ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" листопада 2015 р.Справа № 916/3704/15

За позовом: Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький";

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про стягнення 2 698,92 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3/2 від 01.05.2008р. у розмірі 2 698,92 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 827 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов вищевказаного договору в частині своєчасної плати за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.09.2015р. було порушено провадження у справі №916/3704/15 із призначенням її до розгляду в судовому засіданні 07.10.2015 року.

Ухвалою суду від 07.10.2015р. з огляду на нез'явлення в судове засідання представника відповідача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також неподання витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд справи було відкладено на 02.11.2015р.

У судове засідання 02.11.2015р. представник позивача не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був цілком обізнаний, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 07.10.2015р. (а.с.47).

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали про порушення провадження у справі від 07.09.2015 року та ухвали про відкладення розгляду справи від 07.10.2015р. на адресу, що зазначена у позовній заяві та у спеціальному витязі з ЄДР (а.с.35-36) та на адресу, зазначену у договорі: АДРЕСА_1, у судові засідання не з'являвся, про причини відсутності суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що судові відправлення, які направлялися на адреси відповідача, були повернуті поштою із відміткою у довідці поштової установи «адресат не знайдений» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.38-45, 50-57), суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.05.2008р. між Комунальним підприємством "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" (Виконавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір №3/2 про надання послуг по утриманню будівель, споруд та прибудинкової території (ВЕВ) (а.с.10-11), відповідно до п. 2.1 якого Виконавець надає Споживачу наступні послуги: прибирання прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування територій; обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, ліквідація аварій по домогосподарству, здійснення відновлювально-ремонтних робіт по домогосподарству.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що невід'ємною частиною договору є розрахунок тарифів (по відшкодуванню експлуатаційних витрат) для оплати Споживачем, за послуги, що надаються Виконавцем.

Відповідно до положень п. 3.1 та п. 3.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць; відшкодування експлуатаційних витрат Споживачем здійснюється шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, згідно таблиці розрахунків, не пізніше 15-го числа поточного місяця.

Приписами п. 7.1 договору, сторони узгодили, що він вступає в силу 01.01.2008р. і діє до 31.12.2008р. Згідно з п. 7.2 договору він щорічно автоматично пролонговується , якщо за місяць до закінчення строку дії договору ні одна зі сторін не заявила письмово про його розірвання.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3/2 від 01.05.2008р. є продовженим, оскільки сторонами не надано суду жодних доказів на підтвердження припинення дії вказаного договору, з огляду нащо суд встановлює його чинність станом на день розгляду справи.

01.10.2008р. між сторонами до договору було укладено додаткову угоду № 2 (а.с.13), відповідно до якої було змінено договір в частині вказаного тарифу на ВЕВ за нежитлове приміщення з 0,70 грн. на 1,89 грн. згідно рішення Одеської міської ради № 970 від 21.08.2008р. «Про заходи щодо введення адресної муніципальної допомоги мешканцям міста на оплату житлово-комунальних послуг та встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій».

Вказаною угодою п. 3.2 договору було викладено в такій редакції: «Відшкодування експлуатаційних витрат Споживачем з 01.10.2008р. здійснюється шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця згідно таблиці розрахунків, не пізніше 15 числа поточного місяця».

Сума відшкодування розрахована, виходячи із витрат Виконавця на утримання будівель, споруд і прибудинкових територій, і складає 95,26 грн. в місяць.

01.07.2012р. між Комунальним підприємством "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 3 (а.с.14), відповідно до якої п. 3.2 договору № 3/2 від 01.05.2008р. було викладено в наступній редакції: «Відшкодування експлуатаційних витрат Споживачем з 01.07.2012р. здійснюється шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця згідно таблиці розрахунків (2,55 грн. за 1 кв.м. (2,55*50,4=128,52 грн.), не пізніше 15 числа поточного місяця.

Вказані угоди укладені належним чином та, як вбачається з розрахунку позовних вимог, виконувались відповідачем шляхом сплати експлуатаційних витрат у зазначених розмірах.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вказує позивач і зворотне не доведено відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України, позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, забезпечивши відповідача послугами, передбаченими умовами договору.

Однак відповідач свої зобов'язання за договором в частині своєчасної оплати послуг не виконав, у зв'язку із чим у нього перед позивачем станом на 01.03.2015р. (за період з червня 2013 по лютий 2015 включно) виникла заборгованість у розмірі 2 698,92 грн.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 2 698,92 грн., відповідач, згідно приписів ст.ст. 33-34 ГПК України, суду не надав, суд вважає позовні вимоги Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" про стягнення вказаного розміру заборгованості цілком обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький", витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Хмельницький" (65091, Одеська область, м. Одеса, Серединський сквер, 1, ) суму основного боргу у розмірі 2 698 /дві тисячі шістсот дев'яносто вісім/ грн. 92 коп. та 1827 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09 листопада 2015 р.

Суддя Ю.М. Щавинська