РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2015Справа №910/24902/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу
за позовом приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування"
до 1) приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"
2) військової частини НОМЕР_1
про відшкодування шкоди в розмірі 27 034,90 грн.
За участю представників сторін:
від позивача: Крашеніннікова М.І. представник за довіреністю № 851/2014 від 24.12.2014 року;
від відповідача-1: Грабовський О.О. представник за довіреністю № 58/ЗОВ від 12.12.2014 року.
від відповідача-2: Дроненко В.Ю. представник за довіреністю № 628 від 16.04.2015 року.

встановив :
На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега", військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди в розмірі 27 034,90 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.10.2013 року приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_1 укладено договір страхування № ПК 002911, відповідно до якого застраховано автомобіль марки Hyundai, д.н. НОМЕР_2 .
10.07.2014 року у м. Києві на вул. Мечникова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Hyundai, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля марки Renault, НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіль марки Skoda, д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Mazda, д.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_4 .
Постановою Печерського районного суду м. Києва № 757/21131/14-п від 13.08.2014 року встановлено, що ОСОБА_5 працює водієм у військовій частині НОМЕР_1 , тому справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, направити командиру військової частини НОМЕР_1 для вирішення питання притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.
Згідно звіту № 199/99640 від 18.07.2014 року вартість відновлювального ремонтну складає 70 615,79 грн.
На виконання вимог договору позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 68 755,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 24240 від 27.08.2014 року.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mazda, д.н. НОМЕР_5 застрахована у приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега", за полісом № АС/9912891.
Так, до приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.
На адресу приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" позивач направив заяву вих.. № 04-3990 від 29.10.2014 року, відповідно до якої просив сплати страхове відшкодування в розмірі 68 755,42 грн.
Позивач направив військовій частині НОМЕР_1 претензію вих.. № 04-1409 від 11.03.2015 року, де просив сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 27 034,90 грн.,
Вимогу відповідач 1 виконав частково, а відповідач 2 вимогу позивача не виконав, тому останній звернувся до суду.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.09.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 05.10.2015 року.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.10.2015 року розгляд справи відкладено на 20.10.2015 року, у зв`язку із неявкою представників позивача та відповідача 2 в судове засідання.
У судовому засіданні 20.10.2015 року оголошено перерву до 03.11.2015 року.
У судовому засіданні 03.11.2015 року представник позивача подав клопотання про уточнення розміру позовних вимог, відповідно до якого просив суд стягнути з відповідача суму 8 279,48 грн, з відповідача-2 18 755,42грн.
Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача1 заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача 2 визнав позовні вимоги.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
08.10.2013 року приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_1 укладено договір страхування № ПК 002911, відповідно до якого застраховано автомобіль марки Hyundai, д.н. НОМЕР_2 .
Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
З відомостей № 94110632 вбачається, 10.07.2014 року у м. Києві на вул. Мечникова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Hyundai, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля марки Renault, НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіль марки Skoda, д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Mazda, д.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_4 .
Постановою Печерського районного суду м. Києва № 757/21131/14-п від 13.08.2014 року встановлено, що ОСОБА_5 працює водієм у військовій частині НОМЕР_1 , тому справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, направити командиру військової частини НОМЕР_1 для вирішення питання притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 106 від 14.07.2014 року, наказано за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що призвело до пошкодження службового автомобіля Mazda, д.н. НОМЕР_5 водію ОСОБА_4 , оголосити догану.
Згідно звіту № 199/99640 від 18.07.2014 року вартість відновлювального ремонтну складає 70 615,79 грн.
З рахунку-фактури № БН-0000063 від 01.08.2014 року видно, що вартість запчастин становить в розмірі 69 480,42 грн.
Страховик 27.08.2014 року склав страховий акт № 99640, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 68 755,42 грн.
На виконання вимог договору позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 68 755,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 24240 від 27.08.2014 року.
Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Факт перебування гр. ОСОБА_4 у трудових відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 відповідачами не заперечувався.
Транспортний засіб марки Mazda, д.н. НОМЕР_5 , яким скоєно ДТП, що спричинило нанесення шкоди автомобілю марки Hyundai, д.н. НОМЕР_2 , належить відповідачу-2. Останній уклав з приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" поліс № АС/9912891 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: ліміт за шкоду майну становить 50 000, 00 грн., франшиза 0,00 грн.
На адресу приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" позивач направив заяву вих.. № 04-3990 від 29.10.2014 року, відповідно до якої просив сплати страхове відшкодування в розмірі 68 755,42 грн.
Позивач направив військовій частині НОМЕР_1 претензію вих.. № 04-1409 від 11.03.2015 року, де просив сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 27 034,90 грн.,
Вимогу відповідач 1 виконав частково,
Відповідач 2 вимогу позивача не виконав
Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідач 1 у відзиві б/н від 20.10.2015 року зазначає, що на 16.02.2015 року виплатив страхове відшкодування в розмірі 41 720,52 грн. із вирахуванням коефіцієнта фізичного зносу та в судових засіданнях зауважив, що необхідно вирахувати розмір ПДВ.
В додаткових поясненнях позивач, зауважив, що ним не застосовувався знос, оскільки виплата страхового відшкодування за договором добровільного страхування здійснюється без урахуванням зносу.
Згідно з ч. 2 ст. 36.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
За таких обставин, суд не приймає до уваги доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.
Згідно з п. 22.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якпіо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Враховуючи вищезазначене, розмір страхового відшкодування складає: 50 000,00 грн. (ліміт за полісом АС/9912891) 41 720,52 грн. (часткова сплата відповідачем страхового відшкодування) = 8 279,48, що підлягає до стягнення з відповідача-1.
Стаття 1194 ЦК України встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вимога позивача щодо стягнення з відповідача-2 суми страхового відшкодування в розмірі 18 755,42 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Оскільки, відповідачі не довели факт того, що шкоду транспортному засобу Hyundai, д.н. НОМЕР_2 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надали доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів.
Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:
на відповідача 1 в сумі 373,07 грн., на відповідача 2 844,93 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17, літ А, ) на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд 10, ) основний борг в розмірі 8 279 (вісім тисяч двісті сімдесят дев`ять) грн. 48 коп., судовий збір в розмірі 373 (триста сімдесят три) грн. 07 коп.
3. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд 10, ) основний борг в розмірі 18 755 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 42 коп., судовий збір в розмірі 844 (вісімсот сорок чотири) грн. 93 коп.
4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 05.11.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий