ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015р. Справа№ 914/2857/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Петровській Н.Я.,

розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ в особі Філії Управління магістральних газопроводів ЛЬВІВТРАНСГАЗ, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕВ, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної фінансової інспекції у Львівській області, м. Львів

про коригування вартості робіт та стягнення збитків в розмірі 10 424,40 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 провідний юрисконсульт

від відповідача: ОСОБА_2 представник

від третьої особи: не зявився

Відповідно до ст.20 ГПК України розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

ВСТАНОВИВ:

Суть заяви: Позов заявлено Публічним акціонерним товариством УКРТРАНСГАЗ в особі Філії Управління магістральних газопроводів ЛЬВІВТРАНСГАЗ до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕВ про коригування вартості робіт та стягнення збитків в розмірі 10 424,40 грн.

Ухвалою суду від 21.08.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 28.09.2015 р.

Ухвалою суду від 28.09.2015 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 фінансову інспекцію у Львівській області.

Ухвалою суду від 06.10.2015 р. продовжено строк розгляду спору до 03.11.2015 р.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду від 28.09.2015 р. та 06.10.2015 р.

02.11.2015 р. представник позивача в судове засідання зявився, позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, поясненнях, наданих в судовому засіданні. Позов просив задоволити та зобовязати відповідача провести коригування вартості робіт на суму 10 424,40 грн. в сторону зменшення, а також стягнути з відповідача 10 424,40 грн. збитків.

02.11.2015 р. представник відповідача в судове засідання зявився, проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву (за вх. № 41719/15 від 29.09.2015 р.) та доповненні та поясненні до відзиву на позовну заяву (за вх. № 42776/15 від 06.10.2015 р.). Представник відповідача зазначив, що спірна сума коштів, яку позивач просить стягнути з відповідача, є сплаченими коштами за надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на визначеному договором обєкті на підставі договору, а тому не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України, оскільки позивачем не доведено наявності у діях відповідача усіх елементів складу правопорушення у сфері господарювання. Крім того, представник відповідача вказав на те, що позивачем не наведено правового обґрунтування позовних вимог, оскільки результати перевірки Державної фінансової інспекції у Львівській області, на думку відповідача, не є належним доказом порушення відповідачем договірних зобовязань та завдання позивачу збитків.

02.11.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання не зявився. 08.10.2015 р. та 15.10.2015 р. ОСОБА_3 фінансова інспекція у Львівській області направила на адресу суду пояснення-клопотання, у якому підтримала позовні вимоги, зокрема, зазначила, що за період з грудня 2013 р. до грудня 2014 р. сигнали тривоги від позивача не надходили, позивачем сплачено відповідачу грошові кошти за послуги, які фактично відповідачем не надавалися. Крім того, повідомила, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника інспекції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

25.10.2013 р. між Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз (надалі позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЛЕВ (надалі відповідачем) укладено договір № НОМЕР_1 про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію. Відповідно до п. 2.1 договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання обовязків щодо надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєктах УМГ Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз: ДКС «Опари» Опарського ВУПЗГ, що знаходиться за адресою: с. Опари, Дрогобицький район, Львівська область (надалі обєкт), а замовник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити зазначені послуги.

Згідно з п. 3.1 договору під послугами, які за цим договором виконавець зобовязується надати замовнику, слід розуміти: обслуговування та реагування на спрацювання системи тривожної сигналізації на обєкті. За умовами договору за послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті замовник щомісячно перераховує виконавцю оплату в розмірі згідно з розрахунком вартості послуг (додаток № 2) (п. 4.1 договору). Оплата за послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті проводиться щомісячно згідно з рахунком протягом 180 днів після підписання акту про надання послуг (п. 4.2 договору). Строк надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті: з 01 грудня 2013 р. до 30 листопада 2014 р.; в частині розрахунків до повного виконання сторонами зобовязань, визначених договором (п. 7.1.)

Крім того, сторони уклали додатки до договору № НОМЕР_1 від 25.10.2013 р., а саме: Додаток № 1 дислокація обєктів, які охороняються ТзОВ Лев; Додаток № 2 розрахунок вартості послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію по обєктах; Додаток № 3- Інструкція про порядок приймання (здавання) під спостереження на пульт централізованого спостереження тривожної сигналізації на обєкті та дії при безпосередній загрозі нападу.

28.11.2014 р. сторони уклали Додаток № 4 до договору Додаткову угоду № 1 про зміни і доповнення до договору від 25.10.2013 р. № НОМЕР_1, якою внесли зміни до п. 5 основного договору ціна договору, до п. 6.1 договору строк надання послуг, до п. 7.1 договору строк дії договору.

На виконання взятих на себе за договором зобовязань відповідачем надано, а позивачем прийнято надані послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію, що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг за період січень-грудень 2014 р., підписаними уповноваженими представниками сторін та підписи яких засвідчені печатками юридичних осіб, позивачем сплачено надані послуги.

ОСОБА_3 фінансовою інспекцією у Львівській області відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. № 214 Про окремі заходи щодо забезпечення фінансового контролю за діяльністю субєктів господарювання державного сектору економіки та Програми аудиту на 2015 рік, проводиться державний фінансовий аудит окремих господарських операцій УМГ Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз, в процесі якого встановлені порушення законодавства, що відображені в довідці № 7 від 18.02.2015 р.

21.01.2015 р. ОСОБА_3 фінансовою інспекцією у Львівській області проведено зустрічну звірку ТзОВ Лев щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу якості операцій та розрахунків, зясування їх реальності та повноти відображення в обліку УМГ Львівтрансгаз за період з 25.10.2013 р. до 14.01.2015 р., за результатами якої складено довідку за № 16-35/1 від 21.01.2015 р.

Відповідно до долученої до позовної заяви довідки про наслідки зустрічної звірки проведеної ОСОБА_3 фінансовою інспекцією у Львівській області у ТОВ ЛЕВ за № 16-35/1 від 21.01.2015 р. вбачається, що з грудня 2013 р. до грудня 2014 р. виконавці послуг (ТОВ ЛЕВ та залучені підрозділи УДСО при ГУМВС України) здійснювали роботу на обєктах замовника (УМГ Львівтрансгаз) в режимі спостереження. В результаті проведення зустрічної звірки ОСОБА_3 фінансовою інспекцією у Львівській області встановлено, що вартість витрат виїзду наряду охорони на обєкти замовника включених ТзОВ ЛЕВ до актів прийому наданих послуг, зокрема, за договором № НОМЕР_1 та сплачених УМГ Львівтрансгаз в період з листопада 2013 р. до грудня 2014 р. становила 10 424,40 грн.

06.02.2015 р. головним державним аудитором ОСОБА_3 фінансовою інспекцією у Львівській області складено акт про відмову від підпису № 16-35/1, оскільки директор ТзОВ Лев ОСОБА_4 не підписав примірники довідки зустрічної звірки за № 16-35/1 від 21.01.2015 р.

Головним державним аудитором відділу операційного аудиту здійснено моніторинг господарської операції щодо закупівлі послуг систем безпеки (реагування на тривожну сигналізацію) в Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз, за результатами якого складено довідку № 7 від 18.02.2015 р.

У довідці зазначено, зокрема, що у вартість технічної охорони 1 поста (1,80 грн./год.) згідно з наданими калькуляціями, включено витрати як щодо спостереженя (0,61 грн./год.), так і витрати щодо реагуваня (1,19 грн./год.). Відповідно до рахунків та актів прийому-передачі виконаних послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на 16-ти обєктах УМГ Львівтрансгаз в період з грудня 2013 до грудня 2014 р. сигнали тривоги не надходили, і відповідно, додаткова плата за надану послугу не виставлялась. Таким чином, ТзОВ Лев надано УМГ Львівтрансгаз послуги лише щодо Обслуговуваня та Спостереженя.

Відповідно до листа за вих. № 16-15/м/1162 від 25.02.2015 р. ОСОБА_3 фінансова інспекція у Львівській області звернулась до УМГ Львівтрансгаз щодо предявлення обовязкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Листом від 03.03.2015 р. за вих. № 949/31-01 позивач звернувся до відповідача з вимогою провести корегування вартості робіт з врахуванням зауважень (пропозицій) викладених у довідці Державної фінансової інспекції у Львівській області № 7 від 18.02.2015 р. Проте, вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач звернувся суду з вимогою щодо зобовязання відповідача провести коригування вартості робіт на суму 10 424,40 грн. в сторону її зменшення та стягнення збитків в розмірі 10 424,40 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Як передбачено ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № НОМЕР_1 від 25.10.2013 р. відповідач надав позивачу передбачені договором послуги, що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг, які підписані сторонами та підписи засвідчені печатками юридичних осіб. В свою чергу, позивачем прийнято надані послуги та сплачено їхню вартість відповідно до укладеного договору.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх умов такої відповідальності: протиправної поведінки, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання, а відтак не може вважатися доведеним причинний зв'язок між заподіяною шкодою та поведінкою особи.

Кошти, які позивач просить стягнути з відповідача в якості збитків, отримані ТзОВ Лев від УМГ Львівтрансгаз як оплата наданих за договором № НОМЕР_1 про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію від 25.10.2013 р., а отже за наявності правової підстави, а тому такі кошти не можуть вважатися збитками.

Враховуючи наведене, позивачем не доведено факту порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань, невиконання або неналежного виконання укладеного між сторонами договору, відтак правові підстави застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків відсутні.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на довідку Державної фінансової інспекції у Львівській області № 7 від 18.02.2015 р. та вимогу Державної фінансової інспекції у Львівській області від 25.02.2015 р. № 16-15/м/1162 як на підставу для коригування вартості робіт та стягнення з відповідача збитків в розмірі 10 424,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Відтак, виявлені за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності позивача порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Водночас, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки, як на підставу для задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору (аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 18.08.2015 р. у справі № 908/360/15-г).

Крім того, положеннями підпункту 4 пункту 4 Положення про ОСОБА_3 фінансову інспекцію України (затверджено Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 499/2011) врегульовано вжиття Держфінінспекцією відповідно до покладених на неї завдань заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Такі заходи вживаються в установленому порядку Держфінінспекцією як центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

За своєю природою акт (довідка, вимога та інше) Державної фінансової інспекції є актом ненормативного характеру індивідуальним актом, який породжує права і обовязки тільки у того суб'єкта, якому вони адресовані, а саме, у позивача та відповідно не породжує для відповідача ніяких обовязків, зокрема, про сплату безпідставно відшкодованих коштів (збитків).

Відтак, акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Враховуючи наведене, довідка Державної фінансової інспекції у Львівській області № 7 від 18.02.2015 р. не може розглядатись як підстава виникнення зобов'язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти. При цьому, вимога про усунення порушень від 25.02.2015 р. № 16-15/м/1162 не підтверджує порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивачем не доведено факту порушення відповідачем своїх зобовязань за договором № НОМЕР_1 від 25.10.2013 р. або виконання договору з порушенням умов, а, отже, правові підстави для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, відсутні.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши думку представників сторін, cуд дійшов висновку, що вимога позивача про коригування вартості робіт та стягнення збитків з відповідача в розмірі 10 424,40 грн. є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України необхідно віднести на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 34, 49, 82, 82-1, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 02.11.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений та підписаний 09.11.2015 р.

Суддя Гутьєва В.В.