РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Справа № 918/220/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Демянчук Ю.Г.

при секретарі судового засідання: Новоселецький І.А.

за участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

заявника: представник не з'явився

боржника: представник не з'явився

арбітражного керуючого: Шутка Я.С.

кредитора: ПАТ "Промінвестбанк" - Миронюк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу кредитора - Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.09.15р. у справі № 918/220/14 (суддя Церковна Н.Ф.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Денір"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області у справі №918/220/14 від 30.09.15р. звільнено арбітражного керуючого Шутку Я.С. від повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Денір" за його заявою. В заяві арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. про участь у справі відмовлено. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Денір" арбітражного керуючого Михайловського С.В., який має свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №413 від 22.03.2013р. Зобов'язано арбітражного керуючого Шутку Я.С. передати в десятиденний строк з дня винесення даної ухвали ліквідатору Михайловському С.В. бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута. Продовжено термін ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Денір" до 27.02.2016р. Зобов'язано ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Денір" здійснювати свої повноваження у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та після завершення ліквідаційної процедури подати господарському суду звіт та ліквідаційний баланс, звіт про оплату послуг та витрат для затвердження.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що належних доказів, які б свідчили про неналежне виконання арбітражним керуючим Шуткою Я.С. обов'язків ліквідатора боржника суду не надано, тому скарга ПАТ "Полтава-банк" на дії (бездіяльність) ліквідатора боржника задоволенню не підлягає. Судом першої інстанції встановлено, що Шуткою Я.С. вжито заходи щодо виявлення майнових активів банкрута та стягнення дебіторської заборгованості, що підтверджується документами, а саме довідками відповідних реєструючих органів, постановою Вищого адміністративного суду України від 09.12.2014р. по справі №К/9991/95614/11. Крім того, 29.09.2015р. на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Денір" одноголосно прийнято рішення про прийняття до відома звіту ліквідатора про роботу. Разом з тим, за весь час ліквідаційної процедури від комітету кредиторів жодних заперечень чи зауважень на дії/бездіяльність ліквідатора до суду не надходило. Що ж стосується відмови в заяві арбітражному керуючому Тихончук Л.Х. про участь у справі та призначення ліквідатором ТОВ "Денір" арбітражного керуючого Михайловського С.В., то місцевим господарським судом враховано той факт, що на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Денір" 29.09.2015р. одноголосно прийнято рішення про призначення ліквідатором боржника Михайловського С.В., а також той факт, що арбітражним керуючим Тихончук Л.Х. не додано до заяви всіх документів, зокрема відомостей щодо завантаження (кількість справ в яких арбітражний керуючий бере участь), що має значення для ефективної роботи арбітражного керуючого. Стосовно продовження терміну ліквідаційної процедури до 27.02.2016р., то господарським судом Рівненської області враховано положення ч. 6 ст. 45, 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та враховано необхідність вчинення додаткових заходів передбачених цим законом.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Полтава-банк" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 30.09.15р. у справі 918/220/14 в частині розгляду скарги ПАТ "Полтава-банк" на бездіяльність ліквідатора ТОВ "Денір" арбітражного керуючого Шутки Ярослава Степановича та визнати неналежне виконання ним обов'язків ліквідатора ТОВ "Денір".

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування ухвали суду першої інстанції, посилається на те, що в установлений статтею 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк, тобто 12 місяців, Шутка Я.С. не закінчив ліквідаційну процедуру, цей факт судом залишено поза увагою. Крім того, арбітражним керуючим Шуткою Я.С. не вжито достатніх заходів щодо пошуку холодильного обладнання, яке було у власності ТОВ "Денір", не вжито достатніх заходів щодо отримання дебіторської заборгованості ТОВ "Денір" в розмірі 600 000 грн. А твердження Шутки Я.С. у звіті про те, що рішення про повернення вказаної дебіторської заборгованості у 2016 році документально не підтверджене. Апелянт також звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази виконання Шуткою Я.С. вимог ч. 9 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме щодо надання звітів комітету кредиторів про свою діяльність не рідше одного разу на місяць. Вказує, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі безпідставно зазначено, що комітетом кредиторів 29.09.2015р. було прийнято звіт Шутки Я.С. до уваги, так як комітет заслухав звіт, але прийняття звіту до уваги не означає згоду комітету з тим, що Шутка Я.С. належним чином виконав свою роботу. Крім того, у протоколі засідання комітету кредиторів від 29.09.2015р. вказано, що комітет кредиторів має претензії до Шутки Я.С. Враховуючи викладене, апелянт вважає, що висновок господарського суду Рівненської області про те, що ПАТ "Полтава-банк" не довів факт неналежного виконання обов'язків ліквідатора Шуткою Я.С. є необґрунтованим.

Арбітражний керуючий - Шутка Ярослав Степанович - подав заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить суд ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.09.15р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених у запереченні.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство не скористалися правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності ч. 2 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового акту.

Інші учасники (чи їх повноважні представники) провадження у справі про банкрутство, в тому числі арбітражний керуючий Михайловський С.В. у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал суду, а. с. 51-53, 55-56, 61).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Норма статті 22 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що брати участь в господарських засіданнях - це право, а не обов'язок сторін.

Оскільки, явка представників учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання обов'язковою не визнавалася, учасники провадження у справі про банкрутство, що не з'явилися у судове засідання 09.11.2015р. були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення її розгляду до суду не надходило, крім того, арбітражний керуючий - Шутка Я.С. та представник ПАТ «Промінвестбанк» - Миронюк Є.В. вважають за можливе розгляд апеляційної скарги за відсутності скаржника та інших учасників провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників учасників провадження у справі про банкрутство, які не з'явилися.

У судовому засіданні 09.11.2015 р. арбітражний керуючий - Шутка Я.С. та представник ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - Миронюк Є.В. заперечили доводи та вимоги апеляційної скарги, надали пояснення в обґрунтування своїх позицій. Ухвалу, прийняту судом першої інстанції, вважають законною та обґрунтованою, такою, що прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, тому просили суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення арбітражного керуючого Шутку Я.С. та представника ПАТ «Промінвестбанк» Миронюка Є.В. , розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.09.15р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ч.2 ст. 101 ГПК України).

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, колегією суддів апеляційної інстанції взято до уваги наступне.

На підставі частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу (далі по тексту - ГПК) України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту також - Закон про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Рівненської області від 27.08.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Денір" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Шутку Я С.

Господарський суд Рівненської області розглянув заяву арбітражного керуючого Шутки Я.С. від 22.07.2015р. №88/15 про звільнення останнього від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Денір" та скаргу ініціюючого кредитора на дії (бездіяльність) ліквідатора боржника, яка надійшла до суду 02.09.2015р., за результатами розгляду яких прийнято рішення виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 11 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Шуткою Я.С. на виконання вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та постанови суду від 27.08.2014р., вжито заходи щодо виявлення майнових активів банкрута та стягнення дебіторської заборгованості, що підтверджується документами, долученими арбітражним керуючим до матеріалів справи.

29.09.2015р. на засіданні комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Денір» одноголосно прийнято рішення прийняти до відома звіт ліквідатора про роботу.

Місцевим господарським судом зазначено, що ліквідаційна процедура відкрита з 27.08.2014р. За весь час ліквідаційної процедури від комітету кредиторів жодних заперечень чи зауважень на дії/бездіяльність ліквідатора до суду не надходило.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги, арбітражний керуючий Шутка Я.С. зазначив, стосовно заставного майна - холодильного обладнання.

Холодильне обладнання (комплект насосного обладнання, холодильних трубопроводів) перебуває в заставі ПАТ «Промінвестбанку» та фактично перебуває до цього часу в приміщенні фізичної особи у м. Рівне по вул. Робітничій, 5. Однак, в період проведення ліквідаційної процедури ідентифікувати дане майно не має можливості так як відсутнє будь яке маркування та первинні бухгалтерські документи на дане майно. Під час огляду холодильного обладнання за участю арбітражного керуючого Шутки Я.С. разом із представником банкрута та у присутності представника ПАТ "Промінвестбанк" було виявлено холодильне обладнання іншого виробника іншого маркування, а не те майно, яке зазначено в переліку до Договору застави. На наявному холодильному обладнанні відсутня повністю нумерація обладнання, а маркування не співпадає із фактично виявленим холодильним обладнанням. На зборах кредиторів вирішено, що встановлення наявності заставного майна потребує спеціальних знань, тобто проведення експертизи за рахунок коштів заставодержателя ПАТ «Промінвестбанк» та призначення експерта.

Станом на день прийняття оспорюваної ухвали, а так само проведення судового засідання судом апеляційної інстанції експертиза проведена не була. Заставодержатель не організував її проведення. Окрім того власник нерухомого майна у м.Рівне по вул. Робітничій, 5, де перебуває спірне майно, повідомив, що проведення експертизи можливе тільки за наявності рішення суду. Як заставний кредитор, ПАТ «Промінвестбанк» не має жодних претензій до арбітражного керуючого Шутки Я.С. стосовно даного майна.

В судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду з'ясовано, що арбітражним керуючим вжито заходів щодо виявлення дебіторської заборгованості та стягнення її на користь банкрута.

Так Вищим адміністративним судом України в грудні місяці 2014 року, після звернення із заявою арбітражного керуючого Шутки Я.С. про тривале зволікання із розглядом касаційної скарги, розглянуто справу № 2-а-9588/08/1770 (касаційне провадження К/9991/96614/11) ТОВ «Денір» до Рівненської ДПІ про повернення ПДВ в сумі більш як 600 тисяч грн. Постановою ВАСУ від 09.12.14р. у справі 2-а-9588/08/1770 залишено без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду виданий виконавчий лист, який Головним Управлінням ДКСУ в Рівненській області передано на виконання в Державну казначейську Службу України для виконання, відповідно до нормативних документів держказначейства.

Звітність ПАТ «Полтава Банк», як кредитору у даній справі, арбітражним керуючим Шуткою Я.С. подавалась щомісячно як у вигляді звітів ліквідатора, так і у вигляді актів виконаних робіт, що змістом є звіт про виконану роботу ліквідатора за місяць.

Відтак безпідставним є твердження скаржника, що звіти кредитору не подавались.

Як з'ясовано судом апеляційної інстанції, так і судом першої інстанції, інших доказів, які б свідчили про неналежне виконання арбітражним керуючим Шуткою Я.С. обов'язків ліквідатора боржника суду не надано, а відтак скарга Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк" на дії (бездіяльність) ліквідатора боржника є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора за його заявою.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що арбітражний керуючий має право на подання заяви про звільнення від виконання своїх повноважень, місцевим господарським судом було правомірно задоволено заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шутки Я.С. та звільнено його від виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Денір».

Враховуючи необхідність подальшого здійснення дій та заходів по завершенню ліквідаційної процедури у даній справі, суд першої інстанції визнав за необхідне визначити кандидатуру арбітражного керуючого для заміни ліквідатора у даній справі.

Відповідно до господарського суду Рівненської області надійшли заяви арбітражних керуючих Тихончук Л.Х. та Михайловського С.В. про участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Частиною 8 статті 26 Закону про банкрутство передбачено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

Під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно.

Відхилення господарським судом запропонованих кандидатур арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та призначення іншого арбітражного керуючого повинно бути вмотивованим.

29.09.2015р. на засіданні комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Денір" одноголосно прийнято рішення призначити ліквідатором боржника Михайловського С.В.

Господарським судом Рівненської області було досліджено відомості надані арбітражними керуючими Михайловським С.В. та Тихончук Л.Х.

З відомостей наданих арбітражним керуючим Михайловським С.В. вбачається, що останній має вищу юридичну освіту, практичний досвід роботи з 2010 р. до цього часу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 97 Закону про банкрутство арбітражний керуючий пройшов підвищення кваліфікації. У відповідності до ст. 110 Закону про банкрутство Михайловським С.В. укладено Договір страхування професійних ризиків арбітражних керуючих. Апеляційний округ, по якому працює Михайловським С.В. - Рівненський та Львівський. Кількість справ в яких арбітражний керуючий бере участь - п'ять. Порушень у діяльності арбітражного керуючого не має. Брав участь в семінарах "Судова практика та правові позиції щодо застосування нового законодавства України про банкрутство", "Новели та практика застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Окрім того, управління боржником не здійснював, не є заінтересованою особою стосовно боржника та не належить до жодної з категорії осіб, зазначених у частині другій ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". На підтвердження вказаних відомостей Михайловським С.В. долучено до заяви копії свідоцтва Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №413 від 22.03.2013р., диплому спеціаліста ВС №278485535 від 01.07.2005р. виданого Волинським державним університетом імені Лесі Українки, акту органу юстиції щодо планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №18 від 04.11.2014р., свідоцтв № 11 від 01.11.2013р., №926 від 24.05.2015р. видані Центром перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції Міністерства юстиції України, сертифікати про участь в семінарах від 14.06.2013р., 20.12.2013р., договору страхування професійних ризиків арбітражних керуючих №030002 - 15100713 від 15.01.2015р.

Відповідно до відомостей наданих арбітражним керуючим Тихончук Л.Х. остання має дві вищі освіти - економічна та юридична, практичний досвід роботи (в т.ч. на керівних посадах) з 2002 р. до цього часу. У відповідності до ст. 110 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Тихончук Л.Х. укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого. Арбітражному керуючому Тихончук Л.Х. присвоєно п'ятий рівень кваліфікації. Апеляційний округ, по якому працює Тихончук Л.Х. - Рівненський. Згідно ст. 97 Закону про банкрутство арбітражний керуючий пройшов підвищення кваліфікації. Під обмеження визначені ст. 114 Закону банкрутство арбітражний керуючий Тихончук Л.Х. не підпадає. Водночас, на підтвердження інформації вказаної Тихончук Л.Х. до заяви додано лише копію свідоцтва Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №248 від 02.04.2013р., договору страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого № СО-15-0445-21-1 від 08.04.2015р та лист Міністерства юстиції України №132-33/565 від 18.07.2014р. про присвоєння кваліфікаційного рівня. Разом з тим, Тихончук Л.Х. не надано, зокрема, відомостей щодо завантаження останньої (кількість справ в яких арбітражний керуючий бере участь), що має значення для ефективної роботи арбітражного керуючого.

Провівши аналіз наданих арбітражними керуючими відомостей та документів, місцевим господарським судом призначено ліквідатором ТОВ "Денір" арбітражного керуючого Михайловського С.В.

У цій частині ухвала учасниками провадження у справі про банкрутство у апеляційному порядку окремо не оскаржувалася.

За приписами ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом. Під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Згідно ч. 3 ст. 40 Закону про банкрутство, ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Закону про банкрутство, у разі якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи боржника і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній господарським судом юридичній особі, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів боржника за рахунок отриманих активів. Ліквідатор у разі потреби передавання активів боржника, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації, в управління іншій юридичній особі погоджує кандидатуру такої особи з комітетом кредиторів та звертається до господарського суду з відповідним клопотанням.

У відповідності до ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Отже, виходячи з системного аналізу положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема ст.ст. 37, 45, 46, якими визначено поняття ліквідації, підстав та порядку її завершення, відповідно до яких, ліквідація банкрута це припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів шляхом продажу його майна, і яка закінчується не спливом строку ліквідаційної процедури, а завершенням продажу майна банкрута, завершенням розрахунків з кредиторами, затвердженням звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення юридичної особи-банкрута.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також необхідність вчинення додаткових заходів передбачених Законом про банкрутство, зокрема, реалізації майна банкрута і розрахунку з кредиторами, для належного завершення ліквідаційної процедури банкрута, місцевий господарський суд обґрунтовано продовжив строк ліквідаційної процедури банкрута на 6 місяців до 27.02.2016р.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені Публічним акціонерним товариством "Полтава-банк" в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105 , 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтава-банк" від 12.10.15р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року у справі №918/220/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали оскарження у справі №918/220/14 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демянчук Ю.Г.