ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.2015 Справа №905/1675/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В., при секретарі судового засідання Величко Н.В. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», м.Краматорськ Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області, ,

про стягнення 16 044 973,87 грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 16 044 973,87 грн. суми заборгованості за спожиту активну електроенергію.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1675/15 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 26.08.2015р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1675/15.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору про постачання електричної енергії №3 0200 000 від 19.12.2008р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобовязань з оплати вартості спожитої активної електроенергії по рахункам за червень-липень 2015р., внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок заборгованості, у копіях: договір про постачання електричної енергії №3 0200 000 від 19.12.2008р. разом із додатком №2 від 19.12.2008р. «Порядок розрахунків» та додатковими угодами №1 від 01.05.2011р., №6 від 03.01.2014р. до нього, рахунки за спожиту електроенергію за червень 2015р. №35/30200000 від 30.06.2015р. та за липень 2015р. №35/30200000 від 31.07.2015р., акти про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії поставленої постачальником споживачу в розрахунковому періоді червень 2015р. №б/н від 30.06.2015р. та липень 2015р. №б/н від 31.07.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.526, 530, 551, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 216 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12, 13, 54 Господарського процесуального кодексу України та ст.26 Закону України «Про електроенергетику».

09.09.2015р. представником відповідача заявлено клопотання №17/1104-1753 від 03.09.2015р. про відкладення розгляду справи, яке задоволено судом, про що відображено в ухвалі суду від 24.09.2015р. у справі №905/1675/15.

24.09.2015р. представником позивача із супровідним листом №б/н від 24.09.2015р. суду представлено копії постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1619 від 26.05.2015р., №1877 від 25.06.2015р., №1241 від 20.12.2001р., листа позивача на адресу відповідача «Про оформлення актів звірки розрахунків» №08-28/2511 від 01.09.2015р. із накладної курєрської служби №7109902 датованої 08.09.2015р., акту звірки розрахунків на заборгованість з активної електроенергії за період червень-липень 2015р. за станом на 08.09.2015р., розрахунку нарахування активної електричної енергії за період червень-липень 2015р., а також банківська виписка по рахунку за 01.07.2015р., лист №б/н б/д щодо відсутності на розгляді іншого суду даних позовних вимог та довіреності на представника.

Документи долучено до матеріалів справи.

20.10.2015р. представником відповідача заявлено клопотання №17/1404 від 19.10.2015р. про продовження розгляду спору на 15 днів та відкладення розгляду справи у межах строків, встановлених законодавством, задля надання можливості подати письмові пояснення та докази по справі.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.10.2015р. означене клопотання задоволено судом у повному обсязі, строк розгляду спору продовжено до 10.11.2015р. включно, керуючись приписами ст.69 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з принципу змагальності сторін.

05.11.2015р. представником відповідача через канцелярію суду подано заяву №17/1501-2186 від 04.11.2015р. про відстрочку виконання рішення суду на три роки.

До заяви додано у копіях: відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №05-04/177 від 05.06.2015р. щодо підприємства позивача, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21267773 станом на 01.10.2015р., витяг з статуту Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», лист Краматорського міського управління юстиції головного територіального управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України №4-9-11312 від 25.06.2015р., баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014р., баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2014р., баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2015р., звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014р., звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2014р., звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2015р., звіти про взаєморозрахунки з нерезидентами станом на 30.09.2014р., на 31.12.2014р. та на 01.10.2015р., довідка Публічного акціонерного товариства №17/805 від 01.07.2015р. про несвоєчасність виплати заробітної плати за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р., лист Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №47/156 від 20.06.2014р. «Про надання інформації» на адресу ПАТ «Донецькоблгаз», лист відповідь ПАТ «Донецькоблгаз» №б/н б/д на запит №47/156 від 20.06.2014р., довідка керівника ПДО від 01.04.2015р. щодо виконання виробничого плану 1 картала 2015р., розпорядження виконавчого директора-першого заступника генерального директора Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №127 від 07.04.2014р. «Про оплату електроенергії та газу», довідка по контрактам на поставку продукції ПАТ «ЕМСС», висновок Донецької торгово-промислової палати №1029/12.12-03 від 19.06.2014р., лист Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №17/321 від 02.04.2015р. на адресу Донецької торгово-промислової палати щодо надання розяснень відносно повноважень останньої на видачу висновків за форс-мажорними обставинами, лист Донецької торгово-промислової палати №517/12.12-03 від 03.04.2015р., довіреність Донецької торгово-промислової палати №30/12-21/01 від 05.05.2014р. на ОСОБА_3, сертифікат Торгово-промислової палати України №3891 про форс-мажорні обставини (вих. №1527/05-4 від 03.04.2015р.), лист ПАТ «АК ПІБ» №20-9-2/2015/1203 від 07.05.2015р., лист ПАТ «Енергомашспецсталь» №17/1150 від 08.09.2015р. на адресу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування крупних платників у м.Донецьк, постанови Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2015р. по справі №805/2258/15а, від 30.06.2015р. по справі №805/2257/15-а та від 23.09.2015р. по справі №805/3190/15-а, рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. по справі №908/4895/14, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47704063 від 02.06.2015р., рішення арбітражного суду м.Москви Російської Федерації від 16.12.2014р. по справі №А40-183612/14, від 22.12.2014р. по справі №А40-91239/14, від 28.11.2014р. по справі №А40-101095/14, від 30.01.2015р. по справі №А40-166736/2014, заяви ПАТ «Енергомашспесталь» №17/224-557 від 13.03.2015р. на адресу Арбітражного суду м.Москви, виконавчий лист від 28.11.2014р. по справі №А40-101095/14-85-872, від 30.01.2014р. по справі №А40-166736/14-104-1378, рішення господарського суду Донецької області від 19.08.2015р. по справі №905/180/15, наказ господарського суду Донецької області від 02.09.2015р. по справі №905/180/15, заява Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №17/1275-1932 від 25.09.2015р. про відкриття виконавчого провадження із підтвердженням її відправлення на адресу виконавчого органу, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2015р. по справі №904/7110/15, рішення господарського суду Сумської області від 14.09.2015р. по справі №918/786/15, наказ господарського суду Сумської області від 29.09.2015р. по справі №918/786/15 на примусове виконання рішення, заява Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №17/1360-2038 від 12.10.2015р. про відкриття виконавчого провадження із підтвердженням її відправлення на адресу виконавчого органу, рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31.08.2015р. по справі АС №177б/2015, рішення арбітражного суду Оренбургської області від 07.07.2015р. по справі №А47-3966/2015, постанова вісімнадцятого арбітражного апеляційного суду Російської Федерації №18АП-10475/2015 від 16.09.2015р. по справі №А47-3966/2015, клопотання Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №17/1261-1923 від 24.09.2015р. у справі №А47-3966/2015, позовна заява №17/1378 від 15.10.2015р. на суму 20 060 894,60 руб РФ до арбітражного суду м.Москви, фіскальний чек від 16.10.2015р., позовна заява №17/966 від 04.08.2015р. на суму 2 715 240,00 руб. РФ до міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації, накладна курєрської служби доставки № датована 07.08.2015р., позовна заява №17/1195-1821 від 14.09.2015р. на суму 333 387,33 Евро до міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, фіскальний чек від 15.09.2015р., позовна заява №17/1352 від 08.10.2015р. на суму 920 372,31 Евро до міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, фіскальний чек від 09.10.2015р., претензія Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №17/113 від 12.02.2015р. до ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» на суму 8 370 874,42 грн., №17/139 від 19.02.2015р. до ТОВ «Інтерпайп Україна» на суму 1 949 580,00 грн., а також оригінал фіскального чеку №4017 від 05.11.2015р.

У судовому засіданні 05.11.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі; проти надання відстрочки виконання рішення заперечив у повному обсязі; вказав на відсутність повноважень Донецької торгово-промислової палати у 2014р. видавати висновки, якими засвідчується наявність форс-мажорних обставин; наголошує на власному скрутному фінансовому становищі та наявність дебіторської заборгованості за поставлену електричну енергію споживачам у розмірі 1 178 249 000,56 грн., поточні зобовязання позивача 1млрд.513млн.246тис. грн., довгострокові 41млн.695тис.грн., відсутність прибутку та наявність збитків у сумі 20млн.436грн; зауважує на спеціальному статусі підприємства; окрім того вказує на необґрунтованість терміну відстрочки виконання рішення на 3 роки, також усно заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання доказів у підтвердження викладених обставин.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, підтвердив наявність суми боргу в означеному позивачем обсязі, наполягав на відстрочці виконання рішення з підстав, викладених у наданій суду заяві №17/1501-2186 від 04.11.2015р., а також вказав про відсутність на рахунках достатньої суми для повного та своєчасного виконання рішення, окрім того зауважив, що таке виконання, враховуючи фінансовий стан підприємства, може привести останнє до банкрутства; надав корпоративну газету Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (мовою оригіналу): «Рабочач трибуна», №18 (№1470) від 26.10.2015р..

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи обєктивні обставини справи, суть спору, загальну тривалість провадження по даній справі, суд дійшов висновку про можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, виходячи з того, що ненадані суду документи не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин.

З огляду на таке, суд вважає недоцільним відкладення розгляду справи на іншу дату за вищеозначених підстав та відмовляє у задоволенні клопотання позивача з цього приводу.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок нездійснення оплати за спожиту активну електроенергію протягом червня-липня 2015р. на підставі договору про постачання електричної енергії №3 0200 000 від 19.12.2008р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

19.12.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс - Інвест» (Постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №3 0200 000.

Додатковою угодою №1 від 01.05.2011р. внесено зміни в означений правочин в частині організаційно-правової форми споживача та визначено його як Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь».

Додатковою угодою №6 від 03.01.2014р. до наведеного договору, зокрема, замінено найменування сторони Постачальника з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс - Інвест» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», у звязку з перейменуванням першого, та визначено що останнє є повноправним правонаступником усіх прав, обовязків та відповідальності.

Згідно п.1.1 договору №3 0200 000 від 19.12.2008р. Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 452 000 кВА, а Споживач оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Строк дії договору, згідно з п.9.4, встановлено до 31.12.2009р. включно. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

За умовами вказаного договору Постачальник зокрема зобовязався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 Договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до Правил улаштування електропристроїв (далі-ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»; із дотриманням на межі балансової належності електромереж в точках продажу електричної енергії граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, дотримання яких залежить від Постачальника; забезпечити отримання Споживачем в точках продажу електричної енергії на межі балансової належності електромереж електричної енергії на рівні дозволеної потужності 448 000 кВА, на умовах відповідних договорів, передбачених ПКЕЕ (п.2.2.2 договору), а Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії, знімати та надавати Постачальнику відомості про показання розрахункових приладів обліку згідно додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії Споживача» (п.2.3.3 договору).

Згідно п.п.3.2 п.3 додатку №2 «Порядок розрахунків» до договору Споживач зобовязаний здійснювати оплату отриманих від Постачальника рахунків самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на відповідні рахунки наступним чином, зокрема, до 06 числа поточного місяця сплачує суму остаточного розрахунку за попередній розрахунковий період.

При цьому, п.п.3.4 п.3 наведеного додатку передбачено, при оформленні платіжного доручення у графі «призначення платежу» Споживач повинен вказати період, за який здійснюється оплата, та підставу для оплати, тобто № договору, № та дату рахунку. У разі відсутності у платіжному документі посилань на період, за який здійснюється оплата, Постачальник має право зарахувати перераховану Споживачем суму, як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення, суму, що залишилась після погашення існуючої заборгованості, Постачальник зараховує у першу чергу, як сплату за електроенергії, спожитої у поточному періоді, залишок суми на оплату авансового платежу на наступний розрахунковий період.

Матеріали справи містять акти про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії від 30.06.2015р. та від 31.07.2015р., які підписано сторонами та скріплено їх печатками без зауважень. Згідно даних актів обсяги спожитої відповідачем електроенергії наступні: за червень 2015р. активна електроенергія 9687992кВт/год на суму 9 970 975,74 грн. (з урахуванням податку на додану вартість); за липень 2015р. активна електроенергія 10 556 642 кВт/год на суму 11 208 984,41 грн.

З представлених суду доказів вбачається, що позивачем відповідачу виставлено рахунки за активну енергію згідно договору про постачання електричної енергії №30200000 від 19.12.2008р., спожиту у визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. (далі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1 ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2 ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як свідчать фактичні обставини справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за червень-липень 2015р. активної електричної енергії у загальному обсязі 20 244 634 кВт/год на суму 21 179 960,15 грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії.

Також, позивач надав, а відповідач отримав рахунки за спожиту електроенергію за червень 2015р. №35/30200000 від 30.06.2015р. на суму 9 970 975,74 грн. 02.07.2015р. та за липень 2015р. №35/30200000 від 31.07.2015р. на суму 11 208 984,41 грн. 03.08.2015р., про що свідчить відмітка останнього на даних документах.

Проте, відповідач розрахунки за спожиту активну електроенергію у визначений спірний період не здійснив, у звязку з чим порушив строки обумовлені сторонами у договорі.

Як свідчить представлена суду банківська виписка відповідачем 01.07.2015р. здійснено частковий розрахунок за спірними зобовязаннями червня 2015р. у загальній сумі 5 134 986,28 грн.

Зважаючи на викладені обставини, позивачем належним чином доведено факт виконання обовязку щодо поставки активної електроенергії за спірним правочином протягом червня-липня 2015р. вартістю 21 179 960,15 грн. та невиконання відповідачем в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошового зобовязання в розмірі 16 044 973,87 грн. у встановлені договором строки.

Відповідачем доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

З огляду на наведене, виходячи з системного аналізу наведених норм та обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення суми боргу основного боргу у повному обсязі.

Відповідачем заявлено клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду з підстав важкого фінансового становища підприємства, зменшення замовлень на вироблену продукцію, почастішали випадки відмови від замовленої продукції, велику кредиторську заборгованість контрагентів Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», внаслідок чого зменшились оборотні кошти підприємства та результатом є неможливість погашення всієї заборгованості останнього за зобовязаннями, термін оплати яких настав. Посилається на відсутність прибутку, понесення значних збитків, неможливості здійснення господарської діяльності у повному, належному обсязі у звязку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, що суттєво відобразилось на фінансовому стані підприємства, наявність обставин, що мають непередбачуваний, надзвичайний та невідворотній характер. Зауважено, що негайне виконання судового рішення призведе до неможливості виконання Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» всіх своїх зобовязань утому числі і в сфері оподаткування. Одночасно, за висновками заявника, беручи до уваги те, що підприємство робить активні дії щодо стабілізації обсягів виробництва і веде активні дії по стягненню дебіторської заборгованості, то відстрочка виконання судового рішення на 3 роки дозволить підприємству продовжити господарську діяльність, погасити заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» та іншими контрагентами. Погашення спірної суми заборгованості планується за рахунок відшкодувань з державного бюджету та дебіторської заборгованості.

Відстрочка виконання судового рішення в розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Діючим законодавством не передбачено переліку таких обставин. Таким чином, суд оцінює докази відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх матеріалів в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з вимог ст.121 Господарського процесуального кодексу України, задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливо лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, за наявності достатніх доказів того, що у сторін з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк чи встановленим способом.

Позивач проти надання відстрочки виконання рішення заперечує у повному обсязі; вказав на відсутність повноважень Донецької торгово-промислової палати у 2014р. видавати висновки, якими засвідчується наявність форс-мажорних обставин; наголошує на власному скрутному фінансовому становищі та наявність дебіторської заборгованості за поставлену електричну енергію споживачам у розмірі 1 178 249 000,56 грн., поточні зобовязання позивача 1млрд.513млн.246тис. грн., довгострокові 41млн.695тис.грн., відсутність прибутку та наявність збитків у сумі 20млн.436грн; зауважує на спеціальному статусі підприємства; окрім того вказує на необґрунтованість терміну відстрочки виконання рішення на 3 роки

Виходячи з приписів постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Дослідивши доводи відповідача у сукупності з представленими ним доказами у підґрунтя зави про надання відстрочки виконання рішення та обставини, на які посилається позивач, заперечуючи їх поважність та винятковість, суд дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії №3 0200 000 від 19.12.2008р. є належною підставою для виникнення у сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

В контексті ст.655, ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України укладений між позивачем та відповідачем договір є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами, з оплати поставленого природного газу. Наразі, на отримання цих коштів в межах таких зобовязань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.1 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом позивача, примушення відповідача до виконання обовязку щодо якого є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не має жодних підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення повного розрахунку за поставлену електричну енергію відповідно до умов договору №3 0200 000 від 19.12.2008р.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, з обставин справи вбачається визнання сторонами факту часткового проведення розрахунків за поставлену електричну енергію у період червень-липень 2015р., з урахуванням чого несплачений залишок відповідно становить 16 044 973,87 грн., вимоги щодо стягнення якого задоволено судом.

Дійсно, таке невиконання грошових зобов'язань щодо стягнутої суми є порушенням у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив їх виконання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу України.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суд як орган державної влади управнений діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, право суду при прийнятті рішення відстрочити його виконання передбачено п.6 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, означена процесуальна норма реалізується судом в контексті дотримання ним норм ст.121 Господарського процесуального кодексу України, яка вимагає дослідження та встановлення наступних обставин: ступінь виконання зобов'язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наявність збитків внаслідок невиконання зобов'язань та співвідношення розміру збитків із розміром стягуваних штрафних санкцій.

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №05-04/177 від 05.06.2015р. щодо підприємства позивача, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21267773 станом на 01.10.2015р., Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» - підприємство, основним видом діяльності якого є виробництво чавуну, сталі та феросплавів; виробництво двигунів і турбін, крім авіаційних, автотранспортних і мотоциклетних двигунів; виробництво машин і устаткування для металургії; кування, пересування, штампування, профілювання; порошкова металургія; неспеціалізована оптова торгівля; відновлення відсортованих доходів.

В силу специфіки такого роду діяльності остання здійснюється на території Донецької області, потужності переважно у м.Краматорськ.

Факт проведення антитерористичної операції на території Донецької області, артилерійський обстріл м.Краматорська у 2014р. є загальновідомою обставиною та додаткового підтвердження не вимагає.

Матеріали справи містять баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014р., баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2014р., баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2015р., звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014р., звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2014р., звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2015р., що підтверджують його вкрай незадовільний фінансовий стан. Так, станом на 30.09.2014р. кредиторська заборгованість ПАТ«ЕМСС» становила 3 053 927 грн.; станом на 31.12.2014р. - 3 658 038 грн., станом на 30.09.2015р. - 5 801 933 грн., за 9 місяців 2014 року чистий фінансовий результат: прибуток відсутній, збитки Товариства за звітний період становлять 1 567 106 грн.; за 2014р. - чистий фінансовий результат: прибуток відсутній, збитки Товариства за звітний період становлять 2 652 567 грн.; за 9 місяців 2015р. - чистий фінансовий результат: прибуток відсутній, збитки Товариства за звітний період становлять 1 781 071 грн.

Окрім того, лист Краматорського міського управління юстиції головного територіального управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України №4-9-11312 від 25.06.2015р., звіти про взаєморозрахунки з нерезидентами станом на 30.09.2014р., на 31.12.2014р. та на 01.10.2015р., довідка Публічного акціонерного товариства №17/805 від 01.07.2015р. про несвоєчасність виплати заробітної плати за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р., довідка керівника ПДО від 01.04.2015р. щодо виконання виробничого плану 1 картала 2015р., довідка по контрактам на поставку продукції ПАТ «ЕМСС», вказують, що наслідком означеної операції на території Донецької області, а також зважаючи на зміст сертифікату Торгово-промислової палати України №3891 про форс-мажорні обставини (вих. №1527/05-4 від 03.04.2015р.), лист ПАТ «АК ПІБ» №20-9-2/2015/1203 від 07.05.2015р., є фінансова неспроможність відповідача, що не виступає господарським прорахунком, і такі негативні наслідки господарської діяльності не відносяться до природних господарських втрат. Вказані обставини є винятковими, оскільки всі вони у сукупності носять не систематичний характер, а є виключенням у даному випадку.

Матеріали справи містять: лист ПАТ «Енергомашспецсталь» №17/1150 від 08.09.2015р. на адресу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування крупних платників у м.Донецьк, постанови Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2015р. по справі №805/2258/15а, від 30.06.2015р. по справі №805/2257/15-а та від 23.09.2015р. по справі №805/3190/15-а, рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. по справі №908/4895/14, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47704063 від 02.06.2015р., рішення арбітражного суду м.Москви Російської Федерації від 16.12.2014р. по справі №А40-183612/14, від 22.12.2014р. по справі №А40-91239/14, від 28.11.2014р. по справі №А40-101095/14, від 30.01.2015р. по справі №А40-166736/2014, заяви ПАТ «Енергомашспесталь» №17/224-557 від 13.03.2015р. на адресу Арбітражного суду м.Москви, виконавчий лист від 28.11.2014р. по справі №А40-101095/14-85-872, від 30.01.2014р. по справі №А40-166736/14-104-1378, рішення господарського суду Донецької області від 19.08.2015р. по справі №905/180/15, наказ господарського суду Донецької області від 02.09.2015р. по справі №905/180/15, заява Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №17/1275-1932 від 25.09.2015р. про відкриття виконавчого провадження із підтвердженням її відправлення на адресу виконавчого органу, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2015р. по справі №904/7110/15, рішення господарського суду Сумської області від 14.09.2015р. по справі №918/786/15, наказ господарського суду Сумської області від 29.09.2015р. по справі №918/786/15 на примусове виконання рішення, заява Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №17/1360-2038 від 12.10.2015р. про відкриття виконавчого провадження із підтвердженням її відправлення на адресу виконавчого органу, рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31.08.2015р. по справі АС №177б/2015, рішення арбітражного суду Оренбургської області від 07.07.2015р. по справі №А47-3966/2015, постанова вісімнадцятого арбітражного апеляційного суду Російської Федерації №18АП-10475/2015 від 16.09.2015р. по справі №А47-3966/2015, клопотання Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» №17/1261-1923 від 24.09.2015р. у справі №А47-3966/2015, що вказують на наявність заборгованості державного бюджету перед відповідачем у сумі 667 447,00 грн., наявність значної суми дебіторської заборгованості, за рахунок якої можливе повне погашення спірного зобовязання Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» перед позивачем та реальні дії, спрямовані на заохочення цих коштів, проте які потребують додаткового часу.

Відтак, з однієї сторони, скрутне фінансове становище, яке сталося внаслідок настання для відповідача непередбачуваних та невідворотних обставин, а з іншої - заплановані доходи, які можливі в результаті поетапного відновлювання процесу для підприємства, свідчать про те, що в разі надання відстрочення по сплаті заборгованості перед позивачем дозволить в повній мірі виконати грошове зобовязання та уникнути в подальшому порушення платіжної дисципліни. У протилежному випадку, одночасне стягнення усієї суми боргу призведе до неможливості здійснення відновлювальних заходів, продовження господарської діяльності, проведення розрахунків із працівниками та призведе до банкрутства підприємства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, наведені відповідачем в підтвердження свого скрутного становища, є винятковими і ускладнюють виконання рішення.

Доводи позивача відносно свого статусу не можуть впливати на оцінку обґрунтованості зменшення пені, адже п.6. ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України не містить обмежень у можливості його застосування по відношенню до позивача.

Твердження позивача про завдання йому відстроченням виконання рішення додаткових збитків є безпідставним, за змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних, інфляційної індексації.

Наведене вище стосується й випадків здійснених господарським судом відстрочки і розстрочки виконання рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на кошти боржника (стаття 121 Господарського процесуального кодексу України), оскільки під час таких відстрочки чи розстрочки або зміни інфляційні процеси тривають, грошове зобов'язання залишається повністю або частково невиконаним і негативний вплив такої ситуації на позивача потребує відповідної компенсації згідно з вимогами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України (п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» № 14 від 17.12.2013р.).

).

Аналіз у сукупності представлених відповідачем доказів відносно свого фінансового становища, враховуючи висновки суду відносно майнового стану позивача і відповідача та збитків через неналежне виконання останнім грошових зобов'язань, а також: врахував фактичний строк прострочення грошових зобов'язань з боку відповідача, ступінь його вини у виникненні цього спору, визначену самим позивачем частковість виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати поставленої електричної енергії в перебігу правовідносин за договором (ступінь виконання зобов'язань); відсутність доказів вчинення позивачем перешкод у проведенні своєчасних розрахунків відповідачем; встановлене чинним законодавством право стягнення також і 3% річних, інфляційної індексації, які у сукупності достатньою мірою забезпечують як вжиття заходів відповідальності за порушення, так і компенсацію за прострочення виконання грошового зобов'язання, враховуючи обєктивні обставини складної ситуації у державі, вказівку на джерело заохочення коштів, зумовлює висновок про те, що надання запитуваного відстрочення виконання рішення не призведе до істотного порушення гарантованих ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. прав позивача на отримання коштів і тим самим, захисту майнового права та його інтересу.

Разом з тим, позивач також перебуває у скрутному фінансовому становищі.

Відтак, приймаючи до уваги фінансове становище позивача та його матеріальні інтереси, строк розстрочення на 3 роки є значно великим та належним чином необґрунтований відповідачем.

Проте, зважаючи на вид господарської діяльності, який здійснює відповідач, викладені обставини та наявність означеного джерела надходження коштів, відстрочення виконання рішення по даній справі на строк 12 місяців є доцільним заходом при врахуванні матеріальних інтересів сторін.

З огляду на таке, керуючись правом наданим ст.83 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про надання Публічному акціонерному товариству «Енергомашспецсталь» відстрочення виконання рішення на 12 місяців з моменту набрання законної сили даним судовим актом.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-36, 43, 49, 75, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», м.Краматорськ Донецької області, до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 16044973,87 грн. суми заборгованості за спожиту активну електроенергію, задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецької області, м.Краматорськ, , п/р6164 у філії «Центрально-міського відділення ПАТ «Промінвестбанк»» у м.Горлівка, Донецька область, МФО 334464) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, б.8, поштова адреса: 51413, м.Павлоград, вул.Тернівська, 15, ЄДРПОУ 310183,87грн. суми заборгованості за спожиту активну електроенергію на поточний рахунок із спеціальним режимом використання №6747/980 в філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, а також відшкодування сплаченого судового збору в сумі 73 080,00 грн. на поточний рахунок №6747/980 в філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482.

3. Надати Публічному акціонерному товариству «Енергомашспецсталь» (84306, Донецької області, м.Краматорськ, , п/р6164 у філії «Центрально-міського відділення ПАТ «Промінвестбанк»» у м.Горлівка, Донецька область, МФО 334464) відстрочку виконання рішення від 05.11.2015р. по справі №905/1675/15 строком на 12 місяців з моменту набрання даним судовим актом законної сили.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В судовому засіданні 05.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 10.11.2015р.

Суддя О.В. Кротінова