КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа№ Б13/115-12
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

арбітражного керуючого Буличова С.О.,

представників:

від боржника Соболєва А.О., Запорожець В.М., Шпічки Г.В.,

від Міністерства оборони України Барана М.Ф.,

від Головного територіального управління юстиції у Київській області Фастовець Ю.В.,

від прокуратури Дубченка О.В. (прокурор військової прокуратури Білоцерківського гарнізону),

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича

на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2015

у справі № Б13/115-12 (суддя Скутельник П.Ф.)

за заявою Приватного підприємства Пітик
до Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Згідно технічної фіксації (звукозапису) в судовому засіданні Господарського суду Київської області від 18.05.2015 (суддя Скутельник П.Ф. розглядалось клопотання Міністерства оборони України про відсторонення розпорядника майна боржника та клопотання голови комітету кредиторів Міністерства оборони України про призначення нового розпорядника майна.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2015 у справі № Б13/115-12 задоволено клопотання Міністерства оборони України про відсторонення розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича та призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича.

Арбітражний керуючий Буличов Сергій Олександрович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2015 у справі № Б13/115-12, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви представника Міністерства оборони України про усунення арбітражного керуючого від 27.11.2014 № 10/2615 та клопотання від 05.12.2014 № 10/2665 відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2015 у справі № Б13/115-12 залишено без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.10.2015 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 скасовано, справу № Б13/115-12 направлено до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу.

Відповідно до розпорядження секретаря судової палати суду від 02.11.2015 склад суду було змінено, доручено здійснення апеляційного провадження у даній справі колегії суддів у складі: головуючий суддя Сотніков С.В., судді: Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 подовжено строк розгляду справи № Б13/115-12, в судовому засіданні оголошено перерву до 11.11.2015.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та інших учасників провадження, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (ГПК України), іншими законодавчими актами України.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2015 Господарський суд Київської області (суддя Скутельник П.Ф.) оголосив судове рішення, яким задовольнив заяву Міністерства оборони України про усунення арбітражного керуючого, припинив повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича та призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича.

Вказані обставини справи підтверджуються фіксацією судового засідання Господарського суду Київської області, що відбулось 18.05.2015, за допомогою технічних засобів (аудіо-запис).

Разом з тим, при дослідженні матеріалів справи № Б13/115-12 в 40 (сорок) томах з 4 (чотири) додатками, що надійшли до Київського апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича, колегія суддів встановила відсутність як вступної та резолютивної частин так і повної ухвали у письмовій формі Господарського суду Київської області від 18.05.2015, що підтверджується внутрішнім описом документів справи № Б13/115-12.

Вказані обставини також підтверджуються даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та супровідним листом Господарського суду Київської області від 06.07.2015 № 02-06/Б13/115-12 за підписом керівника апарату суду Кармазіна А.І.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов`язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Усі судові рішення викладаються у письмовій формі.

За змістом статті 82 ГПК України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення викладається у письмовій формі та підписується всіма суддями, які брали участь у засіданні.

Статтею 85 ГПК України встановлено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення господарський суд повідомляє, коли буде складено повне рішення. Рішення суду, яке містить вступну та резолютивну частини, підписується всім складом господарського суду і додається до справи. Повне рішення повинно бути складено у строк не більше п`яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Статтями 3-1, 13 Закону про банкрутство рішення про призначення розпорядника майна, про усунення арбітражного керуючого від виконання обов`язків виноситься господарським судом у формі ухвали.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що 18.05.2015 Господарський суд Київської області вирішив по суті поставлені в клопотанні Міністерства оборони України про усунення арбітражного керуючого від виконання обов`язків у справі, заяві про призначення нового арбітражного керуючого питання, та ухвалив усунути арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича від виконання обов`язків розпорядника майна боржника, призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича.

Тобто, за результатами розгляду клопотань голови комітету кредиторів Господарським судом Київської області було прийнято судове рішення у формі ухвали від 18.05.2015 (далі оскаржувана ухвала, ухвала від 18.05.2015).

При цьому, прийняте Господарським судом Київської області 18.05.2015 судове рішення за своєю суттю є рішенням в розумінні ст. 82-85 ГПК України, а отже має бути викладене у відповідній письмовій формі та підписане всім складом суду, в даному випадку суддею одноособово.

З метою усунення порушення законодавства, зі вказаного вище питання Київським апеляційним господарським судом було прийнято окрему ухвалу від 16.07.2015 в порядку ст. 90 ГПК України, яку надіслано до Господарського суду Київської області.

Втім, станом як на дату подання, так і станом на час розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича в суді апеляційної інстанції, повний текст ухвали Господарського суду Київської області 18.05.2015 у матеріалах справи відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 104 ГПК України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні (п. 4 ч. 3 ст. 104 ГПК України).

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи, що порушення процесуального права, яке було допущено під час прийняття оскаржуваної ухвали є в будь-якому випадку підставою для скасування судового рішення місцевого господарського суду, колегія суддів вважає за необхідне її скасувати повністю, та прийняти нове рішення з розглянутих судом першої інстанції питань щодо усунення арбітражного керуючого від виконання обов`язків розпорядника майна боржника та призначення нового розпорядником майна боржника.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Київської області від 26.09.2012 за заявою ПП Пітик порушено провадження у справі про банкрутство ДП МОУ Білоцерківський військовий торг за загальною процедурою згідно Закону про банкрутство (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання Господарського суду Київської області від 05.11.2012 визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора в сумі 824 684,79 грн.; призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича (ліцензія серії АВ № 547729 від 25.08.2010), якого зобов`язано здійснити дії, пов`язані з процедурою розпорядження майном боржника.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.04.2013 відсторонено керівника боржника в особі тимчасово виконуючого обов`язки директора Столяра Артема Олексійовича від посади та покладено виконання обов`язків директора на розпорядника майна арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.04.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2013 припинено виконання обов`язків директора Державного підприємства Міністерства оборони Білоцерківський військовий торг арбітражним керуючим Буличовим Сергієм Олександровичем.

В подальшому розгляд справи відкладався, строк процедури розпорядження майном боржника продовжувався.

Постановою Господарського суду Київської області від 22.10.2014 визнано банкрутом Державне підприємство Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича.

28.11.2014 до суду звернулось Міністерство оборони України із заявою від 27.11.2015 № 10/2615 про усунення арбітражного керуючого Буличова С.О. від виконання обов`язків у справі про банкрутство боржника.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 постанову Господарського суду Київської області від 22.10.2014 у справі № Б13/115-12 скасовано; матеріали справи № Б13/115-12 повернуто до господарського суду Київської області для подальшого розгляду в іншому складі суду.

05.12.2014 до суду звернулось Міністерство оборони України із клопотанням про усунення арбітражного керуючого Буличова С.О. від виконання обов`язків.

Також 13.03.2015 голова комітету кредиторів Міністерство оборони України звернувся до суду із клопотанням від 12.03.2015 про усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна) Буличова С.О. від виконання ним своїх обов`язків.

Подані клопотання мотивовані неналежним виконанням арбітражним керуючим Буличовим С.О. своїх обов`язків розпорядника майном боржника щодо збереження майна боржника та вчинення останнім дій, направлені на нанесення боржнику матеріальних збитків.

Також до клопотань додане рішення комітету кредиторів про зобов`язання голови комітету кредиторів звернутись до господарського суду із клопотанням про усунення Буличова С.О. від виконання ним своїх обов`язків та із пропозицією про призначення нового арбітражного керуючого у справі (протокол № 9 від 02.12.2014).

20.04.2015 голова комітету кредиторів звернувся до господарського суду із клопотанням про призначення у справі нового арбітражного керуючого, у якому просив після усунення арбітражного керуючого Буличова С.О. призначити нового арбітражного керуючого Вершиніна А.О.

До клопотання була додана відповідна заява арбітражного керуючого Вершиніна А.О. про участь у справі.

20.04.2015 арбітражний керуючий Вершинін А.О. подав заяву про участь у даній справі, в якій повідомив, що не є заінтересованою особою стосовного боржника, ніколи раніше не здійснював управління цим боржником, не має судимості за вчинення корисливих злочинів, не має заборони здійснювати підприємницьку діяльність або займати керівні посади. До заяви додане Свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 46 від 12.02.2013.

Розпорядження майном боржника - система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника, з метою забезпечення збереження та ефективного використання майнових активів боржника та проведення аналізу його фінансового становища (абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону про банкрутство).

Частиною 5 статті 3-1 Закону про банкрутство встановлено, що арбітражний керуючий зобов`язаний:

здійснювати заходи щодо захисту майна боржника;

вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів;

аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках;

повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів (ч. 6 ст. 3-1 Закону про банкрутство).

Відповідно до ч. 9 ст. 13 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов`язаний вести реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку; повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів або про відмову визнання вимог боржником; вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; виявляти ознаки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; скликати збори кредиторів; надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено справу про банкрутство, надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; виконувати інші функції, передбачені цим Законом.

Клопотання голови комітету кредиторів про усунення арбітражного керуючого від виконання обов`язків у даній справі мотивоване тим, що за результатами перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємства був складений Аудиторський звіт від 23.07.2013, яким встановлено відчуження та списання основних засобів (сільськогосподарської техніки) без техніко-економічних обґрунтувань та з порушенням чинного законодавства. У квітні 2013 року було примусово реалізовано рухоме майно підприємства за експертною оцінкою, яка втратила чинність, та під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. При цьому, розпорядник майна арбітражний керуючий Буличов С.О. проігнорував такі дії керівництва боржника, не вчинив жодних дій по збереженню майна боржника під час процедури розпорядження майном. Крім того, під час виконання обов`язків керівника арбітражний керуючий Буличов С.О. протягом травня-червня 2013 року передав третім особам належну боржнику сільськогосподарську техніку на відповідальне зберігання з правом безкоштовного використання та без обумовлення фактичного місця зберігання. В подальшому, виконуючи обов`язки ліквідатора у даній справі, вказана техніка була передана ТОВ «Гільдія права» на відповідальне зберігання з правом безкоштовного використання за договором №1-Л від 15.12.2014. Також, виконуючи обов`язки керівника боржника, у квітні-травні 2013 року арбітражний керуючий Буличов С.О. реалізував рухоме майно (пасіки) без проведення експертної оцінки та визначення ринкової вартості, що призвело до недоотримання підприємством-боржником коштів. Вказані обставини свідчать про систематичні порушення при виконанні обов`язків розпорядника майном боржника, які призвели до нанесення збитків, недоотримання коштів та втрати державного майна.

Частиною 10 ст. 13 Закону про банкрутство установлено, що при здійсненні своїх повноважень розпорядник майна зобов`язаний діяти добросовісно, розумно, враховувати інтереси боржника та його кредиторів. Розпорядник майна несе відповідальність за неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 11 ст. 3-1 Закону про банкрутство невиконання або неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов`язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, під час процедури розпорядження майном боржника, а також протягом року, що передував порушенню провадження у справі про банкрутство в період з 2011 по 2013 роки під час здійснення господарської діяльності мали місце наступні обставини:

необгрунтована передача третім особам земельної ділянки полігону військової частини НОМЕР_1 , а також чотирьох одиниць спеціальної техніки (два колісних трактори Бєларусь-892, 2010 року, гусеничний трактор Т-150, 1992 року та трактор Т-150, 1998 року);

зупинення (згортання) торгівельної діяльності у мережі магазинів з жовтня 2012 року;

безоплатна передача стороннім особам обладнання та інвентарю, в рамках надання послуг робочих місць, балансовою вартістю 646,26 тис. грн.;

приховування фактичного розміру площ, які знаходиться у розпорядженні приватних підприємців, чим підприємству нанесено збитки;

реалізація товарних залишків та інвентарю підприємства за необґрунтовано заниженими цінами;

у жовтні 2012 року та січні 2013 року незаконна уцінка інвентарю (в основному кухонної посуди, устаткування та інших ТМЦ) на загальну суму 97,68 тис. грн., без проведення відповідної експертної оцінки та визначення справедливої ринкової вартості, з метою подальшої реалізації зацікавленим приватним особам;

реалізація в квітні-травні 2013 року пасіки підприємства, без проведення відповідної експертної оцінки та визначення справедливої ринкової вартості, з метою подальшої реалізації зацікавленим приватним особам;

безоплатне використання території та приміщень, чим підприємству нанесено збитки;

незаконне відчуження основних засобів на загальну суму 143,31 тис. грн. (27 одиниць автомобільної техніки) та неправомірне списання основних засобів (сільськогосподарської техніки) на загальну суму 364,06 тис. грн. в період з 2012 по 2013 рік.

Вказані вище обставини підтверджуються Аудиторським звітом від 23.07.2013 та Аудиторським звітом від 06.03.2015.

Тобто, невиконання розпорядником майна арбітражним керуючим Буличовим С.О. основного обов`язку зі збереження майна боржника, призвело до погіршення фінансового стану підприємства-боржника, що в подальшому стало наслідком прийняття господарським судом необґрунтованого та незаконного рішення про визнання боржника банкрутом (постанова від 22.10.2014 скасована постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014).

Крім того, під час виконання обов`язків ліквідатора боржника, арбітражний керуючий Буличов С.О. уклав договір № 1-Л відповідального зберігання від 15.12.2014 та передав ТОВ «Гільдія права» належну боржнику сільськогосподарську техніку в кількості 4 одиниць. Місячна плата за зберігання була обумовлена сторонами в розмірі 2000,00 грн. за кожну одиницю техніки.

При цьому, п. 2.5 договору було передбачено право зберігача (виконавця) на користування майном, у цьому разі плата за зберігання за цим договором не здійснюється.

Тобто, укладений арбітражним керуючим договір зберігання має ознаки удаваного правочину договору безоплатного користування.

Разом з тим, після скасування постанови про визнання боржника банкрутом та припинення повноважень арбітражного керуючого Буличова С.О. як ліквідатора боржника, останній не вчинив жодних дій щодо повернення, переданого третій особі, рухомого майна боржника, що свідчить про порушення розпорядником майна обов`язків, передбачених ч. 9 ст. 13 Закону про банкрутство.

Тобто, дії розпорядника майна арбітражного керуючого Буличова С.О. порушують права кредиторів у даній справі щодо отримання задоволення заявлених кредиторських вимог до боржника, визнаних господарських судом у встановленому законодавством порядку, без застосування до боржника ліквідаційної процедури, враховуючи, що боржником та кредиторами вживаються заходи з укладення мирової угоди на стадії розпорядження майном.

При цьому, слід зазначити, що арбітражний керуючий Буличов С.О. не здійснював аналіз фінансового становища боржника та не рекомендував зборам кредиторів заходи щодо фінансового оздоровлення боржника, не приймав участі у розробці мирової угоди.

Всі зазначені вище обставини у їх сукупності дають зробити висновок про неналежне виконання розпорядником майна арбітражним керуючим Буличовим С.О. своїх обов`язків встановлених Законом про банкрутство, що має наслідком задоволення клопотання голови комітету кредиторів та увільнення арбітражного керуючого Буличова С.О. від виконання обов`язків у даній справі.

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено, що розпорядником майна є фізична особа, на яку у встановленому цим Законом порядку покладаються повноваження щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника на період провадження у справі про банкрутство в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону про банкрутство, державний орган з питань банкрутства пропонує господарському суду кандидатури арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує двадцять п`ять відсотків, щодо яких порушена справа про банкрутство, та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону про банкрутство, розпорядник майна призначається господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань банкрутства як арбітражні керуючі, відомості про яких надаються в установленому порядку Вищому господарському суду України. Кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Колегія суддів зазначає, що виходячи зі змісту статей 2, 13 Закону про банкрутство право надавати господарському суду пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення на посаду розпорядника майна державного підприємства має державний орган з питань банкрутства, зокрема, Міністерство юстиції України, та кредитори (комітет кредиторів).

Відповідно до п. 3. ст. 3-1 Закону про банкрутство арбітражними керуючими не можуть бути призначені:

особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими;

особи, які мають конфлікт інтересів, - особи, в яких виникає суперечність між особистими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого, що може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень арбітражного керуючого;

особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом;

особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади;

особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

До призначення арбітражним керуючим особа має подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

20.04.2015 до Господарського суду Київської області від арбітражного керуючого Вершиніна А.О. надійшла заява про участь у справі.

Будь-яких доводів та заперечень учасників провадження щодо невідповідності кандидатури арбітражного керуючого Вершиніна А.О. до суду не надійшло.

В ухвалі про призначення розпорядника майна суд має зазначити мотиви, з яких призначено певну кандидатуру та відхилено інші, що були запропоновані.

При виборі кандидатури розпорядника майна суду слід враховувати освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов`язки розпорядника майна у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про його здатність належним чином виконувати передбачені Законом обов`язки.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про призначення у даній справі розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вершиніна А.О., оскільки його кандидатура погоджена комітетом кредиторів, останній не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, має дозвіл на провадження діяльності арбітражних керуючих (свідоцтво № 46 від 12.02.2013), відповідає усім організаційним та технічним вимогам щодо виконання обов`язків розпорядника майна у даній справі.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги в частині помилковості висновків суду про увільнення від виконання обов`язків арбітражного керуючого Буличова С.О. апелянтом не надано.

Керуючись ст.ст. 99, 101 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 18.05.2015 у справі № Б13/115-12 скасувати.

3. Задовольнити клопотання Міністерства оборони України про усунення арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича від виконання обов`язків розпорядника майна Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг.

4. Задовольнити клопотання Міністерства оборони України про призначення розпорядником майна Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича.

5. Усунути розпорядника майна Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг арбітражного керуючого Буличова Сергія Олександровича від виконання ним своїх обов`язків.

6. Призначити розпорядником майна Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг арбітражного керуючого Вершиніна Андрія Олександровича (свідоцтво № 46 від 12.02.2013).

7. Справу № Б13/115-12 про банкрутство Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківський військовий торг направити для подальшого розгляду до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко