РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015Справа №910/22546/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий світ технології»

про стягнення 853 637,91 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Хода Ю.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: Логвинський О.Л. - представник за довіреністю,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий світ технології» про стягнення 853 637,91 грн., з яких: 430 860,00 грн. - штрафні санкції за нестачу купівельних візків; 385 806,32 грн. - збитки, пов'язані з нестачею купівельних візків; 779,67 грн. - пеня; 34 191,92 грн. - збитки у вигляді оплати послуг визначених договорами.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами №23/03 від 01.04.2015 року та №24/03 від 01.04.2015 року.

Ухвалою суду від 31.08.2015 року було порушено провадження у справі № 910/22546/15 та призначено справу до розгляду на 02.10.2015 року.

Представник позивача 30.09.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 02.10.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 02.10.2015 року представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

Також представник відповідача у даному судовому засіданні подав клопотання про зупинення провадження у справі, яке буде розглянуто судом у наступному судовому засіданні.

У судовому засіданні 02.10.2015 року, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 19.10.2015 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.10.2015 року надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав раніше подане клопотання про зупинення провадження у справі, відповідно до якого просив суд зупинити провадження у справі до розгляду Господарським судом міста Києва справ № 910/24696/15 за позовом ТОВ "Чистий світ технології" до ТОВ "Група Рітейлу України" про визнання недійним договору № 23/03 від 01.04.2015 року в частині схоронності візків п. 2.1.4 та п. та № 910/24718/15 за позовом ТОВ "Чистий світ технології" до ТОВ "Група Рітейлу України" про визнання недійним договору № 24/03 від 01.04.2015 року в частині.

У судовому засіданні 19.10.2015 року представник позивача надав усні пояснення, відповідно до яких заперечував проти даного клопотання.

Суд, розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі, відмовив в його задоволення зважаючи на те, що розгляд справ № 910/24696/15 та № 910/24718/15 не перешкоджає розгляду даної справи.

Також, у даному судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надає усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні 19.10.2015 року подав клопотання про продовження строку вирішення спору, яке судом розглянуто та задоволено.

В судовому засіданні 19.10.2015 року оголошено перерву до 02.11.2015 року.

В судовому засіданні 02.11.2015 року представник позивача надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.11.2015 року подав відзив на позовну заяву, а також надав усні пояснення відповідно до яких проти позовних вимог заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 02.11.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чистий світ технології» (виконавець, відповідач) був укладений договір №23/03, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 якого виконавець надає замовнику послуги з обслуговування купівельних візків замовника, а саме: збирання, транспортування купівельних візків з території будівлі Торгівельно-розважального комплексу «Караван» (м. Київ, вул. Лугова, 12) та прилеглої території до спеціально відведених місць (паркінг боксів) (територія обслуговування та розташування паркінг боксів зазначені в дислокації (додатку №1) до цього договору), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги.

Крім того, 01.04.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чистий світ технології» (виконавець) був укладений договір №24/03, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 якого виконавець надає замовнику послуги з обслуговування купівельних візків замовника, а саме: збирання, транспортування купівельних візків з території будівлі Торгівельно-розважального комплексу «Караван» (м. Київ, вул. С.Сосніних, 17) та прилеглої території до спеціально відведених місць (паркінг боксів) (територія обслуговування та розташування паркінг боксів зазначені в дислокації (додатку №1) до цього договору), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги.

Згідно п. 1.3 договору перелік прийнятих виконавцем в обслуговування купівельних візків затверджується сторонами в додатках до цього договору, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до розділу 2 договорів виконавець зобов'язаний:

п. 2.1.1. щоденно в період з 08:00 год. до 24:00 год. надавати послуги на умовах визначених цим договором;

п. 2.1.2. прийняти в обслуговування купівельні візки та дитячі візки (фан-мобілі) за переліком відповідно до п. 1.3 цього договору;

п. 2.1.4. забезпечувати своєчасне збирання, транспортування та схоронність купівельних візків та дитячих візків (фан-мобілів) замовника;

п. 2.1.5. своєчасно здійснювати збір купівельних візків по всій території ТРК «Караван» та прилеглої території; своєчасно транспортувати купівельні візки до паркінг боксів; рівномірно та впорядковано заповнювати паркінг бокси купівельними візками.

Згідно п. 2.1.3. договору №23/03 від 01.04.2015 року виконавець зобов'язаний забезпечити участь своєї уповноваженої особи у спільній з замовником щомісячній та позачерговій інвентаризації купівельних візків, що знаходиться в обслуговуванні виконавця, за наслідками якої сторони підписують акт інвентаризації. Інвентаризація проводиться сторонами до 30 числа кожного поточного місяця обслуговування.

Згідно п. 2.1.3. договору №24/03 від 01.04.2015 року виконавець зобов'язаний забезпечити участь своєї уповноваженої особи у спільній з замовником щомісячній та позачерговій інвентаризації купівельних візків, що знаходиться в обслуговуванні виконавця, за наслідками якої сторони підписують акт інвентаризації. Інвентаризація проводиться сторонами до 25 числа кожного поточного місяця обслуговування.

Відповідно до додатку №2 до договору №23/03 від 01.04.2015 року позивач передав, а відповідач прийняв в обслуговування купівельні візки в кількості 1 283 шт., з яких: Wanzl Primo 130 л. в кількості 123 шт., машинки - 45 шт., для інвалідів - 2 шт.

Відповідно до додатку №2 до договору №24/03 від 01.04.2015 року позивач передав, а відповідач прийняв в обслуговування купівельні візки Wanzl Primo 130 л. в кількості 765 шт.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною першою ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно п.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Як зазначав позивач, за наслідками проведених, за період з 01.04.2015 року по 25.06.2015 року, інвентаризацій купівельних візків було виявлено нестачу останніх, а саме:

за договором №23/03 від 01.04.2015 року - в кількості 67 шт., на підтвердження чого позивач надав суду:

- службову записку від 07.05.2015 року відповідно до якої недостача по купівельним візкам становить 27 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 125 250,00 грн.;

- акт інвентаризації №27/05 від 28.05.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 4 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 10 020,00 грн.;

- акт інвентаризації №28/05 від 23.06.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 9 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 45 090,00 грн.;

- акт інвентаризації №29/05 від 26.06.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 23 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 115 230,00 грн.;

за договором №24/03 від 01.04.2015 року - в кількості 33 шт., на підтвердження чого позивач надав суду:

- акт №7/15 від 29.04.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 18 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 80 160,00 грн.;

- акт №9/15 від 28.05.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 5 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 15 030,00 грн.;

- акт №11/15 від 23.06.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 9 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 35 070,00 грн.;

- акт №13/15 від 25.06.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 1 шт.

В зв'язку з нестачею купівельних візків позивач, на підставі п. 5.3 договорів нарахував та просить стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 430 860,00 грн.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Умовами п. 5.3 договорів сторони погодили, що у випадку, якщо за наслідками інвентаризації буде встановлена нестача купівельних візків, яка буде перевищувати 2 штуки, виконавець сплачує замовнику штраф з розрахунку 5 010,00 грн. за кожен наступний втрачений купівельний візок.

Судом встановлено, що у відповідності до умов договору №23/03 від 01.04.2015 року позивач передав, а відповідач прийняв в обслуговування купівельні візки в кількості 1 283 шт., з яких: Wanzl Primo 130 л. в кількості 123 шт., машинки - 45 шт., для інвалідів - 2 шт., що підтверджується додатком №2 до договору; у відповідності до умов договору №24/03 від 01.04.2015 року позивач передав, а відповідач прийняв в обслуговування купівельні візки Wanzl Primo 130 л. в кількості 765 шт., що підтверджується додатком №2 до договору.

Також судом встановлено, що за результатами проведених, за участю представників позивача та відповідача, інвентаризацій була виявлена нестача купівельних візків загальною кількістю 36 шт., з яких:

- переданих за договором №23/03 від 01.04.2015 року - 31 шт., що підтверджується, підписаними представниками позивача та відповідача: службовою запискою від 07.05.2015 року відповідно до якої недостача по купівельним візкам становить 27 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 125 250,00 грн.; актом інвентаризації №27/05 від 28.05.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 4 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 10 020,00 грн.;

- переданих за договором №24/03 від 01.04.2015 року - 5 шт., що підтверджується, підписаним представниками позивача та відповідача, актом №9/15 від 28.05.2015 року відповідно до якого недостача по купівельним візкам становить 5 шт., підлягає відшкодуванню ТОВ «Чистий світ технології» 15 030,00 грн.

Надані позивачем акти інвентаризації: №28/05 від 23.06.2015 року., №29/05 від 26.06.2015 року; №7/15 від 29.04.2015 року, №11/15 від 23.06.2015 року, №13/15 від 25.06.2015 року не є належними, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами нестачі, переданих відповідачу на обслуговування купівельних візків, оскільки зазначені акти складені позивачем в односторонньому порядку та не підписані уповноваженими представниками відповідача.

З огляду на те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується нестача, переданих позивачем відповідачу в обслуговування, за договорами №23/03 від 01.04.2015 року та №24/03 від 01.04.2015 року, купівельних візків в кількості 36 шт., враховуючи положення п. 5.3 договорів, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню в розмірі 150 300,00 грн.

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договорами щодо забезпечення схоронності купівельних візків, у зв'язку з втратою останніх в кількості 86 шт. нарахував та просить стягнути з відповідача 385 806,32 грн. збитків, розмір яких визначається вартістю втрачених візків (86 шт. х 4 486,12 грн. (балансова вартість одного візка згідно бухгалтерської довідки б/н від 25.06.2015 року).

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов'язання), як стягнення збитків, необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника і збитками; вини. При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Згідно з ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є встановленим договором або законом правовим наслідком, що настає у разі порушення зобов'язання.

Частиною 1 статті 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що ними регулюються правовідносини сторін, що носять зобов'язальний характер, в тому числі щодо стягнення збитків, відшкодування яких передбачено умовами договору або вимогами закону як наслідок порушення господарського зобов'язання, тобто таких збитків, відшкодування яких, за наявності вини сторони у порушенні господарського зобов'язання, носить обов'язковий для цієї сторони характер, а наявність збитків і їх розмір перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з порушенням.

Виходячи з вищевикладеного, збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, які він поніс внаслідок невиконання боржником свого зобов'язання та які знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з неправомірною поведінкою боржника.

Умовами договорів сторони погодили, надання відповідачем послуг зі збереження візків щоденно в період з 08:00 год. до 24:00 год. (п.2.1.1).

Доказів того, що втрата, переданих відповідачу на обслуговування, купівельних візків відбулась під час виконання відповідачем зобов'язань за договорами щодо збереження візків, а саме, в період з 08:00 год. до 24:00 год. (щоденно) позивачем суду не надано.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позивачем під час розгляду справи в суді не надано належних доказів, на підтвердження наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, не надано доказів наявності вини відповідача у завданні позивачу збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача, яка, як зазначає позивач, полягала в неналежному виконанні відповідачем обов'язку щодо збереження купівельних візків, та збитками, понесеними позивачем, господарський суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача збитків в сумі 385 806,32 грн. (вартість втрачених візків) задоволенню не підлягають.

Крім того, як зазначав позивач, працівники відповідача з 26.06.2015 року не з'являються у місцях надання послуг та не виконують зобов'язання за договорами, на підтвердження чого позивач надав суду акти відсутності у місці надання послуг: від 27.06.2015 року, відповідно до якого 26.06.2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, Лугова, 12); від 30.06.2015 року, відповідно до якого 27, 28, 29 червня 2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, Лугова, 12); від 04.07.2015 року відповідно до якого 30 червня та 01, 02, 03 липня 2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, Лугова, 12); від 07.07.2015 року відповідно до якого 04, 05, 06 липня 2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, Лугова, 12); від 14.07.2015 року відповідно до якого з 07 по 13 липня 2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, Лугова, 12); від 27.06.2015 року відповідно до якого 26.06.2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, С.Сосніних, 17); від 30.06.2015 року відповідно до якого 29.06.2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, С.Сосніних, 17); від 10.07.2015 року відповідно до якого з 01 липня по 09 липня 2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, С.Сосніних, 17); від 14.07.2015 року відповідно до якого з 07 липня по 13 липня 2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, С.Сосніних, 17); від 23.07.2015 року відповідно до якого з 14 липня по 22 липня 2015 року з 08:00 год. до 24:00 год. працівники відповідача відсутні у місці надання послуг (Київ, С.Сосніних, 17).

За твердженнями позивача, в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договорами, щодо надання обумовлених договорами послуг, він вимушений був звернутись до ТОВ «Лідер Тім» та ТОВ «КВЕЛЛ», які здійснювали надання таких послуг, на підтвердження чого позивач надав суду:

складені позивачем (замовник) та ТОВ «КВЕЛЛ» (виконавець) акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за адресою м. Київ, вул. Лугова, 12, магазин «Караван» № К-00000023 від 30.06.2015 року на суму 6 417,00 грн. та №К-00000001 від 07.07.2015 року на суму 11 431,00 грн.; видані ТОВ «КВЕЛЛ» рахунок-фактура № К-00000023 від 30.06.2015 року на суму 6 417,00 грн. та рахунок-фактура №К-00000001 від 07.07.2015 року на суму 11 431,00 грн.; платіжні доручення №67564 від 16.07.2015 року та № 68808 від 24.07.2015 року, згідно яких позивач перерахував на користь ТОВ «КВЕЛЛ» 6 417,00 грн. та 11 431,00 грн., відповідно;

складений позивачем (замовник) та ТОВ «Лідер Тім» (виконавець) акт №ОУ-0000077 здачі-прийняття робіт (надання послуг) з обслуговування купівельних візків на суму 13 619,93 грн.; наданий ТОВ «Лідер Тім» рахунок-фактура №СФ-0000077 від 08.07.2015 року на суму 16 343,92 грн.; платіжне доручення №69144 від 28.07.2015 року відповідно до якого позивач перерахував на користь ТОВ «Лідер Тім» 16 343,92 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 34 191,92 грн. збитків у вигляді оплати послуг, визначених договорами №23/03 від 01.04.2015 року та №24/03 від 01.04.2015 року, ТОВ «Лідер Тім» та ТОВ «КВЕЛЛ», які здійснювали надання таких послуг в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договорами.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Заявлена позивачем до стягнення сума витрат на оплату ТОВ «Лідер Тім» та ТОВ «КВЕЛЛ» послуг з охорони купівельних візків не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами №23/03 від 01.04.2015 року та №24/03 від 01.04.2015 року, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 34 191,92 грн. збитків задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 13.04.2010 року № 05/248-09.

Крім того, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами, зокрема, в зв'язку з відсутністю працівників відповідача в місцях надання послуг, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 779,67 грн., з яких: 1 527,05 грн. за договором №23/03 та 1 252,62 грн. за договором №24/03.

На підтвердження неналежного виконання зобов'язань за договором позивач надав суду зазначені вище акти відсутності у місці надання послуг.

Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання (в тому числі щодо неустойки) вчиняється у письмовій формі.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5.2 договору №23/03 у випадку, неналежного виконання зобов'язань, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості послуг за один місяць обслуговування, за кожен день неналежного виконання зобов'язань. Неналежним виконанням вважається відсутність візків у накопителі біля вхідної групи торгівельного залу або значна кількість візків на прилеглій території, що підтверджено фото звітом.

Враховуючи те, що умовами договору №23/03 від 01.04.2015 року не визначено відповідальності відповідача у вигляді пені за порушення зобов'язань за договором, зокрема, в зв'язку з відсутністю працівників відповідача в місцях надання послуг, господарський суд дійшов висновку про те, що підстави для стягнення пені в сумі 1 527,05 грн. (за договором №23/03) відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно п. 5.2 договору №24/03 від 01.04.2015 року у випадку неналежного виконання зобов'язань виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості послуг за один місяць обслуговування, за кожен день неналежного виконання зобов'язання.

Враховуючи те, що позивачем під час розгляду справи не надано суду належних, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України, доказів відсутності працівників відповідача в місцях надання послуг, що, на думку позивача, є неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №24/03 від 01.04.2015 року та підставою для нарахування пені, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 1 252,62 грн. (за договором №24/03) задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий світ технології» (місцезнаходження: 04655, м. Київ, пр-т Московський, буд. 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Рітейлу України» (місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20-а, ) 150 300 (сто п'ятдесят тисяч триста) грн. 00 коп. - штрафу та 3 006 (три тисячі шість) грн. 00 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

09.11.2015 року.