ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" листопада 2015 р.Справа № 916/2159/15

За позовом: Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради;

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС";

За участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради;

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки;

Головуючий - Оборотова О.Ю.

Судді - Зайцев Ю.О.

ОСОБА_2

За участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_3 посвідчення №031666 від 26.01.2015р.;

від позивача: ОСОБА_4, довіреність №222/исх-гс від 11.06.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_5 довіреність від 13.07.2015р.; ОСОБА_6 довіреність від 04.03.2015р.

від третьої особи: ОСОБА_7, довіреність №01-36/70 від 05.06.2015р.;

Суть спору: Заступник прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради, в якій просить суд внести зміни до договору оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП „Центр ДЗК за № 03, в частині розміру орендної плати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.05.2015р. порушено провадження у справі №916/2159/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.07.2015р. призначено справу №916/2159/15 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.07.2015р. прийнято справу №916/2159/15 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., суддя Мостепаненко Ю.І., суддя Зайцев Ю.О.

06.08.2015р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.09.2015р. продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів до 13.10.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.10.2015р. прийнято справу №916/2986/15 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., суддя Зайцев Ю.О., суддя Шаратов Ю.А.

У судовому засіданні 04.11.2015р. після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила.

Відповідно до договору оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП „Центр ДЗК за № 03, яким Одеською міською радою Товариству з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС терміном на 25 років у строкове, платне користування передано земельну ділянку загальною площею 42 237 кв м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58.

Відповідно до п. 4.2 договору оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП „Центр ДЗК за № 03, розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін згідно рішення Одеської міської ради №4247-IV від 15.07.2005року, у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільуватися Одеською міською радою в межах передбачених законодавством.

Відповідно до п. 4.4 договору оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП Центр ДЗК за № 03, орендар не звільнється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності.

Умови щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невідємними частинами цього договору, крім випадків:

- зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України;

- коригування „Грошової оцінки земель м. Одеси, яка затверджується рішеннями Одеської міської ради;

- зміни функціонального призначення будівлі або її частини.

У цих випадках розмір орендної плати змінюється орендодавцем.

Рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010 № 41-VІ затверджено та введено в дію оновлену нормативну грошову оцінку земель м. Одеси.

У подальшому рішенням Одеської міською ради від 20.09.2011 № 41-VІ внесено зміни до вищезазначеного рішення органу місцевого самоврядування, зокрема, в частині введення в дію оновленої нормативної грошової оцінки земель м. Одеси.

З метою приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинної нормативної грошової оцінки, Одеською міською радою 19.02.2013 прийнято рішення № 2903-VІ „Про внесення змін до договору оренди землі укладеного між Одеською міською радою та ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС, яким внесено зміни до вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, зокрема, у частині розміру нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати - затверджено орендну плату у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 12.1 договору оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП „Центр ДЗК за № 03 зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін, яка підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, заступник прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради, в якій просить внести зміни до договору оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП „Центр ДЗК за № 03, яким Одеською міською радою Товариству з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС (код ЄРДПОУ 35696609) терміном на 25 років у строкове, платне користування передано земельну ділянку загальною площею 42 237 кв м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, в частині розміру орендної плати.

А саме, викласти п. 2.3 договору оренди землі від 29.10.2009 у наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 42 237 кв м становить 57 849 062, 31 грн. згідно довідки-витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 13.03.2012 № 177/к, складеного управлінням Держкомзему у м. Одеса.

Викласти п. 4.1 договору оренди землі від 29.10.2009 у наступній редакції: „Орендна плата за земельну ділянку площею 42 273 кв м розрахована у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 1 735 471, 87 грн. на рік. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі

06.08.2015р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд у задволенні позову відмовити з наступних підстав:

Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС зазначає, що представництво інтересів заступника прокурора Київського району міста Одеси в інтересах Одеської міської ради порушує положення ст. 23 Закону України „Про прокуратуру, так як Одеська міська рада наділення повноваженнями відповідно до ст. 18 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні та положенням ст. 14 Статуту територіальної громади міста ОСОБА_4, та має здійснювати контроль за дотриманням умов відчуження та інших способів розпорядження обєктами комунальної власності, виражати волю та інтереси територіальної громади м. Одеси, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження за зверненням до суду.

Однак, таке тлумачення суперечить чинному законодавству, у звязку з тим, що згідно рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 за №3-рп/99, „інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор або його заступник у кожному випадку самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави в конкретних правовідносинах, які підлягають вирішенню в судовому порядку.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з частковою державною власністю у статутному фонді.

Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної безпеки, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках зазначених законом. В тому числі такі випадки передбачені ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру.

Стаття 2 ГПК України у випадках, встановлених законом, передбачає, що прокурор може звертатися до суду із позовами в інтересах держави. Але інтереси територіальної громади є складовою частиною державних інтересів.

Так, згідно пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999р. за №3-рп/99, прокурори та їх заступники подають позовні заяви саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Як вбачається з пункту 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст. 148 ГК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та обєктом права власності українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

ОСОБА_8 положень ст. 1 Закону України „Про місцеве самоврядування Одеська міська рада є представницьким виборним органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

За вимогами ч. 5 ст. 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

ОСОБА_8 з ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є поряд з іншим земля й природні ресурси, що є у власності територіальних громад.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ст. 80 ЗК України субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Статтею 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Таким чином, відсутність додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки в частині зміни розміру орендної плати завдає шкоду комунальній власності територіальній громаді м. Одеси, власником та розпорядником якої є Одеська міська рада.

Підставою для набуття територіальною громадою в особі Одеської міської ради права комунальної власності на землю є безоплатна передача їй землі державою. Оскільки право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших субєктів, кожне порушення закону щодо безпідставного заволодіння комунальною власністю є порушенням державних інтересів.

ОСОБА_8 з ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Одеська міська рада, оскільки згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад відноситься вирішення питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, регулювання земельних відносин з порушенням законодавства України спричиняє державі і територіальній громаді економічні збитки, перешкоджає здійсненню передбаченого Конституцією України права власності на землю, тягне нераціональне використання земель і спричинення збитків оточуючому середовищу.

Вказаним і обумовлюється необхідність представництва прокурором інтересів держави в особі Одеської міської ради.

Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС звертає увагу суду, що наказом № 009 від 23.12.2009 року в ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС відповідальність за кореспонденцію, її реєстрацію несе директор товариства ОСОБА_9, яка надає письмові пояснення з приводу того, що на теперішній час жодного листа від департаменту комунальної власності Одеської міської ради Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС не отримувало. (аркуш справи 100)

Також, у судовому засіданні представник відповідача зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС, звернулось із запитом до приватного нотаріуса Одеського міського регіонального округу ОСОБА_10, щодо наявності документів для внесення змін до договору оренди, та зясування питання чи були запрошені для підпису Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС, проте, документи для підписання та нотаріального затвердження були відсутні.

Однак, колегією суддів встановлено, що 14.10.2011р. від начальника Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС було направлено пропозицію про внесення змін до договору оренди землі в порядку ст. 188 Господарського кодексу (аркуш справи 112), на яку, за підписом ОСОБА_9 було надано відповідь.

Крім цього, відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського регіонального округу ОСОБА_10 Ю від 01.07.2015 р. № 357/01-08 (аркуш справи 96) у 2013 році до нотаріуса, надійшов пакет документів з ОСОБА_1 комунальної власності (ОСОБА_8 № 452 приймання-передачі від 23.08.2013 року) для оформлення та нотаріального посвідчення договору про внесення змін до договору оренди землі між Одеською міською радою та ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС за адресою: місто Одеса, Фонтанська дорога, 58. ОСОБА_8 приймання-передачі від 21.05.2014 року (аркуш справи 84) між ОСОБА_1 комунальної власності та приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, вищевказаний пакет документів був переданий до ОСОБА_1 комунальної власності, у звязку із не зверненням замовників, тобто ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС, до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 для укладення та нотаріального посвідчення Договору про внесення змін до договору оренди землі між Одеською міською радою та ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС.

Крім цього, суд зазначає, що згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 «лютого 2012 р. за N 282/20595, при вчиненні нотаріальних дій, нотаріус зобов'язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину, установити дійсні наміри кожного з учасників правочину.

Керуючись вищевказаним, нотаріус не звертається до сторін правочину з проханням та/або вимогою щодо вчинення нотаріальної дії, так як не є заінтересованою особою та немає права впливати на рішення та волевиявлення сторін правочину.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що пропозиція 14.10.2011р. про внесення змін до договору оренди землі в порядку ст. 188 Господарського кодексу є не єдиною, в додатках до позовної заяви (аркуш справи 32) міститься пропозиція про внесення змін до договору оренди землі в порядку ст. 188 Господарського кодексу України від 30.07.2014р. (вихід. № 01-13/5507) в якій ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради пропонує в 20-денний термін звернутися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за адресою: м. Одеса, вул. Базарна 67 для належного оформлення зазначеного договору. Крім цього, в матеріалах справи міститься копія реєстру поштових відправлень від 31.07.2014р. (аркуш справи 33) в якому за порядковим №15 зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС як адресата.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС надає пояснення стосовно даного листа, зазначаючи, що в ньому відсутній підпис відповідальної особи за його реєстрацію, а також відсутня інформація від ОСОБА_11 „Укрпошта стосовно повідомлення щодо отримання листа уповноваженою особою ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що враховуючи викладене, а також те, що рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Отже, надсилання відповідачу пропозицій про внесення змін до спірного договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому навіть недотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188 ГК України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Аналогічну правову позицію про те, що недотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188 ГК України не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача та вирішити спір в судовому порядку, викладено у постанові Вищого господарського суду України від 12 червня 2012 року у справі № 17/5005/8502/2011 та у постанові Верховного суду України від 20.11.2012 року у справі № 28/5005/640/2012, яка в силу положень ст. 111-28 ГПК України є обовязковою для застосування.

Отже, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради в повному обсязі виконав усі неохідні дії для оформлення та нотаріального посвідчення договору про внесення змін до договору оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП „Центр ДЗК за № 03 між Одеською міською радою та ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС

Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС у своїх запереченнях вказує на те, що Одеською міською радою прийнято рішення № 2903-УІ від 19.02.2013р. про внесення змін у частині нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати до договору оренди землі, укладеного між Одеською міською радою та ТОВ „Благо-інвест плюс на земельну ділянку площею 4,2237га, за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, який зареєстрований у Одеському міському управлінні ОРФ ЦДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 січня 2010 року за № 0 та умов положення п.4.4 р.4 договору оренди земельної ділянки, розмір орендної плати змінюється орендодавцем.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги повністю відповідають положенням п.2.18 постанови пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011р. „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин, згідно з якою, враховуючи, що договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача чи позивача внести такі зміни до договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС зазначає, що станом на 1 січня 2015 нормативну грошову оцінку земель за 2014 рік необхідно індексувати на коефіцієнт індексації, що дорівнює 1,249. Коефіцієнт розраховано виходячи з індексу споживчих цін за 2014 рік - 124,9% (відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України з врахуванням змін, внесених до пункту 289.2 Законом України „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28 грудня 2014 року № 71-VIII).

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів справи, Рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010 № 41-V І затверджено та введено в дію оновлену нормативну грошову оцінку земель м. Одеси.

У подальшому рішенням Одеської міської ради від 20.09.2011 № 41-VІ внесено зміни до вищезазначеного рішення органу місцевого самоврядування, зокрема, в частині введення в дію оновленої нормативної грошової оцінки земель м. Одеси.

З метою приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинної нормативної грошової оцінки, Одеською міською радою 19.02.2013 прийнято рішення № 2903-VІ „Про внесення змін до договору оренди землі укладеного між Одеською міською радою та ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС, яким внесено зміни до вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, зокрема, у частині розміру нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати - затверджено орендну плату у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, та не може перевищувати для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому у разі визначення орендаря на конкурентних засадах може бути встановлений більший розмір орендної плати, ніж зазначений у цій частині (п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України).

Пунктом 13 типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220, встановлено, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, та в інших випадках, передбачених законом.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (п. 274.1 ст. 27,4 Податкового кодексу України).

Таким чином, внесення змін щодо розміру орендної плати у договір оренди земельної ділянки у зв'язку з проведенням нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідає, як вимогам чинного законодавства, так і умовам укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, колегія суддів дійшла наступних висновків:

Статтею 36-1 Закону України „Про прокуратуру передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненій прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

ОСОБА_8 частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до п. п. 288.5.1. п. 288.5.2 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

ОСОБА_8 п. 1 ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у ст. ст. 272, 273, 276 цього Кодексу.

Орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому зміна граничного розміру останньої є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, що тягне обовязкове внесення змін до договору оренди землі у відповідній частині.

Відповідно до ст. 18 Закону України „Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про оцінку земель за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Статтею 23 Закону України „Про оцінку земель встановлено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 42 237 кв м, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58 та землекористувачем якої є ТОВ „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС становить 57 849 062, 31 гривень.

З вищевикладеного вбачається, що розмір орендної плати за землю, який зазначений в договорі оренди земельної ділянки від 29.10.2009, на теперішній час не відповідає чинній нормативній грошовій оцінці.

Відповідно до п. 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Тобто, правочин, спрямований на зміну або розірвання договору, здійснюється в такій самій формі, що й сам договір.

Відповідно до частини 3 статті 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Вищий господарський суд України узагальнюючи судову практику розгляду господарськими судами справ у спорах, повязаних із земельними правовідносинами 01.01.2010р. зазначив, що згідно з приписами статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території, а тому, в разі прийнятті відповідним органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за земельні ділянки та затвердження нових коефіцієнтів, які застосовуються в розрахунку орендної плати за земельні ділянки, ці обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

В пункті 2.18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин від 17.05.2011 № 6 із змінами зазначено, що вирішення спорів про внесення змін до договору повязане із застосуванням положення частини 1 статті 626 ПК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобовязати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення змін до договору згідно з рішенням суду, а не про зобовязання відповідача внести такі зміни до договору.

Статтею 30 Закону України „Про оренду землі встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 21 Закону України „Про оренду землі встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Стаття 23 Закону України „Про оренду землі встановлює, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Частиною 4 ст. 188 ГК України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

ОСОБА_8 з статтею 121 Конституції України держава покладає на прокуратуру представництво інтересів держави у суді, а предявлення прокурором позовів регламентується статтею 2, 29 ГПК України, статтею 36-1 Закону України „Про прокуратуру.

ОСОБА_8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 „Про деякі питання практики розгляду спорів, що виникають із земельних відносин із змінами, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Відповідно до статті 14 Конституції України, частини 1 статті 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та обєктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

ОСОБА_8 до статті 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Одеська міська рада, оскільки згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування до виключної компетенції сільський, селищних та міських рад відноситься вирішення питань регулювання земельних відносин.

Враховуючи вищенаведене, суд проаналізувавши норми чинного законодавства, яким регулюються орендні правовідносини сторін, затвердження нових фіксованих відсотків при визначені орендної плати відповідача істотною обставиною, що тягне за собою необхідність зміни розрахунку орендної плати за договором оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП „Центр ДЗК за № 03, яким Одеською міською радою Товариству з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС (код ЄРДПОУ 35696609) терміном на 25 років у строкове, платне користування передано земельну ділянку загальною площею 42 237 кв м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, та дійшов висновку про правомірність заявлених прокурором позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що згідно п. 4, 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 р. № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має виходити, зокрема, з такого. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача. Такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру. Судовий збір у справах зі спорів, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття обґрунтованих пропозицій другої сторони. Якщо розбіжності між сторонами вирішено частково на користь однієї із сторін і частково на користь другої сторони, то витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, розподіляються між обома сторонами з урахуванням кількості та змісту прийнятих господарським судом пропозицій кожної із сторін (зокрема, у залежності від кількості пунктів спірного договору, прийнятих судом у редакції позивача і відповідача).

ОСОБА_8 зі ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів задовольняє заявлені заступником прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради позовні вимоги.

Відповідно до приписів статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1 218,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 50, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Внести зміни до договору оренди землі від 29.10.2009, зареєстрованого 11.01.2010р. у Одеському міському відділі ОРФ ДП „Центр ДЗК за № 03, яким Одеською міською радою Товариству з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС (код ЄРДПОУ 35696609) терміном на 25 років у строкове, платне користування передано земельну ділянку загальною площею 42 237 кв м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, в частині розміру орендної плати.

Викласти п. 2.3 договору оренди землі від 29.10.2009 у наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 42 237 кв м становить 57 849 062, 31 грн. згідно довідки-витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 13.03.2012 № 177/к, складеного управлінням Держкомзему у м. Одеса.

Викласти п. 4.1 договору оренди землі від 29.10.2009 у наступній редакції: „Орендна плата за земельну ділянку площею 42 273 кв м розрахована у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 1 735 471, 87 грн. на рік. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі

3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю „БЛАГО-ІНВЕСТ ПЛЮС

(65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, оф. 25 ) до державного бюджету України (р/р 3008, одержувач УК у м. Одесі/Приморський район, , банк одержувача ГУДКС України в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05 листопада 2015 р.

Головуючий - О.Ю. Оборотова

Суддя Ю.О. Зайцев

Суддя Ю.А. Шаратов