ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015 Справа № 917/1965/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс", 39600, м. Кременчук, вул. 1905 року, 32

До відповідача ОСОБА_1 пологовий будинок м. Кременчука Полтавської області, 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Цюрупи, 20/3

Про стягнення 30 595,72 грн., з яких 17 348,00 грн. - заборгованість відповідача за отримані послуги в розрізі умов Договору № УБ/11/06/06-31А про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 01.06.2011 р., 12 835,79 грн. - інфляційні нарахування та 411,93 грн. - 3 % річних

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: ОСОБА_2 (див. протокол судового засідання);

від відповідача: ОСОБА_3 (див. протокол судового засідання).

Суть спору: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" про стягнення з ОСОБА_1 пологового будинку м. Кременчука Полтавської області 30 595,72 грн., з яких 17 348,00 грн. - заборгованість відповідача за отримані послуги в розрізі умов Договору № УБ/11/06/06-31А про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 01.06.2011 р., 12 835,79 грн. - інфляційні нарахування та 411,93 грн. - 3 % річних.

Позивач на позовних вимогах наполягає у повному обсязі за мотивами позовної заяви.

Відповідач позов в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 17 348,00 грн. визнає за мотивами відзиву на позовну заяву № 327 від 30.09.2015 року (вх. № 14434 від 05.10.2015 року). Крім цього, останній просить суд відмовити у стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності відповідно до приписів статті 258 Цивільного кодексу України.

Позивач проти вказаного клопотання заперечує клопотанням № 01-05/815 від 05.10.2015 року (вх. № 14590 від 06.10.2015 року), оскільки 3 % річних та інфляційні нарахування не є штрафною санкцією.

Суд відмовляє відповідачеві у клопотанні про застосування строку позовної давності до вимог щодо стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань за мотивуванням, викладеним нижче.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

01.06.2011 р. між Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" (управитель) та ОСОБА_1 пологовим будинком м. Кременчука Полтавської області (споживач) укладено Договір № УБ/11/06/06-31А про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (далі - Договір, а. с. 13-14), предметом якого є забезпечення управителем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, освітлення місць загального користування, поточний ремонт конструктивних елементів тощо) у будинку № 14 по вул. Київській, а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом, відповідно до загальної площі приміщення 542,8 м. кв., в строки та на умовах, передбачених договором.

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне :

- невідємною частиною договору є копія рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на послуги, що додається до договору (п. 1.2 Договору);

- розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становить 867,40 грн. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше останнього числа поточного місяця. Розмір місячної оплати послуг може змінюватися на підставі рішення органу місцевого самоврядування до закінчення строку дії договору шляхом укладення між сторонами додаткових угод (п. 1.4, 2.1, 8.1 Договору);

- за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі, встановленому чинним законодавством (п. 2.4 Договору);

- цей Договір укладається на невизначений строк та набирає чинності з 01.06.2011 року (п. 7.1 Договору).

Управителем зобовязання виконуються по договору належним чином, претензій від замовника не надходило. За даними позивача в порушення умов договору відповідач свої зобовязання з оплати отриманих послуг за період 0 01.12.2013 року по 01.08.2015 року виконував частково та з порушенням умов договору, заборгованість у сумі 17 348,00 грн. не сплатив.

03.08.2015 року позивач направив відповідачу претензію № 01-06/609 на суму 17 348,00 грн., у якій просив сплатити суму заборгованості у встановлений законодавством термін та погодити акт звірки взаємних розрахунків (а. с. 18). Будь - якого реагування на вказану претензію позивач не отримав, заборгованість відповідачем не сплачена.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 30 595,72 грн., з яких 17 348,00 грн. - заборгованість відповідача за отримані послуги в розрізі умов Договору № УБ/11/06/06-31А про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 01.06.2011 р., 12 835,79 грн. - інфляційні нарахування та 411,93 грн. - 3 % річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк виконання боржником зобов'язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 19 ОСОБА_4 України "Про житлово-комунальні послуги" відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20 ОСОБА_4 України "Про житлово-комунальні послуги").

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо надання відповідачу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України не сплатив вартість отриманих результатів послуг. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 17 348,00 грн.. Дана обставина відповідачем визнається.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 17 348,00 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню частково у розмірі 12 820,17 грн. інфляційних втрат та 411,93 грн. 3 % річних. У стягненні 15,62 грн. інфляційних нарахувань у позові слід відмовити (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_4 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Суд відмовляє відповідачеві у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності до вимог щодо стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності відповідно до приписів статті 258 Цивільного кодексу України, заявлене у відзиві на позовну заяву № 327 від 30.09.2015 року (вх. № 14434 від 05.10.2015 року) за наступного.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 вищевказаної постанови Пленуму).

До вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та сум процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 названого Кодексу), що визначено п. 3.4. та 4.3. вказаної постанови Пленуму ВГСУ.

За викладеного, посилання відповідача на приписи ст. 258 Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України є безпідставним.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь - яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 17 348,00 грн. - заборгованість відповідача за отримані послуги в розрізі умов Договору № УБ/11/06/06-31А про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 01.06.2011 р., 12 820,17 грн. - інфляційні нарахування та 411,93 грн. - 3 % річних. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем частково визнаються (щодо стягнення основного боргу), а тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення 15,62 грн. інфляційних нарахувань задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 43, ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 пологового будинку м. Кременчука Полтавської області (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Цюрупи, 20/3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" (39600, м. Кременчук, вул. 1905 року, 32) - 17 348,00 грн. заборгованості відповідача за отримані послуги в розрізі умов Договору № УБ/11/06/06-31А про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 01.06.2011 р., 12 820,17 грн. інфляційних нарахувань, 411,93 грн. 3 % річних та 1 826,07 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення 15,62 грн. інфляційних нарахувань у позові відмовити.

Суддя Г.І.Бунякіна