Р І Ш Е Н Н Я

11 листопада 2015 року Справа № 913/783/15

Провадження №19/913/783/15

За позовом Приватного підприємства «БУДІВЕЛЬНИК-РАН», м.Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Кремінна-комунсервіс», м.Кремінна Луганської області

про стягнення 139689 грн. 42 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання помічник судді Антонова І.В.

представники не викликалися

Суть спору: про стягнення з відповідача боргу у сумі 110134 грн. 75 коп., пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у сумі 26680 грн. 35 коп. та 3 % річних у сумі 2874 грн. 32 коп. за договором поставки будівельних матеріалів від 01.01.2013 № 15 (з урахуванням заяви позивача за листом від 04.11.2015 № 0411/15, якою фактично позовні вимоги збільшені).

У відповідності до розпорядження керівника апарату суду від 05.10.2015 № 99-р призначено повторний автоматичний розподіл цієї справи з метою заміни судді та з підстав, зазначених у розпорядженні, суддю Косенко Т.В. замінено на суддю Зюбанову Н.М.

Згідно до п. 3.8. постанови пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі зміни складу суду перебіг строку вирішення спору починається спочатку.

Зі змісту позову вбачається, що позивач невірно визначив загальну ціну позовних вимог у розмірі 151705 грн. 54 коп., оскільки згідно прохальної частини позову та його розрахунку до стягнення заявлено 135705 грн. 54 коп. Тому заяву позивача за листом від 04.11.2015 № 0411/15 з вимогами про стягнення 139689 грн. 42 коп. суд оцінив, як таку, що збільшує позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані сторонами документи, суд дійшов до наступного.

Так, між приватним підприємством Будівельник-РАН (постачальник, позивач) та ОСОБА_1 підприємством Кремінна-комунсервіс (покупець відповідач) 01.01.2013 був укладений договір поставки № 15, за умовами якого постачальник зобовязався поставляти (передавати) товар у власність покупця, а покупець зобовязався прийняти вказаний товар і сплатити за нього на умовах договору (п.1.1 договору).

Згідно п. 2.2 договору сторони визначили, що загальна вартість договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії товару за всіма видатковими накладними.

За умовами п. 3.1 договору розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковій формі не пізніше 5 календарних днів з дати фактичного отримання товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного договору поставки позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується накладними № РН-0082469 від 24.11.2014 на суму 13053 грн. 59 коп., № РН-0082511 від 01.12.2014 на суму 52366 грн. 73 коп., № РН-0082551 від 19.12.2014 на суму 9751 грн. 86 коп., № РН-0082364 від 07.10.2014 на суму 13170 грн. 13 коп., № РН-0082482 від 03.02.2015 на суму 35993 грн. 62 коп., з належними відмітками особи про його одержання у відповідності до оформлених довіреностей №№ 9, 58, 94. 95, 80.

Відповідач отриманий товар оплатив частково, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 110134 грн. 75 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідач проти існування боргу не заперечив та подав клопотання про зменшення пені за листом від 05.10.32015 № 628.

Як свідчать матеріали справи, у ході її розгляду позивач подав заяву про збільшення додаткових вимог по пені та 3% річних, яку прийнято судом, оскільки при зверненні до суду судовий збір був позивачем зайве сплачений та докази надіслання копії цієї заяви надані до справи.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір № 15 від 01.01.2013 є договором поставки, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч. 1 ст. 712 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки поставку товару позивачем відповідачу підтверджено матеріалами справи, про що вказано вище, суд встановлює факт прострочення його сплати відповідачем на суму 110134 грн. 75 коп. за видатковими накладними № РН-0082469 від 24.11.2014 на суму 7049 грн. 00 коп., № РН-0082511 від 01.12.2014 на суму 50366 грн. 00 коп., № РН-0082551 від 19.12.2014 на суму 3556 грн. 00 коп., № РН-0082364 від 07.10.2014 на суму 13170 грн. 13 коп., № РН-0082482 від 03.02.2015 на суму 35993 грн. 62 коп.

Приписами ст. 530 ЦК України, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 110134 грн. 75 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивачем заявлені 2874 грн. 32 коп. 3 % річних (за період з 07.12.2014 по 03.11.2015), які стягуються судом також у повній сумі.

Відповідальність покупця за несвоєчасну оплату товару передбачена сторонами п. 6.2 договору у вигляді пені у розмірі 1% від вартості неоплаченої в строк партії товару за кожний день прострочення. Позивач належним чином розрахував пеню, виходячи з облікової ставки НБУ на суму 26680 грн. 35 коп., втім, до стягнення підлягає 6000 грн. 00 коп. пені, оскільки господарський суд задовольняє обґрунтоване клопотання відповідача на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України. Так, відповідач є підприємством комунальної сфери господарства, заборгованість перед яким зі сторони міської ради складає 188 тис. грн., існування заборгованості по заробітній платі, недоїмці по страхових внесках, штрафних санкціях також підтверджена документально.

За вказаних обставин позов задовольняється частково на суми 110134 грн. 75 коп. боргу, 6000 грн. 00 коп. пені та 2874 грн. 32 коп. 3% річних. В задоволенні решти вимог по пені слід відмовити.

Судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Також позивачу підлягає до повернення 180 грн. 24 коп. судового збору, оскільки при зверненні до суду ним зайве сплачено 240 грн. 00 коп. судового збору, з яких 59 грн. 76 коп. враховані за заяву про збільшення позовних вимог на 3983 грн. 88 коп.

При цьому суд розяснює позивачу, що у відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням сторони, що за матеріалами справи буде зроблено після його подання за відповідною ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83 п. 3, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов ПП Будівельник-РАН, м. Сєвєродонецьк Луганської області до КП Кремінна-комунсервіс, м.Кремінна Луганської області про стягнення 139689 грн. 42 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Кремінна-комунсервіс, м. Кремінна Луганської області, пров. Бульварний, б. 4, ідент. код 37796267 на користь Приватного підприємства Будівельник-РАН, м. Сєвєродонецьк Луганської області,вул. Богдана Ліщини, б. 45, ідент. код 33164267 заборгованість в сумі 110134 грн. 75 коп., 2874 грн. 32 коп. 3% річних, 6000 грн. 00 коп. пені та судовий збір у сумі 2095 грн. 34 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.11.2015.

Суддя Н.М.Зюбанова

Надр. 3 примірники:

1-до справи

2-позивачу: 93400, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, вул.Богдана Ліщини, б.45(простою)

3- відповідачу: 92900, Луганська обл., м.Кремінна, пров.Бульварний, б.4(простою)

Вих. №

2

16.11.2015