РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015Справа №910/26650/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ»
до За участю про Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грас Савуа Україна» стягнення страхового платежу в розмірі 771 грн. 82 коп.
Представники:

від Позивача: Шагін О.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Єлтишева С.Л. (представник за Довіреністю);

від Третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (надалі також - «Відповідач») про стягнення страхового платежу в розмірі 771 грн. 82 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 27.04.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (Страховик), Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (Страхувальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грас Савуа Україна» (Повірений страховика) було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користування і розпорядженням застрахованими ТЗ та додатковим обладнанням до них; відшкодуванням Страхувальником та/або Експлуатантом заподіяної ним шкоди життю, здоров»ю та/або майну Потерпілих внаслідок експлуатації застрахованого ТЗ; життям, здоров»ям і працездатністю застрахованих осіб. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він здійснив перерахування частини страхового платежу за період страхування з 30.05.2015 р. по 29.08.2015 р. у розмірі 6 426 грн. 00 коп. Листом від 25.06.2015 року Страхувальник повідомив Страховика про припинення дії Договору, а тому відповідно до пп.12.4.1 останній зобов'язаний повернути 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з вирахуванням фактичних виплат. За таких підстав, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить Суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» суму страхового платежу в розмірі 771 грн. 82 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.10.2015 р. порушено провадження у справі № 910/26650/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Товариство з обмеженою відповдальністю "Грас Савуа Україна", судове засідання призначено на 28.10.2015 р.

27.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 13.10.2015 року.

28.10.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки Суд не повідомили. Представник позивача та відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 13.10.2015 року не виконали.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження повернення суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення строку дії Договору в розмірі 771,82 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.10.2015 року відкладено розгляд справи на 12.11.2015 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

12.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 12 листопада 2015 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача надав усні пояснення по суті спору. Представник Третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 06.11.2015 р. уповноваженій особі підприємства Третьої особи, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Третя особа про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Приймаючи до уваги, що Третя особа була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 12 листопада 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

27.04.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (Страховик), Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (Страхувальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грас Савуа Україна» (Повірений страховика) було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користування і розпорядженням застрахованими ТЗ та додатковим обладнанням до них; відшкодуванням Страхувальником та/або Експлуатантом заподіяної ним шкоди життю, здоров»ю та/або майну Потерпілих внаслідок експлуатації застрахованого ТЗ; життям, здоров»ям і працездатністю застрахованих осіб.

Відповідно до п.2 розділу 1 Договору строк сплати страхового платежу в розмірі 6 426 грн. 00 коп. до 26 червня 2015 року, період дії договору з 30.05.2015 р. по 29.08.2015 р.

Згідно з п.12.2 розділу 2 Договору якщо інше не зазначено в Розділі 1 Договору, останній набирає чинності з моменту підписання, а в частині зобов'язань Страховика діє протягом проміжків часу, зазначених у Розділі 1 Договору як «періоди дії Договору», за умови сплати Страхувальником сум страхових платежів у терміни, зазначені у Розділі 1 Договору.

Дію Договору може бути достроково припинено за вимогою Страхувальника або Страховика. (п.12.4 розділу 2 Договору)

Відповідно до пп.12.4.1 розділу 2 Договору у разі дострокового припинення дії Договору на вимогу Страхувальника, Страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором. Якщо вимога Страхувальника обумовлена порушенням Страховиком умов Договору, останній повертає Страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю.

Згідно з п.12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж аж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо Сторони не дійшли згоди про інше.

Додатком №1 до Заяви про страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів до Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312 від 27.04.2015 року Сторони узгодили перелік наземних транспортних засобів, зокрема, страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312 від 27.04.2015 року Позивачем був перерахований перший страховий платіж у розмірі 6 426 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4615 від 05.06.2015 року.

25.06.2015 року Позивачем був направлений лист №1812/06 на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про припинення дії Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312 від 27.04.2015 року, а також про повернення суми страхового платежу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 26.06.2015 р., та отриманий останнім 01.07.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що відповідно до пп.12.4.1 Відповідач зобов'язаний повернути 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з вирахуванням фактичних виплат. За таких підстав, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить Суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» суму страхового платежу в розмірі 771 грн. 82 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312 від 27.04.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 354 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312 від 27.04.2015 року Позивачем був перерахований перший страховий платіж у розмірі 6 426 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4615 від 05.06.2015 року.

25.06.2015 року Позивачем був направлений лист №1812/06 на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про припинення дії Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312 від 27.04.2015 року, а також про повернення суми страхового платежу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 26.06.2015 р., та отриманий останнім 01.07.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з п.12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов»язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж аж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо Сторони не дійшли згоди про інше.

Таким чином, Суд звертає увагу, що Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №5312 від 27.04.2015 року припинив свою дію з 12.08.2015 року.

Відповідно до пп.12.4.1 розділу 2 Договору у разі дострокового припинення дії Договору на вимогу Страхувальника, Страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором.

Суд, перевіривши розрахунок суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з 13.08.2015 р. по 29.08.2015 р., у розмірі 771 грн. 82 коп., наданий Позивачем, зазначає, що останнім вірно визначена сума страхового платежу, що підлягає до стягнення з Відповідача на підставі пп.12.4.1 розділу 2 Договору, а саме у розмірі 771 грн. 82 коп.

Проте, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем 65% суми страхового відшкодування за період, що залишився до закінчення дії Договору, в розмірі 771 грн. 82 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення 65% суми страхового відшкодування за період, що залишився до закінчення дії Договору, в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 65% суми страхового відшкодування за період, що залишився до закінчення дії Договору, в розмірі 771 грн. 82 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 771 грн. 82 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (02660, м.Київ, ВУЛИЦЯ МАРИНИ РАСКОВОЇ, будинок 11, Ідентифікаційний код юридичної особи 31241449) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЖИЛЯНСЬКА, будинок 43, Ідентифікаційний код юридичної особи 35912126) суму страхового платежу у розмірі 771 (сімсот сімдесят одна) грн. 82 (вісімдесят дві) коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 16 листопада 2015 року.

Судя О.В. Чинчин