РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2015Справа №910/26118/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Просто-страхування»
доПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
простягнення 45500 грн. 33 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Крашеніннікова М.І. -представник за довіреністю № 851/2014 від 24.12.2014;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 45500 грн. 33 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Hyundai, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2825172, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 порушено провадження у справі № 910/26118/15 та справу призначено до розгляду на 23.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладено розгляд справи на 06.11.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 06.11.2015 подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по справі; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 06.11.2015 не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 807.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 06.11.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки № 65593969 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, та постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 26.06.2015 у справі № 761/16886/15-п (провадження № 3/761/3169/2015), яка набрала законної сили 07.07.2015, встановлено, що 09.06.2015 ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Hyundai, державний номер НОМЕР_2, порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху України та не пропустив на перехресті рівнозначних доріг автомобіль Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів, що призвело до їх пошкодження.

Вищевказаною постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.06.2015 у справі № 761/16886/15-п (провадження № 3/761/3169/2015) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

03.10.2014 між Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» (страхувальник) та Представництвом «Тайко Електронікс Райхем ГМБХ» (страхувальник) укладено Договір № 1401645 серії ПКС «Просто-Каско Плюс», яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодонабувача), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, перелік яких наведено у Додатку № 1 до Договору, серед яких вказано транспортний засіб Volkswagen, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.15 Договору строк його дії встановлено з 06.10.2014 до 05.10.2015 (включно).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту № 2359/107999 з оцінки транспортного засобу від 15.06.2015, складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 16472/14 від 22.05.2014), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Ез = 0,00, становить 45870 грн. 29 коп. (разом з ПДВ).

Згідно з рахунком технічного обслуговування № 33317 від 15.06.2015, складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на підставі ремонтної калькуляції НОМЕР_1 від 15.06.2015 (за допомогою ліцензійного програмного забезпечення Audatex), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, становить 45500 грн. 33 коп. (разом з ПДВ).

Судом встановлено, що наведені у ремонтній калькуляції НОМЕР_1 від 15.06.2015 роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тими пошкодженнями автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, що зазначені у первинній довідці ДАІ, складеній за обставинами ДТП та виданій Відділом ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Згідно зі страховим актом № 107999 від 23.06.2015, складеним позивачем, загальний розмір страхового відшкодування за Договором № 1401645 серії ПКС «Просто-Каско Плюс» від 03.10.2014 становить 45500 грн. 33 коп., на підставі якого та заяви на виплату/доплату страхового відшкодування від 11.06.2015 позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 45500 грн. 33 коп. на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (СТО), що підтверджується платіжним дорученням № 9395 від 23.06.2015, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyundai, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2825172 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 0 грн. 00 коп. (відповідно до електронного витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, долученого позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що 16.07.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування на суму 45500 грн. 33 коп. (вих. № 04-3656 від 14.07.2015) за Полісом АЕ/2825172, яка була отримана відповідачем 20.07.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 310, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Доказів сплати страхового відшкодування за Полісом АЕ/2825172 відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyundai, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2825172, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Hyundai, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АЕ/2825172).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку-фактури СТО.

Суд приходить до висновку, що проведення оцінки суб'єктом оціночної діяльності завданої шкоди є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Так, судом встановлено, що відповідно до Звіту № 2359/107999 з оцінки транспортного засобу від 15.06.2015, складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Ез = 0,00 становить 45870 грн. 29 коп. (разом з ПДВ).

Згідно з рахунком технічного обслуговування № 33317 від 15.06.2015, складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на підставі ремонтної калькуляції НОМЕР_1 від 15.06.2015 (за допомогою ліцензійного програмного забезпечення Audatex), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, становить 45500 грн. 33 коп. (разом з ПДВ).

Суд приймає до уваги рахунок технічного обслуговування № 33317 від 15.06.2015 на суму 45500 грн. 33 коп., оскільки він визначає фактичну вартість ремонту на СТО, яка є, зокрема, меншою ніж та, яка встановлена у Звіті № 2359/107999 з оцінки транспортного засобу від 15.06.2015 (який є лише попереднім оціночним документом).

Водночас, суд зазначає, що відповідач не позбавлений був права у випадку непогодження із визначеною позивачем вартістю відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, скласти власний звіт про оцінку вартості ремонту (відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2825172 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 45500 грн. 33 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (45500 грн. 33 коп.) з урахуванням франшизи за Полісом АЕ/2825172 у розмірі 0 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 45500 грн. 33 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код: 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код: 24745673) грошові кошти у розмірі 45500 (сорок п'ять тисяч п'ятсот) грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 11.11.2015

Суддя І.М. Отрош