ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 Справа № 912/1877/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Погорєловій Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Беркутов О.П., довіреність № 15 від 16.02.15, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2015 по справі № 904/1877/15 (суддя Наливайко Є.М.)

за позовом Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії», м. Кіровоград

до Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Кіровоград

про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2015 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване правомірністю визнання відповідачем дій позивача (виконавця послуг з централізованого опалення), що полягають в укладенні зі споживачами договорів про надання послуг з централізованого опалення, які не відповідають умовам Типового договору (в редакції постанови КМУ від 03.09.2009 № 933), затвердженого постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», в частині звуження прав споживачів і обов'язків виконавця послуг, що суперечить положенням ч. 3 ст. 6, ст. 627, ч. 1 ст. 628, ст. 648 ЦК України, вимогам п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, що можуть призвести до обмеження інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. При цьому господарським судом враховано, що позивач не оспорював висновок відповідача, викладений в п. 1 оскаржуваного рішення щодо визнання Державного підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» (далі -ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА») таким, яке за результатами діяльності протягом 2010-2014 років займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення у м. Кіровограді в територіальних межах, де розташовані магістральні та місцеві (розподільчі) теплові мережі, що перебувають у власності чи користуванні підприємства; становище ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» на цьому ринку є сталим і не змінилося у січні-лютому 2015 року.

Крім того, господарський суд дійшов до висновку, що відповідачем у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» обґрунтовано накладено штраф на ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» у розмірі 68000,00 грн. за вчинення зазначеного порушення та зобов'язано ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом внесення відповідних змін до договорів про надання послуг з централізованого опалення, з метою приведення їх до вимог п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630, з повідомленням Територіального відділення у шестимісячний строк.

Непогоджуючись з рішенням господарського суду відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить колегію суддів оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позов ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» по даній справі задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність прийнятого господарським судом рішення, не погоджується з його змістом та підставами, на яких воно ґрунтується, а тому вважає, що судом невірно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що викладення позивачем умов (пунктів) договору від 28.10.2013 № 4148 у спосіб, відмінний від того, який визначено Типовим договором (викладення умов договору іншими словами), не є відступом від змісту Типового договору, оскільки нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що сторони мають право встановлювати й інші, крім типових, умови договорів, які не суперечать законодавству.

Крім того, апелянт вважає неправомірним висновок господарського суду Кіровоградської області про звуження обов'язків виконавця послуг через відсутність у договорі від 28.10.2013 № 4148 таких пунктів з Типового договору:

- проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку із складанням відповідного акту;

- узгодити із споживачем не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині житлового приміщення час доступу до такого приміщення з наданням йому відповідного письмового повідомлення;

- утримувати внутрішньо будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт;

- точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: 1) у багатоквартирному будинку послуги з: централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири.

Апелянт вважає, що ним обґрунтовано не внесено до договору від 28.10.2013 № 4148 вказані пункти, оскільки виконання цих пунктів покладається на безпосереднього виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яким на думку апелянта є ЖЕК № 10, який утримував на своєму балансі будинок Попової С.Т. по вул. Генерала Жадова, буд. 28 корп. 2.

05.10.2015 ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.10.2015.

27.10.2015 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 10.11.2015.

10.11.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення зміні або скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи 12.11.2013 за вхідним № 2617-26 до Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - територіальне відділення, або відповідач) листом від 06.11.2013 № 2643/22 від Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області в порядку ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надійшло звернення громадянки Попової С.Т. стосовно ненадання послуг теплопостачання ДП «Кіровоградтепло» та ЖЕК № 10 (а. с. 47 том 1).

За поданням відділу досліджень та розслідувань Розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення від 10.12.2013 № 210-р за результатами розгляду звернення громадянки Попової С.Т. розпочато розгляд справи № 117-ВДР/12-13 за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА», передбаченого п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді дій які полягають в підготовці та укладенні із заявником (споживачем послуг) Договору № 4148 про надання послуг з централізованого опалення від 28.10.2013, в якому звужені права споживача послуг, обов'язки виконавця послуг та не надано заявнику необхідної інформації в повному обсязі, що передбачено нормами Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що суперечить вимогам п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», шляхом зловживання монопольним становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Збирання та аналіз доказів у справі доручено відділу досліджень та розслідувань (а. с. 9-10 том 2).

За результатами проведеного дослідження 26 березня 2015 року адміністративною колегією Територіального відділення у справі № 117-ВДР/12-13 прийнято рішення № 6-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (а. с. 27-36 том 1).

З матеріалів справи № 117-ВДР/12-13 та змісту рішення адміністративної колегії Територіального відділення № 6-р/к від 26.03.2015 вбачається, що основними видами діяльності позивача є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а товаром (послугою), щодо якого визначається монопольне (домінуюче) становище ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» є послуги з централізованого опалення, яке не є взаємозамінними з будь-якими іншими послугами. Ринок послуг з централізованого опалення, які надає ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» в період 2010-2014 р. р. є сталим і не змінився протягом січня-лютого 2015 року. Тобто, ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» мало монопольне (домінуюче) становище з часткою 100% на ринку послуги з централізованого опалення в територіальних межах м. Кіровограда, де розташовані магістральні та місцеві (розподільчі) теплові мережі, що перебувають у власності чи користуванні підприємства.

В процесі розгляду справи № 117-ВДР/12-13 відповідачем виявлено, що договір № 4148 від 28.10.2013 про надання послуги з централізованого опалення, який укладено ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» із заявником - громадянкою Поповою С.Т. (далі - договір № 4148), не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки він відступає від положень Типового договору, а сторони в належній формі не досягли згоди з усіх істотних умов договору про надання послуг з централізованого опалення і свої відносини із споживачем послуг виконавцем врегульовано на власний розсуд. При цьому, у договорі № 4148 звужено права споживача послуг, обов'язки виконавця послуг та не надано необхідної інформації в повному обсязі.

Листом від 19.02.2014 за № 01-15/310 адміністративною колегією Територіального відділення надані ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» обов'язкові для розгляду рекомендації від 18.02.2014 № 01-15/5 «РК/К» стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства «Про захист економічної конкуренції», усунення причин виникнення цього порушення і умов, що їм сприяють, а також усунення їх наслідків шляхом внесення відповідних змін до Договору № 4148, з метою приведення його до вимог п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (а. с. 27-33 том 2).

Між тим, ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» вимоги рекомендацій адміністративної колегії Територіального відділення виконало лише частково, про що повідомило відповідача листом від 14.04.2014 № 14-1145/07 (а. с. 34-35 том 2).

Позивач вважає, що укладений із громадянкою Поповою С.Т. договір про надання послуги з централізованого опалення відповідає вимогам діючого законодавства, умовам Типового договору, містить всі істотні умови і необхідну інформацію, жодним чином не звужує прав споживача та обов'язки виконавця послуг, у зв'язку з чим і виник спір між ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» та Територіальним відділенням.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент укладення Договору № 4148) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджений постановою КМУ від 21.07.2005 № 630.

Цією ж постановою затверджені і Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила).

Згідно п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Зі змісту ч. 2, 3 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник; виробник послуг може бути їх виконавцем.

Визначення виконавця житлово-комунальних послуг, в тому числі і виконавця послуг з централізованого опалення, відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на момент укладення Договору № 4148 і до 26.04.2014 належало до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг і здійснювалося у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 10.09.2007 № 1085 на виконання вищезазначених вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у відповідності з Порядком визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженому наказом Держжитлокомунгоспу України від 25.04.2005 № 60, виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання серед інших визначено і ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» з використанням внутрішньобудинкових теплових мереж житлово-експлуатаційних організацій м. Кіровограда, в повному господарському віданні чи оперативному управлінні яких перебуває відповідний житловий фонд. Водночас, вказаним рішенням виконавчий комітет міської ради для забезпечення виконання обов'язків, визначених у ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (обов'язки виконавця) зобов'язав виконавців послуг з централізованого опалення, гарячого водопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення в термін до 01.10.2007 укласти господарські угоди з виконавцями послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (житлово-експлуатаційні організації м. Кіровограда, в повному господарському віданні чи оперативному управлінні яких перебуває відповідний житловий фонд) (а. с. 53 том 1).

З огляду на те, що матеріалами справи № 117-ВДР/12-13 підтверджена чинність вказаного Рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради на дату укладення Договору № 4148, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що позивач (апелянт) на момент укладення договору № 4148 та проведення розслідування по справі № 117-ВДР/12-13 був виконавцем послуг з централізованого опалення і визначення його таким свідчить, що він відповідає вимогам п. 1.3. Порядку від 25.04.2005 № 60, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.05.2005 за № 541/10821 (в редакції чинній на момент прийняття рішення виконкомом міської ради) (надалі - Порядок визначення виконавця послуг).

Таким чином, на момент укладення позивачем з громадянкою Поповою C.Т. договору № 4148 та весь період дії правовідносин, що виникли на підставі вказаного договору, позивач у відповідності до вимог чинного законодавства мав статус виконавця послуг з централізованого опалення, повинен був підготувати та укласти із споживачем договір про надання послуг з централізованого опалення, що оформляється на основі Типового договору, в якому мають бути передбачені всі без виключення обов'язки виконавця послуг, передбачені ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Обов'язковість включення до договору № 4148, укладеного з громадянкою Поповою С.Т., умов, передбачених Типовим договором, ґрунтується також на нормах чинного Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В той же час вказані норми у кореспонденції з ч. 1 ст. 628, ст. 648 ЦК України містять застереження, які передбачають певні обмеження для учасників цивільних правовідносин.

Так, ч. 3 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає із їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Законодавець передбачив, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту; особливості укладення договору на підставі акта вказаних органів встановлюються актами цивільного законодавства.

Отже, якщо актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акта для сторін договору, сторони не мають права відступати від їх положень.

За змістом вищезазначених статей ЦК України, а також постанови КМУ від 21.07.2005 № 630 умови Типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступати від їх положень і врегульовувати відносини на власний розсуд.

Позивач при укладенні з громадянкою Поповою С.Т. договору № 4148 мав врахувати вимоги ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та зміст Типового договору про надання послуг з централізованого опалення та включити до договору № 4148 умови, що передбачають:

- строк дії договору, який не може перевищувати одного року (п. 31. Типового договору); договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово повідомлено про його розірвання або необхідність його перегляду.

- проведення два рази на рік перевірки стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта (п.п. 5 п. 19. Типового договору);

- узгодження із споживачем не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині житлового приміщення час доступу до такого приміщення з наданням йому відповідного письмового повідомлення (п.п. 6 п. 19. Типового договору);

- утримання внутрішньобудинкових мереж у належному стані, здійснення їх технічного обслуговування та ремонту (п. п. 10 п. 19. Типового договору);

- визначення точки розподілу, в якій здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, а саме: точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: 1) у багатоквартирному будинку послуги з: централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири (п. 22. Типового договору);

- зазначення інформації щодо рахунку із спеціальним режимом використання та найменування банківської установи, в якій він відкритий, та на який вноситься плата за послуги.

Невключення до договору № 4148 вказаних обов'язкових умов звужує права споживача послуг, обов'язки виконавця послуг та не надає споживачу необхідної інформації у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем у процесі розгляду справи № 117-ВДР/12-13 правомірно встановлено, що договір № 4148 не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме: із заявником (споживачем послуг) укладено підготовлений виконавцем послуг договір, який відступає від положень Типового договору, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, і врегульовано відносини з заявником (споживачем послуг) на власний розсуд. При цьому така невідповідність укладеного договору вимогам актів цивільного законодавства, звуження прав споживача послуг, обов'язків виконавця послуг та ненадання повної та необхідної інформації може призвести до того, що споживач не матиме змоги в повній мірі захистити свої права та законні інтереси.

Доводи позивача (апелянта) стосовно того, що нормами ЦК України передбачено право встановлювати сторонам й інші, крім типових, умови договорів, які не суперечать законодавству, зокрема щодо строків укладення договорів, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

У договорі № 4148 визначено не строк, а термін дії договору - до 18.10.2029 (16 років), що позбавило споживача послуг, наданого Типовим договором права, щороку визначатися щодо продовження строку дії укладеного ним договору.

Місцевим господарським судом при розгляді вказаного питання обґрунтовано враховано норми ЦК України, які регламентують порядок визначення строку та терміну, а також безпосередньо строку договору про надання послуг, оскільки в силу приписів статей 251, 252, 905 ЦК України, законодавець визначив, що при укладенні договору про надання послуг сторони мають застосовувати поняття строку, а не терміну, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно правовими актами.

Строк дії договору про надання послуг з централізованого опалення в один рік визначено умовами типового договору, а тому визначення в договорі № 4148 іншого часового періоду дії договору є порушенням діючого законодавства та позбавляє споживача послуг на право періодичного (щорічного) погодження умов, що потребують зміни після закінчення строку договору. Дане право не може бути компенсованим в порядку, визначеному п. 8.2. договору № 4148, оскільки підстави припинення договору внаслідок його дострокового розірвання та закінчення строку його дії значно відрізняється і передбачають, у першому випадку - вчинення певного переліку дій заінтересованою стороною, у другому - вчинення таких дій не потребується, достатньо спливу строку його дії.

Крім того, п. 8.1. договору на відміну від п. 31 Типового договору не передбачає щорічного продовження договору.

Посилання позивача на те, що обов'язки щодо огляду внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації, здійснення їх технічного обслуговування належать до повноважень виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яким (на думку позивача) є ЖЕК № 10, а точкою розподілу зовнішніх і внутрішніх комунікацій (якщо інше не зазначено договором) є, зокрема, для водопроводу, газопроводу, тепломережі- вентиль або трійник біля будівлі, господарський суд правомірно не прийняв до уваги, оскільки пунктом 2.3.7. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, якими в тому числі обґрунтовує свої вимоги позивач, зазначено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства.

Дійсно, статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачені особливості укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку. Згідно приписів цієї норми договір про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири та балансоутримувачем чи уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем послуг, він укладає відповідні договори з виконавцем послуг.

Попередньо здійсненим дослідженням норм чинного законодавства у сфері надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення господарський суд встановив, що спеціальні правові акти, які регламентують правовідносини у цій сфері, відносять вказані обов'язки, зокрема, щодо технічного обслуговування внітрішньобудинкових систем теплопостачання, до повноважень виконавця послуг з централізованого опалення. Отже, зазначені обов'язки можуть бути покладені на житлово-експлуатаційні організації м. Кіровограда за умови визначення їх виконавцем послуг з централізованого опалення.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з фактами встановленими господарським судом, що позивачем як під час проведення розслідування і розгляду справи № 117-ВДР/12-13, так і вирішення даного спору, не надано доказів укладення ним на виконання вимог п. 5 Рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 10.09.2007 № 1085 господарського договору з виконавцями послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для забезпечення виконання обов'язків, визначених у ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримування в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж.

Посилання апелянта на той факт, що ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» на виконання постанови КМУ № 1082 від 03.12.2008 в ВАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір банківського рахунку № 1794 від 26.01.2009 (а. с. 200-201 том 1) пунктом 1.1. якого визначено, що відповідно до законодавства України, актів Кабінету Міністрів України, Постанови, нормативно-правових актів Національного банку України, банк відкриває клієнту поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 94 для зарахування коштів, що надходять від усіх категорій споживачів за теплову енергію, а також визначення в розділі 11 «Адреси і підписи сторін» договору № 4148 від 28.10.2013 розрахункового рахунку із спеціальним режимом використання, не спростовує того факту, що інформація, що міститься у п. 1.3., 2.2., 3.4, розділу 11 договору № 4148, не є тотожною тій інформації, яка має бути зазначеною на виконання п. 13 Типового договору.

Як слідує із наданих позивачем доказів, а саме: договору банківського рахунку № 1794 (у національній валюті) від 26 січня 2009 року, укладеного між позивачем та ВАТ «Державний Ощадний банк України», станом на момент укладення договору № 4148 позивач володів інформацією щодо номеру рахунку із спеціальним режимом використання, що, у свою чергу, надавало йому можливість передбачити повну і правильну інформацію, що вимагається положеннями Типового договору. Поряд з цим, для встановлення відповідності номера поточного рахунку, вказаного у розділі 11 Договору № 4148, номеру рахунку із спеціальним режимом використання господарський суд витребував від позивача додаткові докази, які дозволили дослідити це питання. Споживач послуг такої можливості не має. Із чого слідує, що незазначення у договорі № 4148 повної інформації про номер рахунку із спеціальним режимом використання та найменування банківської установи, в якій він відкритий, є звуженням прав споживачів послуг на повну і достовірну інформацію.

При цьому, колегія суддів зазначає, що на титульній сторінці абонентської книжки Попової С.Т. зазначено розрахунковий рахунок позивача, а не рахунок зі спеціальним режимом використання (а. с. 68 том 1).

Отже позивач мав врахувати положення п. 13 Типового договору та включити дану інформацію у договір, що укладався із громадянкою Поповою С.Т. та іншими споживачами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем у процесі розгляду справи № 117-ВДР/12-13 правомірно визнано дії позивача, що полягають в укладенні зі споживачами договорів про надання послуг з централізованого опалення, які не відповідають Типовому договору, затвердженому постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, в частині звуження прав споживачів і обов'язків виконавця послуг, що суперечить вимогам п. 3 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», порушенням законодавства передбаченого ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. При цьому, колегія суддів підтримує позицію господарського суду, яким правильно враховано, що позивачем не оспорено висновку відповідача, викладеному у п. 1 оскаржуваного рішення щодо визнання ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» таким, яке за результатами діяльності протягом 2010 - 2014 років займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення у м. Кіровограді в територіальних межах, де розташовані магістральні та місцеві (розподільчі) теплові мережі, що перебувають у власності чи користуванні підприємства; становище ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» на цьому ринку є сталим і не змінилося у січні-лютому 2015 року.

За наведених підстав відповідачем обґрунтовано за вчинення зазначеного порушення на ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» накладено штраф відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» у розмірі 68000,00 грн. та зобов'язано ДП «КТ» ТОВ «ЦНТІ УНГА» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом внесення відповідних змін до договорів про надання послуг з централізованого опалення, з метою приведення їх до вимог п. 3 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630, про що повідомити територіальне відділення у шестимісячний строк.

Таким чином, вимоги позивача про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.03.2015 № 6-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» господарським судом правомірно визнано необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Кіровоградської області прийняте без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому воно не підлягає зміні або скасуванню.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2015 по справі № 912/1877/15 без змін.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2015 по справі № 904/1877/15 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено 16.11.2015.

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд