КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа№ 910/22146/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю:

від позивача: Глевацька О.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова В.В.

на ухвалу господарського суду міста Києва від 28.08.2015 р.

у справі №910/22146/15 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова В.В.

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення 275596,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.08.2015 р. у справі №910/22146/15 позовні матеріали повернуто без розгляду, на підставі п.2 ч.1 ст.63 ГПК України.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова В.В. звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 28.08.2015 р. у справі №910/22146/15 та передати справу до суду першої інстанції для розгляду її по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена місцевим господарським судом з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права. Зокрема, скаржник в апеляційної скарзі вказує на те, що останнім відомим позивачу місцезнаходженням відповідача була адреса, зазначена в позовній заяві, зокрема дана інформація випливає з кредитного договору №37/К-08 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.05.2008 р., договорами про внесення змін та доповнень до вказаного кредитного договору. Також скаржник зазначає, що станом на дату подання позовної заяви, а саме: 21.08.2015 р. останнім відомим місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 була адреса, зазначена в позовній заяві, відповідно витягу, зробленого із офіційного джерела, а саме: Інформаційно-ресурсного центру http://irc.gov.ua.

В судове засідання апеляційної інстанції відповідач не з'явився.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 28.08.2015 р. у справі №910/22146/15 та передати справу до суду першої інстанції для розгляду її по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова В.В. звернулось до господарського суду міста Києва до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 275596,07 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.08.2015 р. у справі №910/22146/15 позовні матеріали повернуто без розгляду, на підставі п.2 ч.1 ст.63 ГПК України.

Місцевий господарський суд першої інстанції ухвалу про повернення позовної заяви без розгляду мотивував неподанням позивачем належних доказів на підтвердження місцезнаходження відповідача; за інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_2, тоді як позивачем направлено копію позовної заяви та додані до неї документи за адресою: АДРЕСА_1. Отже суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено суду вірність того, що місцезнаходженням відповідача є саме та адреса, що зазначена в позовній заяві, а рівно суду не доведено виконання позивачем вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статі 54 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, процесуальним законом встановлено обов'язок позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, але не передбачено обов'язку надіслання копії позовної та доданих до неї документів саме за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Дана позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі №922/350/15 від 04.06.2015 р.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом зазначеної норми процесуального права підставою повернення позовної заяви і доданих до неї документів є відсутність доказів надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів іншій стороні (сторонам) у справі, а не їх неналежність.

Дана позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі №922/350/15 від 04.06.2015 р.

Крім того, повертаючи позовну заяву і додані до неї документи у зв'язку з ненаданням доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів за його адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, суд не звернув уваги на те, що таке місцезнаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі зазначено станом на 28.08.2015 року, а подані позивачем докази про надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу датовані 21.08.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано до позовної заяви опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек УДППЗ на підтвердження здійснення поштового відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Разом з тим, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії роздруківки із офіційного джерела, а саме: Інформаційно-ресурсного центру ukrposhta.ua, УДППЗ «Укрпошта», починаючи з 27.03.2014 р. поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку; за таких обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим; враховуючи ситуацію, що склалася, Укрпоштою призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевим господарським судом не взято до уваги інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.05.2014 р. №01-06/615/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та інформаційний лист Вищого господарського суду України від 12.09.2014 №01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", з внесеними до них змінами та доповненнями, в яких Вищий господарський суд України звертає увагу господарські суди України на те, що у разі подання заяви (в т. ч. позовної) або скарги, стосовно якої ГПК передбачено обов'язкове надсилання її копії і копій доданих до неї документів іншим учасникам судового процесу, що знаходяться на території проведення АТО, на тимчасово окупованій території України і на адресу яких у зв'язку з цим неможливо надіслати відповідні копії, господарський суд приймає заяву (скаргу), про що виносить ухвалу; перевіряє неможливість надсилання копії заяви і доданих до неї документів іншому учасникові судового процесу, що знаходиться на території проведення АТО, на тимчасово окупованій території України шляхом ознайомлення з відповідними відомостями на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в мережі Інтернет (http://www.ukrposhta.ua або http://www.ukrposhta.com); у разі необхідності покладає на заявника обов'язок подати документ, яким підтверджується неможливість надсилання копії заяви і доданих до неї документів іншому учасникові судового процесу, що знаходиться на території проведення АТО, на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви і доданих до неї документів у зв'язку з не доведеністю суду вірності того, що місцезнаходженням відповідача є саме та адреса, що зазначена в позовній заяві, а рівно суду не доведено виконання позивачем вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, що в свою чергу, стало підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України, не ґрунтується на положеннях чинного процесуального законодавства.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова В.В. задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 28.08.2015 р. у справі №910/22146/15 скасувати.

Матеріали справи №910/22146/15 передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко