КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2015 р. Справа№ 910/12710/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Федорчука Р.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 16.11.2015 року,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року

у справі № 910/12710/14 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом Національного технічного університету України «Київський політехнічний

інститут»

до публічного акціонерного товариства «Київенерго»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

товариство з обмеженою відповідальністю «Столиця»

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.10.2014 року по справі № 910/12710/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 року, у задоволенні позовних вимог Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» до ПАТ «Київенерго», третя особа ТОВ «Столиця» про визнання незаконним та скасування рішення структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго», оформлене протоколом № 557 від 05.06.2014 року - відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.04.2015 року у справі № 910/12710/14, рішення господарського суду міста Києва від 30.10.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У своїй постанові суд касаційної інстанції зазначив, що суди попередніх інстанцій не дослідили у повному обсязі правильність розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на відповідність вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 56 (далі - Методики), здійсненого відповідачем.

Так, при новому розгляді даної справи, рішенням господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року позов Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» задоволено повністю. Визнано неправомірним та скасовано рішення структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго», оформлене протоколом № 557 від 05.06.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 13.08.2015 року, ПАТ «Київенерго» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року по справі № 910/12710/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник, посилається на неповне з'ясування обставин судом першої інстанції, що мають значення для вирішення справи та порушення останнім норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» заперечив проти доводів зазначених у апеляційній скарзі ПАТ «Київенерго». Представник позивача вважає подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, рішення суду першої інстанції законним та таким, що винесене без порушення норм матеріального та процесуального права.

У судових засіданнях 28.09.2015 року, 19.10.2015 року та 16.11.2015 року представник ПАТ «Київенерго» надав суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі в яких, подану апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі на підставі доводів зазначених у ній та просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» у судових засіданнях 28.09.2015 року, 19.10.2015 року та 16.11.2015 року також надав суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі в яких, заперечив проти задоволення апеляційної скарги на підставі доводів зазначених у відзиві на скаргу. Просив апеляційну скаргу ПАТ «Київенерго» залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року залишити без змін.

Представник ТОВ «Столиця» у судові засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки свого представник, третя особа не повідомила.

Враховуючи викладене, заслухавши думку представників позивача та відповідача, що з'явилися у судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки ТОВ «Столиця» про дату та місце розгляду справи було повідомлене належним чином на підтвердження чого, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення. Участь представників третьої особи, що не з'явились, у судовому засіданні 16.11.2015 року, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи та витребування письмових доказів не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі. Також, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, та у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України строк розгляду справи вже продовжувався.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились в судове засідання, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

10.01.2014 між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» (замовник) та публічним акціонерним товариством «Київенерго» (учасник) укладено договір про закупівлю товару за держані кошти (договір енергопостачання), за умовами якого учасник зобов'язується у січні-червні 2014 року поставити замовникові енергію електричну, а замовник - прийняти і оплатити такий товар у повному обсязі у терміни, обумовлені договором.

Пунктом 7.3.3 вказаного договору сторонами врегульовано, що замовник сплачує учаснику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення замовником Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, (надалі - Правила) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій замовника: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної на балансі позивача перебуває ТП3642, що підтверджується актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком 6А до договору № 18 від 18.12.1990, укладеного між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2014 року під час проведення перевірки об'єкта будівництва НТУУ «КПІ» за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 4, представники структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» публічного акціонерного товариства «Київенерго» виявили порушення ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», пп. 3.34, 6.40 Правил користування електричною енергією, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електромережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії. Самовільне підключення виконано двома кабельними лініями 0,4кВ АВВГ 4х240мм2 від РУ-0,4». Результати перевірки оформлені актом про порушення № 30162 від 07.04.2014року, складеним в присутності представника позивача.

05.06.2014 року комісією постачальника електричної енергії розглянуто вказаний вище акт про порушення споживачем Правил користування електричною енергією та прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.9 та за формулою 2.7 Методики. Відповідно до розрахунку до цього рішення позивачу за період порушення з 08.10.2013 року по 07.04.2014 року нараховано до оплати електричної енергії обсягом 334173,84 кВтч вартістю 414 001,30 грн.

Про засідання комісії споживач повідомлявся належним чином, але представник був присутній лише на одному з засідань, а саме 22.05.2014.

Як зазначає позивач, порушення Правил користування електричною енергією виникло не з його вини. Крім того, позивач зазначає, що комісією неправильно здійснено нарахування оперативно-господарської санкції.

Так, липні 2014 року Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ «Київенерго», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ «Столиця», про визнання незаконним та скасування рішення засідання комісії по розгляду акта про порушення № 30162 від 07.04.2014 року, що оформлене протоколом № 557 від 05.06.2014 року, посилаючись на те, що порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 відбулося не з його вини, а з вини ТОВ «Столиця», яке здійснювало будівельні роботи з будівництва гуртожитку, а тому підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського кодексу України відсутні.

Крім того, позивач вказував, що при визначенні вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення позивачем вказаних вище Правил відповідач застосував тариф у розмірі, який не відповідав умовам п. 3.5 договору, а також, визначаючи кількість днів порушення, неправильно виходив з кількості календарних днів, а не робочих днів, у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення, за які має здійснюватися перерахунок електричної енергії.

У свою чергу, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що за порушення позивачем Правил було складено відповідний акт, на підставі якого комісія з розгляду актів порушень відповідно до вимог закону визначила обсяг недорахованої спожитої електричної енергії та суму завданих споживачем збитків.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року позов Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» задоволено повністю. Визнано неправомірним та скасовано рішення структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго», оформлене протоколом № 557 від 05.06.2014 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вказаного позову, виходячи з наступного.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, предметом даного спору є скасування оперативно - господарської санкції у вигляді нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, що застосована відповідачем у формі протокольного рішення комісії № 557 від 05.06.2014 за актом про порушення правил користування електричною енергією № 30162 від 07.04.2014.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6.40 Правил у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці. (п. 6.41. Правил користування електричною енергією).

Згідно положень п. 6.42. Правил на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції факт самовільного підключення струмоприймачів в ТП3642, яке знаходиться на балансі у позивача, до електромережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії двома кабельними лініями 0,4кВ АВВГ 4х240мм2 від РУ-0,4 підтверджується актом про порушення № 30162 від 07.04.2014 року, оформленим відповідно до вимог Правил.

При цьому як правильно зазначив місцевий господарський відповідальність за таке порушення несе саме позивач, оскільки відповідно до пп. 27 п. 10.2 та пп. 5 п. 10.3 Правил споживач зобов'язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також зобов'язаний оперативно повідомляти органи Держенергонагляду, Держнаглядохоронпраці України, постачальника електричної енергії та електропередавальну організацію відповідно до їх повноважень про виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Разом з тим, суд не може погодитися з правильністю розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, здійсненої відповідачем, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно протокольного рішення комісії нарахування проведено з урахуванням тривалості роботи струмоприймачів протягом доби 12 год, 7 днів на тиждень.

Як вбачається з вказаного рішення комісії від 05.06.2014 року, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснювався згідно з п. 2.9 за формулою ( 2.7) Методики.

Відповідно до п. 2.9 цієї Методики кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики, згідно з якою кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок (Дпер., день), визначається за формулою: Дпер = Дпор + Дусун, де: Дпор - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

У відповідності до п. 2.3 Методики вартість необлікованої електричної енергії визначається за формулою (2.2). Кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням ПКЕЕ, розкладається на складові відповідно до кількості днів у кожному періоді (тарифний період), протягом якого роздрібний тариф на електричну енергію залишався незмінним.

Таким чином судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що нарахування відповідачем позивачу збитків за період з 08.10.2013 року по 07.04.2014 року не відповідає положенням, визначеним в п. 2.9. Методики, в якому чітко зазначено, що кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, має нараховуватися за період де: Дпор - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до п. 16 Правил внутрішнього розпорядку Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», затверджених Конференцією трудового колективу НТУУ "КПІ" 07.04.2004, для працівників встановлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями (а. с. 136, т. 1). Вказані правила внутрішнього розпорядку станом на час розгляду справи є чинними.

Крім того, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем при здійсненні розрахунку не було враховано ст. 73 КЗпП України, згідно якої в Україні встановлено святкові дні: 1 січня - Новий рік, 7 січня - Різдво Христове, 8 березня - Міжнародний жіночий день.

Перевіривши розрахунок завданих збитків за недовраховану електричну енергію, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про встановлення невідповідності періоду їх нарахування, взятого за основу відповідачем при прийнятті рішення протокольного рішення комісії № 557 від 05.06.2014 року за актом про порушення правил користування електричною енергією № 30162 від 07.04.2014 року, вимогам законодавства, оскільки, як зазначалося вище, нарахування проведено за 6 місяців в цілому без врахування вихідних днів позивача.

Водночас, твердження позивача щодо застосування комісією некоректних тарифів при розрахунку суми завданих позивачем збитків, та про необхідність застосування тарифу, визначеного умовами договору, а саме п. 3.5 договору, відповідно до якого ціна цього договору визначається з урахуванням норм Податкового кодексу України та законодавства у сфері електропостачання за тарифами на електричну енергію, які на час його укладання становлять 81 коп/кВт год, не підтверджені матеріалами справи та діючим законодавством.

Згідно укладеного між сторонами договору про закупівлю товару за державні кошти від 10.01.2014 року замовник сплачує учаснику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (п. 7.3.3 договору).

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 договору ціна товару за цим договором може бути змінена у зв'язку зі змінами розмірів складових калькуляцій собівартості електричної енергії, вартості паливних матеріалів, тощо, а також у випадках, передбачених діючим законодавством. У разі зміни тарифів на електричну енергію сторони здійснюють розрахунки за новими тарифами з дня їх введення в дію та у відповідності до умов договору.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно ст. 17 Закону України «Про електроенергетику» тарифи на постачання електричної енергії енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, регулюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Як встановлено судом та перевірено судом апеляційної інстанції, при здійсненні розрахунку суми збитків відповідачем використовувалися тарифи, затверджені постановами НКРЕ, що відповідає чинному законодавству та умовам договору, укладеного сторонами. А тому, вказані доводи позивача правомірно були відхилені судом першої інстанції.

Статтею 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Постановою Верховного суду України від 04.04.2011 року у справі № 2-24/912-2010, що є обов'язковою для застосування в силу ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санацією.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується, що обраний позивачем спосіб захисту свого права, а саме, вимога про скасування рішення комісії відповідача, відповідає способом, встановленим законодавством.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не вірно визначено період нарахування електричної енергії, а тому, незважаючи на доведеність правопорушення, підставою (навіть єдиною) недійсності такого рішення може бути його невідповідність приписам законодавства (в тому числі, розрахунок за невірний період, який означає покладення в основу розрахунку неправильних вихідних даних), що є підставою для скасування такого рішення, а тому позовні вимоги правомірно задоволені судом.

Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема у своїх постановах від 20.06.2013 року у справі №23/5005/780/2012, від 20.06.2013 року у справі №6/5005/10803/2012, від 03.02.2014 року у справі №2/5005/6944/2012, від 12.11.2014 року у справі № 910/2132/14.

Щодо посилання скаржника на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року та постанову Вищого господарського суду України по справі № 9/257/06, як на судову практику з аналогічних правовідносин, щодо розрахунку суми штрафу за недовраховану унаслідок порушення споживачем - готелем «Заводу «Екватор» Правил користування електричною енергією виходячи з семиденного робочого часу, колегія суддів апеляційного господарського суду не приймає до уваги, оскільки, при розгляді даної справи суд виходив з того, готель «Заводу «Екватор» працює цілодобово сім днів на тиждень та є житловим приміщенням. Натомість, у даній справі № 910/12710/14 споживач - Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» є вищим навчальним закладом, який у відповідності до Правил внутрішнього розпорядку вказаного навчального закладу встановлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а не сім днів на тиждень, як зазначає відповідач, а отже здійснення розрахунку при таких вихідних даних є помилковим та незаконним.

Враховуюче зазначене, колегія суддів вважає, що при визначенні кількості днів у періоді, за який здійснено нарахування санкцій, ПАТ «Київенерго» порушено приписи абзацу 2 пункту 2.9 Методики, що призвело до прийняття незаконного рішення, а твердження скаржника щодо невірного тлумачення судом положень Методики спростовуються дійсними обставинами справи та доказами, які були повно та всебічно досліджені судом першої інстанції та за результатами прийнято законне, обґрунтоване рішення.

До того ж, судом апеляційної інстанції враховано, що у відповідності до листа - повідомлення Солом'янського районного управління МВС України від 04.11.2015 року, заяв (скарг) мешканців будинку № 4 по вул. Виборзькій (вул. Виборзька, між будинками 2 та 6) та мешканців сусідніх будинків або інших громадян щодо порушення правил тиші та проведення будівельних робіт у вихідні, святкові та неробочі дні за період 01 жовтня 2013 по 07 квітня 2014 року згідно бази даних ІІПС «АРМОР» Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві зареєстрованими не значаться.

Із зазначеного можна зробити висновки, що у вихідні, святкові та неробочі дні по вул. Виборзькій, 4 (між будинками 2 та 6) будівельні роботи не проводились. Вказаний висновок не спростований відповідачем по справі ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Крім того, при розгляді даної справи, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що у даній справі № 910/12710/14 предметом розгляду є оскарження рішення структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго», оформлене протоколом № 557 від 05.06.2014 року, а не стягнення штрафних санкцій за недовраховану унаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, де суд може змінити та встановити належну до стягнення суму штрафу.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі ПАТ «Київенерго», на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими є таким, що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «Київенерго», слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року у справі № 910/12710/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року у справі № 910/12710/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12710/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.І. Лобань

Судді Р.В. Федорчук

А.Г. Майданевич

Дата підписання 17.11.2015 року