РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015Справа №910/28205/14

за позовом Приватного спеціалізованого монтажно-налагоджувального підприємства "ГАЗКОТЛОСПЕЦМОНТАЖНАЛАДКА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южтехстрой"

про стягнення суми боргу у розмірі 54 264,00 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне спеціалізоване монтажно-налагоджувальне підприємство "ГАЗКОТЛОСПЕЦМОНТАЖНАЛАДКА" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южтехстрой" про стягнення суми боргу у розмірі 54 264,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем прийнятих за Договором №517/30 від 15.12.2011 зобов'язань по оплаті товару, за останнім утворилась заборгованість у розмірі 54 264,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 порушено провадження у справі №910/28205/14 та призначено її до розгляду на 29.01.2015 року.

Також, відповідною ухвалою суду від 17.12.2014 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

За наслідками розгляду справи 29.01.2015 суд виніс ухвалу про відкладення її розгляду на 12.02.2015 року.

11.02.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли оригінали документів, доданих до позовної заяви.

У судове засідання 12.02.2015 позивач явку уповноваженого представника не направив, проте про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач явку уповноваженого представника до судового засідання також не забезпечив, проте повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином. Ураховуючи, що відповідач не надав відзив на позовну заяву, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що представники позивача та відповідача не з'явилися до судового засідання, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Южтехстрой" (відповідач) та Приватним спеціалізованим монтажно-налагоджувальним підприємством «Газкотлоспецмонтажналадка» (позивач) укладено Договір № 517/30 (далі - Договір).

У відповідності до умов Договору, а саме п. 1.1, позивач зобов'язується поставити та передати у власність, а відповідач прийняти та оплатити насос Hydro-vaccum S.A MVA.50-250 NB/1 (2 шт.).

Загальна сума Договору становить 114264,00 грн. (п.1.2.Договору).

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що товар відпускається покупцю (відповідачу) зі складу продавця (позивача) після 100% оплати.

За п.4.1.Договору, поставка товару здійснюється продавцем після оплати товару, відповідно виставленого рахунку безготівковим шляхом.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу обумовлений договором товар на загальну суму 114264,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковою накладною №384 від 30.12.2011 із відповідною довіреністю №89 від 23.12.2011 на отримання товару.

Відповідач, натомість, здійснив оплату отриманого товару частково, а саме сплатив 16.12.2011 позивачу 60000,00 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою станом на 25.11.2014 по контрагенту ТОВ «Южтехстрой».

Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 54264,00 грн., стягнення якої заявлено позивачем у межах даного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (далі- ГК України), господарським визначається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як встановлено судом, 15.12.2011 між сторонами укладено договір поставки №517/30, за яким постачальник зобов'язується передати (продати) покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором у повному обсязі та поставив відповідачу товар на загальну суму 114264,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною та довіреністю відповідача на отримання товару.

У порушення договірних зобов'язань, оплата відповідачем здійснена не в повному обсязі, а саме сплачено 60000,00 грн., у зв'язку із чим за відповідачем отоварилась заборгованість у розмірі 54264,00 грн.

Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" при підписанні покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Стаття 629 ЦК України, яка кореспондується із ст.526 ЦК України, визначає обов'язковість виконання сторонами договору, тобто всі умови договору з моменту його укладення, який встановлено ст.640 ЦК України, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. Будучи пов'язані взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятися від виконання зобов'язання або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного спеціалізованого монтажно-налагоджувального підприємства «Газкотлоспецмонтажналадка» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южтехстрой" про стягнення 54264,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Южтехстрой" (04123, м.Київ, вул.Червоноармійська, б.11/13; ідентифікаційний код 32618219) на користь Приватного спеціалізованого монтажно-налагоджувального підприємства «Газкотлоспецмонтажналадка» (73000, м.Херсон, вул.49 Гв.дивізії, б.2, к.4, кв.130; ідентифікаційний код 22741547) 54264 (п'ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят чотири) гривні 00 копійок основного боргу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок витрат зі сплати судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 12.02.2015 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 14.02.2015 року

Суддя К.В. Полякова