ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.2015 Справа № 905/1520/15 Господарський суд Донецької області ускладі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Муліно Трейд"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Слов"янська деревня"
про стягнення 488094,50 грн.
Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов.

від відповідача: не зявився

;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Муліно Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов"янська деревня" про стягнення заборгованості у розмірі 465000,00 грн., 3% річних у розмірі 23094,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки №44-М від 08.07.2013 в частині оплати вартості отриманого товару.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору поставки №44-М від 08.07.2013, додаткових угод до нього, видаткових накладних, товаро-транспортних накладних, довіреностей на отримання цінностей, акту звіряння за період з 01.01.2013 по 16.01.2014, банківських виписок.

Ухвалою від 20.08.2015 за вказаним позовом порушено провадження по справі №905/1520/15, розгляд справи було відкладено у звязку з необхідністю витребування додаткових документів та забезпечення відповідача доступу до правосуддя.

Відповідач явку своїх представників в судові засідання не забезпечив, вимог суду не виконав, поважних причин не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

08.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дайнел», як постачальником (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов"янська деревня", як замовником (відповідач) підписаний договір поставки №44-М.

Наказом № 13 від 07.04.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю «Дейнел», на підставі рішення загальних зборів змінено назву підприємства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Муліно Трейд», що також підтверджується наявною у матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру від 02.02.2015 та статутом позивача.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки №44-М від 08.07.2013 постачальник зобовязується постачати, а покупець прийняти та оплачувати у встановлені договором строки борошно пшеничне І гатунку.

Ціна на товар є договірною і встановлюється за згодою Сторін у додаткових угодах, які є невідємними частинами договору (п. 1.3 договору).

Кількість та загальна вартість товару також визначається у додаткових угодах договору. (п.п. 1.3, 1.5 договору).

Відповідно до п. 1.6 договору постачальник постачає товар покупцю партіями. Розмір партії, кількість і строки постачання кожної партії визначаються в заявках покупця.

Сторонами погоджено, що накладні оформлені на кожну партію товару, що поставляється, є невідємними додатками до договору, в яких вказується номенклатура, кількість, ціна за одиницю, загальна вартість партії товару, дата укладання і номер договору, згідно з яким здійснюється постачання товару.(п. 2.2 договору.)

Згідно з умовами договору строк поставки товару визначається у додаткових угодах до договору.(п.2.5)

Платежі за договором здійснюються по безготівковому розрахунку у національній валюті України на підставі фактично поставленої кількості товару, яка визначається згідно з накладними.

Оплата відповідно до договору здійснюється покупцем у порядку, що визначається додатковими угодами до договору, які є його невідємними частинами.

17.10.2013 сторонами укладено додаткову угоду № 4 до договору постачання № 44-М від 08.07.2013 та погоджено вартість товару, а саме: вартість борошна пшеничного - 2600, 00 грн. за 1 тонну, кількість товару, яка складає 270- тон та строк поставки вказаного товару - 3 18.10.2013 р. до 25.10.2013.

Додатковою угодою № 5 від 01.11.2013 встановлена вартість борошна пшеничного у розмірі 2750 грн. за 1 тонну для Дніпропетровської області та 2700 грн. за 1 тонну для Запорізької області. Кількість товару за вищевказаною додатковою угодою складає 376 тон. Оплата за поставлений товар здійснюється покупцем з відстрочкою 7 календарних днів з дати поставки товару. Строк поставки товару, що передається за даною додатковою угодою на умовах договору з 04.11.2013 до 25.11.2013.

На виконання умов договору № 44-М від 08.07.2013 та додаткових угод до нього №4 від 17.10.2013 та № 5 від 01.11.2013 позивачем поставлена відповідачу продукція борошно пшеничне 1 гатунку у кількості 620 тон на загальну суму 1728 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними за 2013 рік, товаротранспортними накладними за 2013 рік, довіреностями на отримання товаро-матеріальних цінностей, копії яких є в матеріалах справи та підписом представника покупця на накладних, скріпленого печаткою підприємства.

Отриманий від позивача товар, відповідач частково повернув йому по поворотним накладним, копії яких є в матеріалах справи, а саме на суму 291482,64 грн.

Відповідач не надав жодних заперечень щодо не отримання товару або не отримання будь-якого супроводжуючого документу від позивача.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується передача позивачем та отримання відповідачем товару.

Оскільки відповідачем отримано товар у позивача без будь-яких зауважень, оплата повинна здійснюватись в терміни, передбачені сторонами у договорі та додаткових угодах до нього.

З наявних в матеріалах справи копій банківських виписок, довідок з ПАТ «ПроКредит Банк», вбачається, що відповідачем здійснений частковий розрахунок за отриманий товару, а саме на суму 1263000,00 грн.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження повної оплати вартості отриманого товару, вказані вище обставини не спростовано.

Оцінивши зміст зазначених угод, з яких виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладені правочини за своїм змістом та правовою природою є договорами поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як роз'яснено у п.п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що - якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору позивачем було здійснено поставку товару відповідачу, вартість якого відповідачем повинна бути оплачена протягом 7 календарних днів з дня поставки товару.

Проте відповідач свої зобов'язання в повному обсязі не виконав, станом на момент звернення позивача до суду, заборгованість відповідача становить 465000,00 грн. Позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості, акт звірки, які отримані відповідачем 11.04.2014 та залишені відповідачем без відповіді та виконання.

Відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження перерахування відповідачу коштів у розмірі 465000,00 грн., а матеріали справи таких не містять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 465000,00 грн. суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Окрім того, враховуючи несвоєчасну оплату відповідачем вартості отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних, що нараховані на суму 465000,00грн., за період з 28.10.2013 по 07.07.2015 у розмірі 23094,50грн.

Матеріалами справи доведено, що строки виконання грошового зобовязання відповідачем порушені, так як до предявлення позивачем позову щодо стягнення 3% річних фактично залишилось невиконаним грошове зобовязання відповідача перед позивачем.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних позивача, суд визнає його арифметично вірним, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов"янська деревня" (84102, м. Словянськ, Донецька обл., вул. Карпінського, 56, з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Муліно Трейд" (юридична адреса: 70002, м. Вільнянськ, вул. Елеваторна, 4, ) суму основного боргу у розмірі 465000 (чотириста шістдесят пять тисяч) грн. 00 коп., 3 % річних у розмірі 23094,50 (двадцять три тисячі девяносто чотири гривні) 50 коп., судовий збір у розмірі 9761 (девять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 89 коп.

2. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Д.М. Огороднік

Дата складення повного рішення 19.10.2015.