КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 911/4115/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання - Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2015 (дата підписання 02.03.2015)

по справі №911/4115/14 (суддя Наріжний С.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»

2) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Краснянське»

про стягнення 13 927,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Краснянське» про стягнення солідарно з відповідачів 1330,71 грн. штрафу та стягнення з відповідача-2 - 7584,06 грн. пені, 1499,34 грн. 3% річних і 3513,52 грн. інфляційних втрат. Також позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів адвокатські витрати в сумі 1000,00 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.02.2015 по справі № 911/4115/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 23.02.2015 по справі №911/4115/14 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду, викладеним у рішенні, фактичним обставинам справи та вимогам законодавства, а також порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2015 по справі № 911/4115/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Власов Ю.Л.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю. та призначено до розгляду на 14.04.2015.

30.03.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу з додатками, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 23.02.2015 по справі № 911/4115/14 залишити в силі. Також відповідач-2 просив розгляд справи проводити без участі його представника.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 розгляд справи відкладено на 13.05.2015.

06.05.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі № 911/4115/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2015 до вирішення по суті судового спору по справі № 911/2044/14, у зв'язку з тим, що ухвалою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 допущено справу № 911/2044/14 до провадження Верховного Суду України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 було зупинено апеляційне провадження у справі №911/4115/14 до остаточного вирішення спору у справі № 911/2044/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Краснянське» 8 871,40 грн.

17.07.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-2 надійшло клопотання, в якому він просить провадження у справі № 911/4115/14 поновити; у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» відмовити, змінивши підстави та мотиви відмови у позові; справу розглядати без участі представника СТОВ «Краснянське».

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 у зв'язку з перебуванням суддів Станіка С.Р. та Шаптали Є.Ю. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 поновлено апеляційне провадження у справі № 911/4115/14 та призначено справу до розгляду на 09.09.2015.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 09.09.2015, не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представників сторін, явка яких в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 27.03.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» як постачальником та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Краснянське» як покупцем був укладений договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 101 (далі - договір № 101).

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.03.2009 у справі № 18/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Краснянське» про стягнення 21125,14 грн., яке набрало законної сили, встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу засоби захисту рослин на загальну суму 31905,90 грн.; на дату пред'явлення позову борг відповідача перед позивачем по оплаті вартості товару складав 16905,90 грн.; після пред'явлення позову відповідач сплатив позивачу заборгованість в сумі 16905,90 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 23.01.2009 та від 02.02.2009.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.03.2009 у справі № 18/18 позов задоволено частково; стягнуто з СТОВ «Краснянське» на користь ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» 1011,57 грн. пені, 2535,88 грн. штрафу, 545,30 грн. інфляційних втрат, 126,49 грн. 3% річних, 211,25 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в решті позову провадження припинено.

23.12.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» як первісним кредитором та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 як новим кредитором укладено угоду № 189-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), згідно якої (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 28.01.2011) первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання СТОВ «Краснянське» зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару), пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, за період існування прострочення виконання боржником грошового зобов'язання згідно договору № 101 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008.

За змістом пунктів 2.1 і 2.2 угоди № 189-ТА вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою становить 15 662,23 грн., з яких розмір заборгованості (дооцінки вартості товару) становить 8 871,40 грн., інфляційні втрати за період з грудня 2008 року - листопад 2010 р. 2 335,69 грн., пеня за період з 16.12.2008 по 23.12.2010 - 3 893,30 грн., 3% за період з 16.12.2008 по 23.12.2010 - 561,84 грн.

У пункті 2.3 угоди № 189-ТА встановлено, що окрім цього, з моменту укладення даної Угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору № 101 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008, по відношенню до боржника щодо нарахування заборгованості (дооцінки вартості товару), пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, у зв'язку з подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № 101 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008.

В подальшому, 02.07.2012 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» як новим кредитором укладено угоду № 120/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) згідно якої (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 11.03.2013), первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання СТОВ «Краснянське» зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару), пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, за період існування прострочення виконання боржником грошового зобов'язання згідно договору № 101 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008.

За змістом пунктів 2.1 і 2.2 Угоди № 120/07-12 вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою становить 15 662,23 грн., з яких розмір заборгованості (дооцінки вартості товару) становить 8 871,40 грн., інфляційні втрати за період з грудня 2008 року - листопад 2010 р. 2 335,69 грн., пеня за період з 16.12.2008 по 23.12.2010 - 3 893,30 грн., 3% за період з 16.12.2008 по 23.12.2010 - 561,84 грн.

У пункті 2.3 угоди № 120/07-12 встановлено, що окрім цього, з моменту укладення даної Угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору № 101 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008, по відношенню до боржника щодо нарахування заборгованості (дооцінки товару), пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, у зв'язку з подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № 101 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008.

Крім того, 11.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПК «ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» як поручителем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» як кредитором було укладено договір поруки № 11-03-2013-105, відповідно до п. 1.1 якого визначено, що у відповідності до цього договору поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку СТОВ «Краснянське» щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру штрафу у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу та угоди, передбаченими ст. 2 цього договору.

Згідно п. 2.1. договору поруки № 11-03-2013-105, під основним договором у цьому договорі розуміють угоду № 120/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012, укладену згідно договору № 101 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008.

Пунктом 3.1. договору поруки № 11-03-2013-105 передбачено, що відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру штрафу у сумі 1330,71 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» посилаючись на невиконання ТОВ «Краснянське» зобов'язань згідно угоди № 120/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні, звернулося до поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК «ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» (відповідача-1) із вимогою вих. № 15-105/03 від 15.03.2013 (отримана відповідачем-1 18.03.2013) про виконання в триденний термін зобов'язань відповідно до договору поруки № 11-03-2013-105 від 11.03.2013.

На вищевказану вимогу Товариство з обмеженою відповідальністю «ПК «ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» надало відповідь від 18.03.2013 № 105, якою повідомило, що зобов'язання за договором поруки від 11.03.2013 № 11-03-2013-105 виконати не в змозі у зв'язку із скрутним фінансовим становищем та гарантував виконання зобов'язань в строк до 31.08.2014.

Предметом позову у даній справі є вимога про солідарне стягнення з відповідачів 1330,71 грн. штрафу у розмірі 15% на підставі п.8.4. договору купівлі - продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008, нарахованого на суму дооцінки вартості товару 8871,40 грн. та стягнення з відповідача-2 7584,06 грн. пені за загальний період з 15.01.2009 по 15.09.2014, 1499,34 грн. 3% річних за загальний період з 15.01.2009 по 15.09.2014 та 3513,52 грн. інфляційних втрат за період з січня 2009 р. по серпень 2014 р., нарахованих на суму основного боргу та дооцінки вартості товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Краснянське» умов договору №101 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008 щодо своєчасної оплати за отриманий товар та угоди № 120/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні. При цьому, позивач зазначає, що розмір заборгованості (дооцінки вартості товару) СТОВ «Краснянське» підтверджений рішенням господарського суду Київської області від 25.06.2014 у справі № 911/2044/14.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем-2 було заявлено про сплив позовної давності щодо вимог про стягнення штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову та виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Київської області від 25.06.2014 у справі № 911/2044/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014, позов ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено. Стягнуто солідарно з СТОВ «Краснянське» та ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» на користь позивача 8 871,40 грн. дооцінки вартості товару, 500,00 грн. витрат на послуги адвоката і 1 827,00 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2015 у справі № 911/2044/14 рішення господарського суду Київської області від 25.06.2014 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі № 911/2044/14 скасовані, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, Вищий господарський суд України зазначив, що на час укладання угод про заміну кредитора у зобов'язанні договір купівлі-продажу було виконано у повному обсязі, тобто це зобов'язання припинено виконанням відповідно до вимог статті 599 Цивільного кодексу України, тому відсутні правові підстави для стягнення дооцінки вартості товару (курсової різниці).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось з заявою про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 16.03.2015 у справі № 911/2044/14.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 допущено справу № 911/2044/14 до провадження Верховного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від 17.06.2015 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 16.03.2015 у справі № 911/2044/14 відмовлено.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у вказаній постанові, зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України випливає, що законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

У постанові Верховного Суду України від 17.06.2015 у справі № 911/2044/14 зазначено, що як встановлено судами, на момент укладення договорів про відступлення права вимоги СТОВ «Краснянське» виконало свої зобов'язання перед ТОВ «Тридента Агро» щодо сплати суми основного боргу за договором № 101 у повному обсязі, що підтверджується рішенням господарського суду Луганської області від 06.03.2009 року у справі № 18/18.

Оскільки угода про заміну кредитора у зобов'язанні від 02.07.2012 № 120/07-12 не породжувала жодних прав та обов'язків для СТОВ «Краснянське» перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», висновок суду касаційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову є законним та обґрунтованим.

Таким чином, оскільки відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 2 8871,40 грн. дооцінки вартості товару, то відсутні і підстави для нарахування та солідарного стягнення з відповідачів 1330,71 грн. штрафу, а також стягнення з відповідача- 2 7396,48 грн. пені, 1476 грн. 3% річних за період з 02.02.2009 по 15.09.2014 та 3078,38 грн. інфляційних втрат за період лютий 2009 р. - серпень 2014 р., нарахованих на суму дооцінки вартості товару в розмірі 8871,40 грн.

У п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів штрафу, а також стягнення з відповідача 2 пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму дооцінки вартості товару задоволенню не підлягають з підстав їх необґрунтованості.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог з підстав спливу позовної давності.

Позивачем також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем2 грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008 нараховано 187,58 грн. пені та 23,34 грн. 3% річних на суму боргу у розмірі 16 905,90 грн. за період з 15.01.2009 по 22.01.2009 та на суму заборгованості 15 004,90 грн. (до складу якої входить 12 905,90 грн. боргу та 2099 грн. курсової різниці), за період з 23.01.2009 по 01.02.2009, та 435,14 грн. інфляційних втрат на заборгованість у розмірі 15 004,90 грн. за січень 2009 року.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За правилами ч.1 ст.259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність (абзац 1 п.3.3 постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно п. 8.3 договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

Рішенням господарського суду Луганської області у справі № 18/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Краснянське» про стягнення 21125,14 грн. встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу засоби захисту рослин на загальну суму 31905,90 грн. Відповідач в свою чергу, був зобов'язаний оплатити позивачу 20% вартості товару (6381,18 грн.) в строк до 15.04.2008, решту вартості (25524,72 грн.) в строк до 15.09.2008. На дату пред'явлення позову (позов пред'явлено 14.01.2009) борг відповідача перед позивачем по оплаті вартості товару складав 16905,90 грн.; після пред'явлення позову відповідач сплатив позивачу заборгованість в сумі 16905,90 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 23.01.2009 на суму 4000 грн. та від 02.02.2009 на суму 12905,90 грн.

Таким чином, відповідач 2 допустив прострочення розрахунків з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО».

Враховуючи, що 02.02.2009 року відбулось повне виконання відповідачем2 своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 27.03.2008, перебіг річного строку позовної давності до вимог про стягнення пені, нарахованої на суму основного боргу розпочався з 03.02.2009 та закінчився 03.02.2010, а з позовом у даній справі позивач звернувся 24.09.2014, тобто поза межами спеціальної позовної давності для стягнення пені, нарахованої на суму основного боргу за загальний період з 15.01.2009 по 01.02.2009.

За змістом ч.ч.2,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається пред'явленням позову до однієї особи, якщо предметом позову є лише частина вимоги. З цього випливає можливість подовження строку позовної давності шляхом пред'явлення позову лише щодо частини вимоги, якщо за характером відповідного зобов'язання припускається можливість виокремлення такої частини. При цьому, слід зазначити, що частиною вимоги може бути вимога про сплату інфляційних втрат та трьох відсотків річних за грошовим зобов'язанням (ч.2 ст.625 ЦК), які є складовою частиною основного боргу, а також сплата неустойки (штрафу, пені), якщо вони передбачені законом або договором.

Враховуючи те, що ТОВ «Тридента Агро» звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до СТОВ «Краснянське» про стягнення 16905,90 грн. боргу і нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат 14.01.2009, що вбачається з рішення у справі № 18/18, позовна давність для стягнення 3% річних та інфляційних втрат перервалась і розпочала свій перебіг з 15.01.2009 заново, і відповідно закінчилась 15.01.2012.

Як зазначалось, з позовом у даній справі позивач звернувся 24.09.2014, тобто після спливу трирічного строку позовної давності для стягнення 3% річних, нарахованих на суму основного боргу за загальний період з 15.01.2009 по 01.02.2009 та інфляційних втрат, нарахованих за січень 2009 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 264 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 пені, 3% річних, нарахованих на суму боргу у розмірі 16905,90 грн. за період з 15.01.2009 по 22.01.2009 та на суму боргу 12905,90 грн. за період з 23.01.2009 по 01.02.2009, та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу 12905,90 грн. за січень 2009, задоволенню не підлягають з підстав пропуску строку позовної давності.

Щодо нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму дооцінки вартості товару в розмірі 2099 грн., то, як зазначалось вище, оскільки відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 2 дооцінки вартості товару, то і відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму дооцінки вартості товару.

Враховуючи вищевикладене судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення 1330,71 грн. штрафу, 7 584,06 грн. пені, 1499,34 грн. 3% річних та 3 513, 52 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

З огляду на те, що резолютивна частина рішення господарського суду Київської області від 23.02.2015 у справі № 911/4115/14 про відмову в позові є правильною, підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2015 у справі № 911/4115/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 23.02.2015 у справі № 911/4115/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/4115/14 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Ю.Л. Власов

О.О. Хрипун