ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р. Справа № 926/384/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Михалюк О.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 за №31/1-14395 від 08.06.2015 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 26.05.2015 року

у справі № 926/384/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_3, м. Київ

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Світанок, м. Чернівці

про стягнення 301 457 648,08 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_5 представник (довіреність №03/2/489 від 04.09.2015 року)

від відповідача: ОСОБА_6 представник (довіреність №22 від 22.04.2015 року)

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.06.2015 року у складі колегії: головуючого судді Мельник Г.І., суддів Михалюк О.В. та Плотніцький Б.Д., апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 01.07.2015 року. У звязку з перебуванням судді Михалюк О.В. у відпустці, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 року у склад колегії замість судді Михалюк О.В. введено суддю Гнатюк Г.М. У звязку з перебуванням судді Плотніцького Б.Д. у відпустці, розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2015 року у склад колегії замість судді Плотніцького Б.Д. введено суддю Михалюк О.В. Зважаючи на перебування судді Гнатюк Г.М. у відпустці, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 року, у склад колегії по розгляду даної справи замість судді Гнатюк Г.М. введено суддю Плотніцького Б.Д.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 26.05.2015 року у справі №926/384/15 (суддя Бутирський А.А.) у позові Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_3» до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Світанок» про стягнення 301 457 648,08 грн. відмовлено.

Рішення суду мотивоване не доведеністю факту надання відповідачеві кредиту у сумі 225000000,00 грн., оскільки позивачем не дотримано процедури передбаченої кредитним Договором та не подано належних доказів виконання свого обовязку за кредитним Договором.

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №31/1-14395 від 08.06.2015 року, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 26.05.2015 року у справі №926/384/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволити в повному обсязі.

Свої доводи скаржник аргументує виконанням обовязку по кредитному договору №162-2013 від 26.12.2013 року, що підтверджується меморіальними ордерами №1302464 від 26.12.2013 року на суму 125000000,00 грн. та №1381611 від 27.12.2013 року на суму 100000000,00 грн. та копіями заявок на одержання коштів від 26.12.2015 року на суму 125 000 000, 00 грн. та від 26.12.2015 року на суму 125 000 000, 00 грн. Окрім того, зазначає, що неможливість надання господарському суду оригіналів меморіальних ордерів, зумовлена їх існуванням лише в електронній формі.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 96 ГПК України, ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Світанок подало відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скаржника спростовує та вважає рішення господарського суду Чернівецької області від 26.05.2015 року законним та обгрунтованим.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.06.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 01.07.2015 року. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 року апеляційне провадження у справі зупинено. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2015 року поновлено апеляційне провадження та розгляд справи призначено на 14.09.2015 року. Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 року, від 05.10.2015 року та 26.10.2015 року розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, наведених в ухвалах.

За клопотанням представника позивача для забезпечення його участі у розгляді даної справи Львівським апеляційним господарським судом судове засідання проведено в режимі відеоконференції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 26.05.2015 року у справі №926/384/15 слід залишити без змін, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 без задоволення, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Світанок м. Чернівці про стягнення 301 457 648,08 грн. заборгованості, що виникла у результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору №162-2013 від 26.12.2013 р.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на невиконання відповідачем умов укладеного 26.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_3 (кредитор) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Світанок (позичальник) договору поновлюваної кредитної лінії №162-2013 (надалі - Договір), за умовами якого кредитор зобов'язувався надати позичальнику кредит з лімітом 125 000 000,00 грн. (надалі кредит), а позичальник зобовязувався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим Договором, а також виконати інші обовязки передбачені цим Договором (п. 1.1 Договору).

В подальшому, до договору вносились зміни та доповнення в частині своєчасного повернення наданих кредитних коштів та було збільшено ліміт поновлюваної кредитної лінії до 225 000 000, 00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, зобовязанням позивача є надання грошових коштів (кредиту) відповідачеві у відповідності до умов встановлених договором.

У статті 5 Договору визначено, що кошти по кредиту надаються за заявками позичальника на одержання коштів (за формою, що викладена в додатку 1 до цього договору), після їхнього акцепту банком. Зобовязання банку по кредитуванню в рамках даного договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки. Заявка, акцептована позивачем, є невідємною частиною Договору.

Як зазначено у п. 5.3. Договору кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, або шляхом оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку.

За прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим Договором позичальник сплачує кредитору розмір подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми прострочення платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобовязання. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобовязання (п.14.4 Договору).

Колегія суддів звертає увагу на те, що ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не було надано Додаток 1 до кредитного договору та платіжні документи відповідача, зазначені в п. 5.3 Договору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, аналізом наявних у справі копій заявок на одержання коштів від 26 грудня 2013 року, доданих до апеляційної скарги, та меморіальних ордерів №1302464 від 26.12.2013 року на суму 125000000,00 грн. та №1381611 від 27.12.2013 року на суму 100000000,00 грн, встановлено, та не заперечується представником позивача в судовому засіданні, що в графі отримувач грошових коштів у загальній сумі 225000000,00 грн. зазначено транзит по к/с, а призначенням платежу вказано: за іменні ЦП згідно договору купівлі-продажу ЦП №БВ 363/2 13 від 26.12.2013 р. без ПДВ. Окрім того, позивачем надано виписки по особових рахунках де вказана та ж підстава перерахування 225000000,00 грн., що і вищезазначена. Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що в заявках на одержання коштів (а.с. 123-124) не вказано номери рахунків на які слід провести перерахування коштів (ні поточний рахунок відповідача, ні поточні рахунки контрагентів). Більше того, позивачем не надано доказів того, що ці кошти мали бути перераховані саме на виконання кредитного договору №162-2013 від 26.12.2013 року та договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 363/2 13 від 26.12.2013 року, а також, того що ці кошти взагалі були перераховані саме відповідачу.

Поряд з цим, на копіях вказаних меморіальних ордерів №1302464 від 26.12.2013 року та №1381611 від 27.12.2013 року відсутні відмітки банку про фактичне проведення банківських операцій за згаданими платіжними документами.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що надані позивачем копії меморіальних ордерів № 1302464 від 26.12.2013 р. та № 1381611 від 27.12.2013 р. не є належними доказами надання відповідачеві кредиту, оскільки: 1) позивачем не дотримана процедура надання кредиту, передбачена Договором; 2) у даних платіжних документах не вказано, хто є отримувачем грошових коштів та не підтверджено підставу для перерахування грошових коштів у сумі 225000000,00 грн., а також відсутні відмітки позивача про фактичне виконання банківської операції.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не виконав вимог ухвал суду апеляційної інстанції від 21.08.2015 року, від 14.09.2015 року та від 05.10.2015 року щодо подання для огляду суду оригіналу Кредитного договору № 162-2013 від 26.12.2013 року з усіма додатками, оригіналів Договорів про внесення змін до Кредитного договору № 162-2013 від 26.12.2013 року та оригіналів меморіальних ордерів № 1302464 від 26.12.2013 року та №1381611 від 27.12.2013 року, посилаючись на те що 02.10.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16.09.2015 року оригінали цих документів вилучені.

Так, згідно листа Начальника слідчого управління в Чернівецький області № 4/3172 від 28.07.2015 року (а.с. 146) в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000602 від 23.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. Однак, позивач мав можливість подати суду вищезазначені документи раніше, так як апеляційне провадження розпочалось ще 19.06.2015 року, тобто більше як за три місяці до їх вилучення.

На розгляд колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду від відповідача 14.09.2015 року надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 року, з огляду на те, що відповідач не обгрунтував необхідності проведення такого виду експертизи, не визначив коло питань, які на його думку не можуть бути оцінені судом самостійно та вилученням необхідних для проведення експертизи оригіналів документів.

Щодо поданого раніше відповідачем клопотання №43 від 26.10.2015 року про залишення апеляційної скарги без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно приписів п. 4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (з наступними змінами і доповненнями) залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядкустатті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Припис зазначеного пункту частини першої статті 81 ГПК України може застосовуватися на загальних підставах і в здійсненні перегляду справ в апеляційній і в касаційній інстанціях (щодо розгляду відповідно апеляційних і касаційних скарг) (п.4.9).

За таких обставин колегія суддів ухвалила про відмову в задоволенні поданого відповідачем клопотання №43 від 26.10.2015 року про залишення апеляційної скарги без розгляду та розглядатиме справу за наявними в ній доказами, оскільки залишення апеляційної скарги без розгляду є правом, а не обовязком суду, та з врахуванням того, що витребовувані судом документи вилучені у позивача, а це в свою чергу, на даний час, унеможливлює їх надання суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 26.05.2015 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 26.05.2015 року у справі № 926/384/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 за №31/1-14395 від 08.06.2015 року без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 26.05.2015 року у справі № 926/384/15 в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складений 12.11.2015р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Михалюк О.В.

Суддя Плотніцький Б.Д.