ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року Справа № 904/7983/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар: Петровська А.В.

представники сторін:

від позивача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 24/81 від 05.01.2015 року.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОЛА", м. Кривий Ріг

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року

у справі № 904/7983/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОЛА", м. Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року у справі № 904/7983/15 (суддя - Мартинюк С.В.) припинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОЛА", м. Кривий Ріг до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг про визнання недійсним договору № 1965 від 31.12.2013 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року у даній справі, справу направити до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- судом першої інстанції не було прийнято до уваги той факт, що відповідно до Закону України "Про третейські суди" Третейський суд є недержавним незалежним органом, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих осіб;

- здійснення третейськими судами функції захисту, передбачених в абзаці 7 статті 2, статті 3 Закону України "Про третейські суди" є здійснення ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною 5 статті 55 Конституції України щодо забезпечення судового захисту особи з боку держави;

- місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено положення статей 55, 124 Конституції України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.10.2015 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 11.11.2015 року.

10.11.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату у звязку з тим, що компетентний представник позивача ОСОБА_2 задіяна у іншій справі та направлена у відрядження до господарського суду Київської області.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що воно підлягає залишенню без задоволення, оскільки неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником провадження у справі на загальних підставах, передбачених статтями 32-34 Господарського процесуального кодексу України.

До клопотання представника позивача не додано доказів на підтвердження викладених у ньому обставин щодо неможливості участі представника в судовому засіданні в зв'язку із його участю у іншій справі.

Крім цього, відповідно до частин 1-5 статті 28 Господарського процесуального кодексу України, сторони не позбавлені права і можливості забезпечити за необхідності участь в судовому засіданні іншого представника.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 залишити без змін.

Позивач наданими йому процесуальними правами не скористався та не забезпечив явку в судове засідання свого повноважного представника.

Беручи до уваги, що неявка представника позивача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи по суті у відсутності представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

03.09.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІОЛА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання недійсним договору № 1965 від 31.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 28.09.2015 року.

28.09.2015 року на адресу господарського суду Дніпропетровської області відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року припинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОЛА", м. Кривий Ріг до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг про визнання недійсним договору.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість винесеної місцевим господарським судом ухвали від 28.09.2015 року, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Спір у справі, що розглядається виник у зв'язку з визнанням недійсним Договору № 1965, що був укладений сторонами 31.12.2013 року.

Суд першої інстанції встановив, що згідно з пунктом 7.2 Договору № 1965 від 31.12.2013 року, всі неврегульовані шляхом переговорів спори, розбіжності, вимоги та претензії, які виникають за даним Договором або у зв'язку з ним, у тому числі, відносно його укладення, виконання, порушення його умов, припинення або визнання недійсним, підлягають вирішенню у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група".

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти розгляду справи саме господарським судом і наполягає на вирішенні спору у третейському суді відповідно до угоди сторін.

Згідно з частиною 1 статті 5, частиною 1 статті 12 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин (частина 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди").

У відповідності з пунктом 4.2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України якщо є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду. Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то:

- у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім;

- у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною та не визнавалась недійсною, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Така ж правова позиція викладена і в Інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/1258/2012 від 17.09.2012 року "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Отже, враховуючи зміст пункту 7.2 Договору № 1965 від 31.12.2013 року, його відповідність як визначенню третейської угоди, так і підвідомчості справ третейським судам, а також позицію відповідача, який з посиланням на згадану угоду заперечує проти розгляду даної справи господарським судом і наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що провадження у цій господарській справі підлягає припиненню згідно з пунктом 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції положень статей 55, 124 Конституції України з огляду на позбавлення позивача права на розгляд його справи судом, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки постійно діючий третейський суд діє відповідно до Закону України "Про третейські суди", його рішення можуть бути оскаржені до господарського суду на підставах, зазначених в Господарському процесуальному кодексі України. В зв'язку з цим, в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод такий суд може вважатися "судом, встановленим законом" (пункт 54 Рішення ЄСПЛ "Компанія "Регент" проти України від 03.04.2008 року), а наявність у сторони спору обов'язку звертатися саме до цього суду, якщо між сторонами була попередньо укладена угода про передання спору на розгляд третейського суду, і інша сторона наполягає на вирішенні спору в цьому суді, не свідчить про порушення права заявника на доступ до суду та вчинення ним угоди про відмову у зверненні за захистом до суду.

Слід звернути увагу, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 99, 101. 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОЛА" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року у справі № 904/7983/15 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.11.2015 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко