КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" листопада 2015 р. Справа №910/541/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Мартюк А.І.

Яковлєва М.Л.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Прокуратури міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.10.2015

у справі № 910/541/15-г (суді: Спичак О.М.,

Андреїшина І.О., яковенко А.В.)

за позовом Заступника прокурора Шевченківського району

м. Києва в інтересах держави в особі:

1. Київської міської ради

2. Департаменту комунальної власності

м. Києва виконавчого органу Київської міської

ради (Київської міської державної

адміністрації)

до відповідачів: 1. Шевченківської районної у м. Києві

ради

2.Акціонерного товариства відкритого типу

"Компанія "Д.І.Б."

3.Товариства з обмеженою відповідальністю

"Дім на Пушкінській"

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів:

1.Приватний нотаріус Київського міського

нотаріального округу Петрова Світлана

Миколаївна

2. Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк"

Треті особі, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивачів:

3. Управління охорони культурної спадщини

виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

4. Департамент культури виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської

державної адміністрації) в особі Управління

збереження історичного середовища та охорони

об'єктів культурної спадщини

Про визнання недійсним рішення, договорів купівлі-

продажу, визнання незаконними та скасування

свідоцтв про право власності, визнання права

власності та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Шевченківського району міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради (позивач-1), Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивач-2) з позовом до Шевченківської районної у місті Києві ради (відповідач-1), Акціонерного товариства відкритого типу "Компанія Д.І.Б." (відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській", в якому просив:

- визнати недійсним рішення Старокиївської районної ради народних депутатів міста Києва від 04.02.1998 № 202 "Про передачу у власність АТВТ "Компанія Д.І.Б." будинків № 35-А, № 35-Б, № 37-А, № 37-Б по вул. Пушкінській у м.Києві, які підлягають реконструкції";

- визнати незаконними та скасувати свідоцтва про право власності на житлові будинки від 02.09.1998, що розташовані у м.Києві по вул. Пушкінській, № 35-А, № 35-Б, № 37-А, № 37-Б, видані 02.09.1998 Акціонерному товариству відкритого типу "Компанія Д.І.Б.";

- визнати недійсним договір купівлі - продажу будинку № 35-А по вул. Пушкінській у м.Києві, укладений 10.06.2010 між Акціонерним товариством відкритого типу "Компанія Д.І.Б." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській";

- визнати недійсним договір купівлі - продажу будинку № 35-Б по вул. Пушкінській у м.Києві, укладений 10.06.2010 між Акціонерним товариством відкритого типу "Компанія Д.І.Б." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській";

- визнати недійсним договір купівлі - продажу будинку № 37-А по вул. Пушкінській у м.Києві, укладений 10.06.2010 між Акціонерним товариством відкритого типу "Компанія Д.І.Б." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській";

- визнати недійсним договір купівлі - продажу будинку № 37-Б по вул. Пушкінській у м.Києві, укладений 10.06.2010 між Акціонерним товариством відкритого типу "Компанія Д.І.Б." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській";

- визнати право комунальної власності м.Києва на будинки № 35-А, № 35-Б, № 37-А, № 37-Б по вул. Пушкінській у м.Києві;

- витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській" у комунальну власність територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради будинки № 35-А, № 35-Б, № 37-А, № 37-Б по вул. Пушкінській у м.Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 №910/541/15-г в задоволенні позовних вимог відмовлено як заявлених необґрунтовано.

Не погодившись з прийнятим Рішенням, Прокурор міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати Рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 №910/541/15-г та прийняти нове судове рішення, за яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вказана апеляційна скарга не приймається колегією суддів до розгляду та повертається, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на момент звернення Прокурором з даною апеляційною скаргою - 29.10.2015 (що вбачається з відбитку поштового штемпеля на оригіналі конверту), правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України „Про судовий збір" в редакції від 01.09.2015.

Відповідно до ЗУ „Про судовий збір" від 01.09.2015 органи прокуратури починаючи з 01.09.2015, позбавлені пільг щодо сплати судового збору, оскільки їх виключено з переліку суб'єктів, що звільняються від його сплати під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Статтею 4 названого Закону встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, тоді як за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В свою чергу, Прокурором при зверненні з даною апеляційною скаргою не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування наведеного Клопотання Прокурором зазначено, що відповідних видатків на сплату органами прокуратури судового збору державою не передбачено. В якості доказу відсутності коштів прокурор надав копію кошторису прокуратури міста Києва, копію Листа від 16.10.2015 № 18-157 вих-15 та копію Листа - запиту до ГУ Державного казначейства України у м. Києві від 23.10.2015 № 05/2/3-153 щодо надання інформації про наявність чи відсутність коштів на рахунках прокуратури міста Києва для сплати судового збору. При цьому, прокурором зазначено, що на час направлення скарги до апеляційного господарського суду відповідь на вказаний Лист - запит не надійшла.

На думку Прокурора, вказані обставини є належною підставою для відстрочення йому сплати судового збору у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід зазначити, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7 зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Колегія суддів зазначає, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого зі змісту клопотання прокуратури не вбачається.

Крім того, відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, всупереч вимогам ст.33 ГПК України прокурором не надано жодних доказів як на підтвердження того, що необхідні бюджетні чи позабюджетні кошти можуть бути реально виділені протягом періоду ймовірної граничної відстрочки, а саме в межах двохмісячного терміну розгляду апеляційної скарги, передбаченого ст. 102 ГПК України, що власне і могло би бути суттєвою передумовою для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові вищого господарського суду України від 02.11.2015 № 910/3740/13.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (аналогічна позиція викладена в Постанові Вищого господарського суду України від 05.03.2014 по справі № 902/1266/13).

Окремо, колегія суддів враховує і той факт, що позов у даній справі подано прокурором в інтересах держави з визначенням органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а саме Київської міської ради та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), які є суб'єктами владних повноважень. Таким чином названі органи державної влади мають безперешкодне право оскаржити судове рішення місцевого господарського суду у разі непогодження з ним (зі сплатою судового збору у встановленому законом порядку та розмірі та/або поданням обґрунтованого належними доказами клопотання про його відстрочення, звільнення, тощо).

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на значну суму судового збору, а також недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору, клопотання Прокурора про відстрочення йому сплати судового збору відхиляється, а апеляційна скарга Прокуратури міста Києва на вищезазначене Рішення місцевого суду не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивача Прокуратури міста Києва на Рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 №910/541/15-г повернути без розгляду з доданими матеріалами на 27 (двадцяти семи) аркушах з конвертом.

Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді А.І. Мартюк

М.Л. Яковлєв