "МІКС" перерахувало Адвокату ОСОБА_1 1 461,60 грн. (а.с. 62).

Пунктом 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Отже, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуги адвоката в розмірі 1461,60 грн. обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" надмірно сплачений згідно платіжного доручення № 2276 від 31.07.2015 року судовий збір в розмірі 609,00 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, 78, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про зменшення позовних вимог задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Комсервіс"

(51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Гагаріна, буд. 3; ) на користь Приватного підприємства "МІКС" (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Садова, буд. 87 А; ) 46031,00 грн. (сорок шість тисяч тридцять одна грн. 00 коп.) основного боргу, 938,60 грн. (девятсот тридцять вісім грн. 60 коп.) інфляційних, 310,21 грн. (триста десять грн. 21 коп.) 3 % річних, 3 973,52 грн. (три тисячі девятсот сімдесят три грн. 52 коп.) пені, 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.), 1461,60 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят одна грн. 60 коп.) витрат на послуги адвоката, про що видати наказ.

Повернути на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" Приватному підприємству "МІКС" (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Садова, буд. 87 А; ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 609,00 грн. (шістсот девять грн. 00 коп.), перерахований згідно платіжного доручення № 2276 від 31.07.2015 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 904/6968/15.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 06 " листопада 2015 р.