ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 листопада 2015 р. Справа № 903/936/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна"

до відповідачів: 1. Волинська митниця Державної фіскальної служби України

2. Управління Державної казначейської служби України у Волинській

області

3. Державна казначейська служба України

про стягнення збитків в розмірі 118 679,15грн.

Суддя Кравчук В.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_2, генеральний директор відповідно до наказу №27 від 03.05.2006р., ОСОБА_3, довіреність №190 від 22.09.2015р.

від відповідача 1: ОСОБА_4, довіреність №03-70-10/15-741 від 19.08.2015р.

відповідача 2, 3: ОСОБА_5, довіреність №15-04/8-43 від 05.01.2015р., №5-15/180 1068 від 19.01.2015р.

На підставі ст.. 24 ГПК України ухвалою суду від 28.10.2015р. залучено до участі у справі в якості відповідача 3 Державну казначейську службу України.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

В судовому засіданні 09.11.2015р. оголошувалась перерва до 10.11.2015р. до 15год. 00хв.

В судовому засіданні 10.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" звернулось з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, Управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення 118 679,15грн. збитків, в т.ч. 35 000,00 грн. на оплату простою автомобільного транспорту на час зупинення митного розмитнення (35 днів); 2 300,00 грн. за користування автомобільним транспортом для доставки вилученого товару на склади митниці; 73 050,00 грн. на оплату юридичних послуг, повязаних із захистом прав позивача, порушених незаконними діями Волинської митниці ДФС; 2 820,00 грн. на відшкодування витрат на проживання працівників ТзОВ "Юридична компанія "Чорнобай та партнери"; 5 509,15 грн. на відшкодування витрат на відрядження та палива.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

10.12.2014 року ТзОВ "СТЕЛЛА ПАК УКРАЇНА" подало на Ягодинську митницю Міндоходів митну декларацію № 205070000/2014/055190 для проведення митного оформлення товарів на загальну суму 9 358,18 євро, поставлених акціонерним товариством «Stella Pack» S.A. (ОСОБА_6, м. Любартув) згідно контракту № 15 від 24.11.2014 р. та фактури № VFEXP/14/00155 від 08.12.2014 p.

11 грудня 2014 року рішенням голови комісії з реорганізації Ягодинської митниці Міндоходів призупинено на 10 робочих днів митне оформлення по МД №205070000/2014/055190 від 10.12.2014 p., поданій ТзОВ «ОСОБА_1 Україна», в звязку з необхідністю застосування заходів захисту прав інтелектуальної власності товарів, промислові зразки «Скребок господарський», «Прищіпка для білизни» та «Рукавички» внесені за №№002179, 002101, 001321 в Митний реєстр обєктів права інтелектуальної власності.

22 грудня 2014 р. головою комісії з реорганізації Ягодинської митниці Міндоходів прийнято рішення про продовження призупинення на 10 робочих днів митного оформлення товарів № 1, 7, 8 по МД № 205070000/2014/055190 від 10.11.2014р. р. Підставою продовження зупинення митного оформлення стало клопотання ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» (правовласника патентів на промислові зразки «Скребок господарський», «Прищіпка для білизни» та «Рукавички») від 22.12.2014р. р. № 22/12-01, в якому останній просив продовжити призупинення з метою подання до суду позову для захисту своєї інтелектуальної власності. Крім того, повідомив, що на підтвердження факту порушення прав направив на Ягодинську митницю заяву про надання дозволу на відбір зразків товарів для подальшої передачі їх на експертизу.

Відбір зразків ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» не здійснив. 25 грудня 2014 року в присутності правовласника, декларанта, митного інспектора та власника товару було проведено огляд товару, митне оформлення якого було призупинено та здійснено фотозйомку товару.

06 січня 2015 р. ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» отримала від ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» заяву за № 06/01-02, в якому правовласник повідомив про проведення експертизи.

ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» надав митниці та ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» висновок № 45 експертного дослідження обєктів інтелектуальної власності.

14 січня 2015 року складений протокол про порушення митних правил, передбачених статтею 476 Митного кодексу України - переміщення товарів через митний кордон України з порушенням прав інтелектуальної власності відносно генерального директора ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» ОСОБА_2.

Згідно протоколу та опису затриманих предметів № 0039/20507/2015 від 14.01.2015 року вилучили товар: кухонні металеві мочалки для чистки посуду: AZ мочалка дручак спіральна - 20000 шт., фасована в флексоупаковки по 50 шт., запакована в 400 картонних ящиків: AZ змивак металевий (3 шт.) - 3000 шт./пак., фасована в флексоупаковки по 20 шт. запакована в 150 картонних ящиків, виробник - Lijin Household necessities со.LTD, CN, торговельна марка - Anna Zaradna, GB ST мочалка дручак спіральна - 4700 шт./пак фасована в флексоупаковки по 47 шт., запакована в 100 картонних ящиків, GB ST мочалка дручак спіральна максі - 1080 шт./пак фасована в флексоупаковки по 36 шт., запакована в 30 картонних ящиків, виробник - Lijin Household necessities со.LTD, CN, торговельна марка Stella, за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1; господарські одноразові рукавички виготовлені з полімеру етилену низького тиску: AZ розмір М 100 шт - 2000 шт./пак фасовані в 20 картонних коробок, AZ розмір L 100 шт. - 2000 шт./пак фасовані в 20 картонних коробок, виробник - HONGKONG KENTOP TRADING LIMITED, CN, торговельна марка Anna Zaradna, за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2.

14 січня 2015 року митницею було оформлено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № 205070000/2015/00002 з підстав складання протоколу про порушення митних правил № 0039/20507/2015 від 14 січня 2015 року.

14 січня 2015 року на митному посту "Луцьк" Волинської митниці ДФС за МД №205070000/2015/000791 було здійснено митне оформлення товарів, що декларувались позивачем за МД №205070000/2014/055190, за виключенням товарів, що вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил від 14 січня 2015 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року у справі № 803/98/15-а визнано протиправною і скасовано прийняту Волинською митницею ДФС Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00002 від 14 січня 2015року.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 04.06.2015 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Волинської області від 06.07.2015р., по справі № 163/401/15-п провадження у справі відносно ОСОБА_2 (генерального директора ТзОВ «ОСОБА_1 Україна») за ст. 476 Митного кодексу України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення; вилучений згідно Протоколу та опису затриманих предметів № 0039/20507/2015 від 14.01.2015 року Товар постановлено повернути ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» для проведення подальшого митного оформлення.

08.07.2015року ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» здійснило митне оформлення повернутого товару згідно митної декларації № 205070002/2015/010674.

Внаслідок неправомірних дій Волинської митниці ДФС, які виразились у безпідставному призупиненні митного оформленні товарів, вилученні товару та оформлення протиправної картки відмови в прийнятті митної декларації, ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» понесла збитки в розмірі 118 679,15 грн., які підлягають відшкодуванню на підставі ст. 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування розміру збитків позивач посилається на наступне:

У відповідності до договору-доручення на надання транспортно-експедиційних послуг № від 08.01.2014p. ФОП ОСОБА_7 (експедитор) надав послуги з перевезення власним автотранспортом - здійснював доставку товару від продавця з ОСОБА_6 до м.Луцька.

В звязку із призупиненням митного оформлення товарів по митній декларації №205070000/2014/055190 від 10.12.2014 p., позивач поніс збитки у вигляді оплати за простій автомобіля - 35 днів в сумі 35 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №183 від 27.03.2015 р., № 426 від 23.07.2015 р., №461 від 12.08.2015 р.

Крім того, ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» оплатило незаплановані послуги з доставки вилученого згідно протоколу та опису затриманих предметів № 0039/20507/2015 від 14.01.2015року товару на склади митниці (маршрут с. Струмівка Луцького району - с. Римачі Любомльського району) в розмірі 2 300,00 грн. (здійснював перевізник ФОП ОСОБА_8 згідно договору № 2030114 від 03.01.2014 p., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 14.01.2015 р. № 0000001 та платіжне доручення № 90 від 13.02.2015 p.).

ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» зверталось за юридичною допомогою до юридичної компанії «Чернобай та партнери» в звязку з чим був укладений договір про здійснення юридичного обслуговування від 24.12.2014 р.

На виконання даного договору юридичною компанією були надані послуги на загальну суму 73 050,00 грн., що стверджується актами приймання-передачі юридичних послуг від 12.07.2015р., 13.07.2015 p., які були оплачені (платіжні дорученні № 1393 від 24.12.2014 р., №158 від 09.02.2015 р., № 202 від 19.02.2015 р., №459 від 08.04.2015 р., №470 від 10.04.2015р., №514 від 23.04.2015 р., № 568 від 07.05.2015 р., № 752 від 23.06.2015 р., № 869 від 20.07.2015р.

Крім того, позивач оплатив проживання в готелі адвокатів, працівників ТзОВ «Юридична компанія «Чернобай та партнери», які приїжджали на судові засідання по судових справах, в сумі 2 820,00грн., що підтверджується загальною розшифровкою за період 01.01.15р. - 12.08.15р., виданою ПАТ «Готель «Україна», актами виконаних робіт, №0000080 від 27.02.2015р.; №0000315 від 30.04.2015р.; №0000457 від 30.06.2015р.; №0000544 від 31.07.2015р., платіжними дорученнями № 122 від 30.01.2015 р., № 151 від 05.02.2015 р., № 194 від 18.02.2015р., № 520 від 22.04.2015 р., № 665 від 02.06.2015 р., № 792 від 02.07.2015 р.

Також, позивачем були понесені витрати, що є збитками товариства, у вигляді оплати відряджень до Любомльського районного суду та поїздки на склади митниці власним автотранспортом, щоб забрати вилучений митницею товар, на загальну суму 1 968,00грн., що стверджується наказами на відрядження працівників товариства №24 від 19.02.2015р., №74 від 29.05.2015р., №77 від 04.06.2015р., посвідченнями про відрядження №КУ-0000216/01-А від 19.02.2015р., №КУ-0000216/02А від 19.02.2015р., №КУ-0000216/15А від 29.02.2015р., №КУ-0000216/16А від 29.02.2015р., №КУ-0000216/20А від 04.06.2015р., №КУ-0000216/19А від 04.06.2015р., №КУ-0000201, №КУ-0000202, звітами про використання коштів, наданих на відрядження. №АО-0000050 від 20.02.2015р., №АО-0000051 від 20.02.2015р., №АО-0000165 від 01.06.2015р., №АО-0000164 від 01.06.2015р., №АО-0000221 від 05.06.2015р., №АО-0000222 від 05.06.2015р., №АО-0000198 від 10.07.2015р., №АО-0000199 від 10.07.2015р.

Вартість використаного палива на відрядження 3 541,15грн., що стверджується шляховими подорожніми листами від 19.02.2015р. №35, від 29.05.2015р. №92, від 04.06.2015р. №96, від 09.07.2015р. №789.

Волинська митниця ДФС у запереченнях від 21.09.2015р. вхід. №01-54/9403/15, від 28.10.2015р. №03-07-10/16-118 (а.с. 164-168, 196-199) позов заперечила, мотивуючи тим, що позивач, звертаючись з позовом про стягнення майнової шкоди, завданої неправомірними діями відповідача, повинен довести наявність трьох елементів цивільного правопорушення відповідно до ст.1173 ЦК України.

Постанова Любомльського районного суду Волинської області від 04.06.2015 року у справі №163/401/15-п, яку залишено без змін постановою апеляційного суду Волинської області від 06.07.2015 року, згідно якої провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.476 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення та постановлено вилучений, згідно протоколу та опису затриманих предметів №0039/20507/2015 від 14.01.2015р. товар повернути ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» для проведення подальшого митного оформлення, не може носити преюдиціального характеру по відношенню до даного спору, оскільки встановлює факт відсутності правопорушення у діях ОСОБА_2 і не встановлює факту протиправної поведінки митниці при здійсненні нею своїх повноважень.

Не встановлюють факту протиправної поведінки і дії митниці щодо вилучення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил. Право органу доходів і зборів вилучати товари у звязку з порушенням митних правил передбачено ст.551 МК України.

Згідно ст.511 МК України на підставі протоколу про порушення митних правил №0130/20502/2014 було вилучено товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил.

Вищевказані дії відповідача щодо вилучення вказаних товарів у встановленому законодавством порядку оскаржені не були.

Окрім зазначеного, не встановлюють факту протиправної поведінки і рішення митного органу на призупинення митного оформлення товарів. Оскільки, право митного органу (його керівника або особи, яка виконує його обовязки) на призупинення митного оформлення товарів на підставі даних митного реєстру на строк до 10 робочих днів і в разі необхідності продовження цього строку не більш як на 10 робочих днів визначено ст.399 МК України.

10.12.2014р. агентом з митного оформлення ПП «Тріада» ОСОБА_9 для здійснення митного оформлення в режимі імпорту ряду товарів до митного поста «Луцьк» Ягодинеької митниці Міндоходів було подано митну декларацію N/2014/055190.

Відправником зазначеного товару є Stella Pack S.ОСОБА_10.

В ході перевірки товару встановлено, що до митного реєстру обєктів права інтелектуальної власності:

- під №002179 внесено об'єкт права інтелектуальної власності промисловий зразок «Скребок господарський», права на який захищаються у відповідності із патентом України на промисловий зразок №27060 від 26.05.2014р.;

- під №001321 внесено обєкт права інтелектуальної власності - промисловий зразок «Рукавички», права на який захищаються у відповідності із патентом України на промисловий зразок № 25945 від 25.11.2013 року;

- під №002101 внесено об'єкт права інтелектуальної власності - промисловий зразок «Прищіпка для білизни», права на який захищаються у відповідності із патентом України на промисловий зразок № 26556 від 11.03.2014р.

При цьому, одержувач зазначеного товару - ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» не внесене до митного реєстру, як імпортер оригінального товару, що містить об'єкт права інтелектуальної власності, до митного реєстру Міндоходів України як отримувач (імпортер) оригінальних товарів промислових зразків «Скребок господарський», «Прищіпка для білизни», «Рукавичка».

У звязку з викладеним, посадовою особою митного посту «Луцьк» до відділу організації митного контролю направлено запит № 473 від 10.12.2014 року для вирішення питання щодо необхідності застосування заходів захисту прав інтелектуальної власності товарів №1, 7, 8 по МД №205070000/2014/055190 від 10.12.2014 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.399 МК України Ягодинською митницею Міндоходів 11.12.2014р. прийнято рішення про призупинення на 10 робочих днів митного оформлення товарів 1, 7, 8 по МД № 205070000/2014/055190 від 10.12.2014 року, що належать ТзОВ «ОСОБА_1 Україна», як такі, що можуть порушувати права інтелектуальної власності. Про дане рішення того ж дня засобами факсимільного звязку повідомлено представника правовласника юридичну особу ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» (лист Ягодинської митниці Міндоходів від 11.12.2014 року №03-70-51/1767).

22.12.2014р. на Ягодинську митницю Міндоходів надійшло клопотання від представника правовласника юридичної особи ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» щодо продовження строку призупинення на 10 робочих днів митного оформлення зазначених товарів. Причиною продовження строку призупинення представник правовласника вказує намір звернутися до суду для забезпечення захисту його прав інтелектуальної власності та для підтвердження факту порушення має намір відібрати взірці та провести фотозйомку призупинених товарів для подальшої передачі їх па експертизу, що передбачено ч. 12 ст. 399 Митного кодексу України.

Розглянувши дане клопотання, Ягодинська митниця Міндоходів визнала наведені причини продовження строку призупинення митного оформлення товарів 1, 7, 8 по МД №205070000/2014/055190 вмотивованими і прийняла рішення про продовження строку призупинення митного оформлення на 10 робочих днів з 25.12.2014 року, про що повідомила ТзОВ «Енергоконтракт- Центр» листом від 23.12.2014 року за №03-70-51/1985.

Окрім того, 18.12.2014 року факсимільним звязком на адресу митниці надійшла заява ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» за №18/12-12 про надання дозволу на відібрання взірців товару.

Листом від 18.12.2014 за №03-70-51/1929 повідомлено заявника про те, що відповідно до частини 12 ст. 399 МК України правовласник та/або декларант можуть з дозволу органу доходів і зборів брати проби (зразки) товарів, щодо яких прийнято рішення про призупинення митного оформлення, і передавати їх на експертизу. З огляду на вищевикладене, митниця не заперечує щодо відбору взірців товарів №1, 7, 8 по МД №205070000/2014/055190 від 10.12.2014 року представником ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» для передачі їх на експертизу.

25.12.2014р. у відповідності до вимог ст. 399 МК України, в присутності агента з митного оформлення вантажів та товарів ОСОБА_9, представника по роботі з митницею ОСОБА_11, державного інспектора митного поста «Луцьк» ОСОБА_12 було проведено огляд товару, митне оформлення якого було призупинено відповідно до рішення Ягодинської митниці Міндоходів про призупинення митного оформлення товарів, що містять об'єкти права інтелектуальної власності за МД Ne 205070000/2014/055190.

В процесі огляду уповноваженим представником ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» ОСОБА_13 було здійснено фотозйомку товарів, зазначених в рішенні про призупинення митного оформлення.

З акту про проведення огляду від 25.12.2014 року слідує, що ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» мало намір використати вказані фотографії з метою захисту прав та законних інтересів ліцензіата, а також з метою ідентифікації товарів, проведення їхньої експертизи у «Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз».

12.01.2015р. на адресу Волинської митниці ДФС з супровідним листом ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» від 06.01.2015 року за N06/01-01 надійшов висновок експертного дослідження обєктів інтелектуальної власності за заявою ТзОВ «Енергоконтракт-Центр», який складено 05.01.2015р. №45.

У даному висновку зазначено, що при виготовленні товару № 1 «Металеві мочалки для чистки посуду» використані всі суттєві ознаки промислового зразка за патентом України №27060 від 26.05.2014 року, а при виготовленні товару № 8 «Господарські одноразові рукавички» використані всі суттєві ознаки варіанту 1 промислового зразка за патентом України № 25945 від 25.11.2013 року.

ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» є ліцензіатом (уповноваженою особою) правовласника патенту на промисловий зразок «Скребок господарський» №27060 від 26.05.2014 р. та патенту на промисловий зразок «Рукавички» №25945 від 25.11.2013 р.

14.01.2015 року посадовою особою митного поста «Луцьк» складено протокол про порушення митних правил №0039/20507/2015 за статтею 476 Митного кодексу України «Переміщення товарів через митний кордон України з порушенням прав інтелектуальної власності». Товари 1, 8 по МД № 205070000/2014/055190 від 10.12.2014 року згідно з протоколом по порушення митних правил №0039/20507/2015 були вилучені відповідно до ст.511 МК України.

Вищевказані дії відповідача щодо призупинення митного оформлення товарів згідно рішень голови комісії з реорганізації Ягодинської митниці Міндоходів від 11.12.2014 та 22.12.2014р. у встановленому законодавством порядку оскаржені не були.

Окрім зазначеного, не може бути підтверджений факт протиправної поведінки митниці і постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2015р. у справі №803/98/15-а, якою визнано протиправною та скасовано прийняту Волинською митницею ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00002 від 14 січня 2015 року, оскільки вказану картку відмови видано Волинською митницею ДФС 14 січня 2015р. у звязку із складанням протоколу про порушення митних правил №0039/20507/2015.

27.02.2015р. №03-70-10/15-140 Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду.

Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області у відзиві від 23.09.2015р. вхід. №01-54/9552/15 (а.с. 169-171) у позові просило відмовити, мотивуючи тим, що статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності, Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обовязковою. Проте, цими нормами не заперечується обовязковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обовязковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідно зазначити, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових чи службових осіб. При цьому факт неправомірності (незаконності) прийняття неправомірного рішення, вчинення дії чи бездіяльності Волинською митницею ДФС, що призвели до завдання шкоди, повинен бути встановлений у передбаченому законом порядку, тобто повинен підтверджуватись відповідним рішенням, ухвалою, постановою, вироком суду, яке має преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є , як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб органу державної влади вищого рівня.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів, які б підтверджували факт спричинення матеріальної шкоди, Головне управління казначейства вважає, що дії посадових осіб Волинської митниці Державної фіскальної служби України не виходили за межі чинного правового поля та підстави для відшкодування шкоди відсутні.

Державна казначейська служби України у відзиві від 09.11.15р. вхід. №01-54/11070/15 просила у позові відмовити. (а.с. 208-209).

У судовому засіданні 09.11.2015р. позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та у відзиві від 20.10.2015р. №206 (а.с. 182-187).

Відповідач 1 позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у запереченнях від 21.09.2015р. вхід. №01-54/9403/15, від 28.10.2015р. №03-07-10/16-118 (а.с. 164-168, 196-199).

Відповідач 2 позов заперечив з підстав, викладених у відзиві від 23.09.2015р. вхід. №01-54/9552/15 (а.с. 169-171).

Відповідач 3 позов заперечив з підстав, викладених у відзиві від 09.11.15р. вхід. №01-54/11070/15 (а.с. 208-209).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, господарський суд -

встановив:

Згідно з контрактом № 15 від 24 листопада 2014 року, укладеного позивачем із акціонерним товариством "Stella Pack" S.A. (ОСОБА_6, м. Любартув, а.с.17-19), 10 грудня 2014 року позивачем ввезено на митну територію України, товар, в тому числі, кухонні металеві мочалки для чистки посуду, всього в кількості 28 780 шт.; речі домашнього вжитку, вироблені з пластмаси, не медичного призначення (прищепки для білизни) в кількості 500 шт.; господарчі одноразові рукавички, виготовлені з полімеру етилену низького тиску не для медичного використання, всього в кількості 4 000 шт. (а.с.20-22)

Для митного оформлення вказаного товару декларантом подано на митний пост "Луцьк" Ягодинської митниці Міндоходів митну декларацію № 205070000/2014/055109 від 10 грудня 2014 року. Було задекларовано серед інших наступні товари: №1 "Кухонні металеві мочалки для чистки посуду всього 28 780 шт., торговельна марка Stella"; № 7 "Речі домашнього вжитку, вироблені з пластмаси, не медичного призначення - прищепки для білизни в кількості 500 шт., торговельна марка Anna Zaradna"; № 8 "Господарські одноразові рукавички виготовлені з полімеру етилену низького тиску не для медичного використання всього 4 000 шт., торговельна марка Anna Zaradna". Відправником товару є "Stella Pack" S.A. В ході перевірки товарів митним органом встановлено, що коди товарів та графічне зображення товарів, що подані до митного оформлення по МД № 205070000/2014/055190 від 10 грудня 2014 року, співпадають з кодами та графічними зображеннями товарів, внесених в митний реєстр Міндоходів України як промислові зразки "Скребок господарський", "Прищіпка для білизни", "Рукавички" за №№ 002179, 0020101, 001321. Права на вказані промислові зразки захищено відповідно до патентів України на промисловий зразок № 27060 від 26 травня 2014 року, № 25945 від 25 листопада 2013 року, № 26556 від 11 березня 2014 року відповідно. Оскільки ТзОВ "СТЕЛЛА ПАК УКРАЇНА" не внесено до митного реєстру Міндоходів України як отримувач (імпортер) оригінальних товарів наведених промислових зразків, посадовою особою митного поста "Луцьк" у службовій записці № 51/35-1239 від 11 грудня 2014 року запропоновано провести призупинення митного оформлення товарів № №1, 7, 8 по вказаній МД (а.с.23-33).

Майнові права на вказані об'єкти права інтелектуальної власності належать правовласнику ЖІ ШЕНГ ХОЛДІНЗ ЛІМІТЕД (Китайська Народна ОСОБА_6) представником якого є ТзОВ "Енергоконтракт-Центр".

Ягодинською митницею Міндоходів прийнято рішення про призупинення митного оформлення товарів, що містять об'єкти права інтелектуальної власності по товарах, задекларованих у МД № 205070000/2014/055109 від 10 грудня 2014 року №№ 1, 7, 8 на строк 10 робочих днів з 11 грудня 2014 року (а.с. 36-41).

Відповідно до листа № 03-70-51/1929 від 18 грудня 2014 року Ягодинська митниця Міндоходів на підставі заяви ТзОВ "Енергоконтракт-Центр" надала представнику правовласника дозвіл на відібрання зразків товарів № № 1, 7, 8, задекларованих позивачем по МД 205070000/2014/055190 від 10 грудня 2014 року (а.с. 42).

На підставі клопотання представника правовласника ТзОВ "Енергоконтракт-Центр" від 22 грудня 2014 року Ягодинською митницею Міндоходів прийнято рішення про продовження призупинення митного оформлення товарів на строк 10 календарних днів з 25 грудня 2014 року до 14 січня 2015 року, про що представників правовласника і позивача повідомлено листами від 23 грудня і 24 грудня 2014 року (а.с. 43-44).

З акту від 25 грудня 2014 вбачається, що уповноваженим представником ТзОВ "Енергоконтракт-Центр" проведено огляд товару, задекларованого по МД №205070000/2014/055190 №№ 1, 7 8, митне оформлення якого було призупинено 11 грудня 2014 року, і здійснено фотозйомку цього товару (12 знімків на 6 сторінках) з метою використання фотографій для захисту прав та законних інтересів ліцензіата, ідентифікації товарів, проведення експертизи товарів у Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз.

06 січня 2015 року ТзОВ "Енергоконтракт-Центр" направило відповідачу висновок експертного дослідження об'єктів інтелектуальної власності № 45 від 05 січня 2015 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз відповідно до якого при виготовленні металевих мочалок для чистки посуду використані всі суттєві ознаки промислового зразка за патентом України № 27060 від 26 травня 2014 року і при виготовленні господарських одноразових рукавичок використані всі суттєві ознаки варіанту 1 промислового зразка за патентом України № 25945 від 25 листопада 2013 року. У пунктах 1.3, 1.4 цього висновку зазначено, що для дослідження було надано фотографії із зображеннями кухонних металевих мочалок для чистки посуду, господарських одноразових рукавичок.

14 січня 2015 року Волинською митницею ДФС на підставі статті 399 МК України складено Протокол про порушення митних правил № 0039/20507/2015, оскільки ТзОВ " ОСОБА_1 Україна" переміщено на митну територію України товари, призначені для виробничої або іншої підприємницької діяльності з порушенням охоронюваних законом прав інтелектуальної власності, що є ознаками порушення митних правил, визначених статтею 476 цього ж Кодексу. За цим Протоколом на підставі статті 511 МК України було тимчасово вилучено товари - безпосередні предмети порушення митних правил (а.с. 45-49).

Вказаний Протокол став підставою оформлення 14 січня 2015 року Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00002 (а.с. 67-68).

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 04.06.2015 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Волинської області від 06.07.2015р., по справі № 163/401/15-п провадження у справі відносно ОСОБА_2 (генерального директора ТзОВ «ОСОБА_1 Україна») за ст. 476 Митного кодексу України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення; вилучений згідно протоколу та опису затриманих предметів №0039/20507/2015 від 14.01.2015 року товар постановлено повернути ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» для проведення подальшого митного оформлення.

08.07.2015року ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» здійснило митне оформлення повернутого товару згідно митної декларації № 205070002/2015/010674.

Позивач, посилаючись на неправомірні дії Волинської митниці ДФС, які виразились у безпідставному призупиненні митного оформлення товарів, вилученні товару та оформленні картки відмови в прийнятті митної декларації, просить стягнути збитки в розмірі 118679,15грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, при цьому виходить із наступного:

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_6 Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною ОСОБА_6 Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 Цивільного кодексу України).

Крім того, згідно зі статтею 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_6 Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною ОСОБА_6 Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Вищий господарський суд України у п.7 рекомендацій від 14.07.2005р. №04-5/218 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства України з питань митної справи» вказав, що при вирішенні спорів, пов'язаних із відшкодуванням майнової шкоди на підставі статей 1166, 1173 Цивільного кодексу України у зв'язку із неправомірно виданими талонами відмови у митному оформленні вантажу господарські суди повинні враховувати, що відповідальність за шкоду, яка завдана органами державної влади, несе держава за рахунок грошових коштів, які їй належать на праві власності (статті 326 - 327 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Зі змісту статті 25 Бюджетного кодексу України вбачається, що державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

При цьому господарські суди повинні враховувати, що оскільки розпорядження даним майном відбувається через відповідні фінансові органи держави, то саме зазначені фінансові органи мають бути відповідачами за позовами, що випливають з цього делікту, а отже залучення органів державного казначейства у цій категорії справ є обов'язковим.

При вирішенні цієї категорії справ господарські суди повинні встановлювати наявність складу правопорушення, передбаченого статтею 1166 Цивільного кодексу України, а саме протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) з боку посадових осіб митниці, шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

За таких обставин необхідною підставою для притягнення державного органу до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Під збитками, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, розуміють, витрати, яких особа зазнала.

Розмір збитків, завданих позивачу, за твердженням останнього, становить 118 679,15грн., в т.ч.:

35 000,00 грн. на оплату простою автомобільного транспорту на час зупинення митного розмитнення (35 днів);

2 300,00 грн. за користування автомобільним транспортом для доставки вилученого товару на склади митниці;

73 050,00 грн. на оплату юридичних послуг, повязаних із захистом прав позивача, порушених незаконними діями Волинської митниці ДФС;

2 820,00 грн. на відшкодування витрат на проживання працівників ТзОВ "Юридична компанія "Чорнобай та партнери";

5 509,15 грн. на відшкодування витрат на відрядження та палива.

Позивач в підтвердження своїх доводів щодо неправомірності дій митниці щодо складання протоколу в справі про порушення митних правил посилається на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 04.06.2015 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Волинської області від 06.07.2015р., по справі № 163/401/15-п, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 (генерального директора ТзОВ «ОСОБА_1 Україна») за ст. 476 Митного кодексу України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення; вилучений згідно протоколу та опису затриманих предметів №0039/20507/2015 від 14.01.2015 року товар постановлено повернути ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» для проведення подальшого митного оформлення (а.с. 70-82).

Так, даною постановою, як було зазначено вище, провадження по справі за ст. 476 Митного кодексу України було закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При розгляді вищезазначеної справи про порушення митних правил Любомльський районний суд Волинської області, що в подальшому підтвердив апеляційний суд Волинської області, встановив:

«ОСОБА_12 наданих ОСОБА_2 копій митних декларацій форми МД-3 від 24.10.2007 року №1029, від 11.12.2007 року №1228, від 03.06.2008 року №5747, від 26.11.2008 року №6511, від 18.05.2011 року №9826, від 02.12.2011 року № 10809, від 13.02.2012 року №11107, вбачається, що ТзОВ "ОСОБА_1 Україна" було імпортером товарів за вищевказаними кодам згідно УКТЗЕД - НОМЕР_1 та НОМЕР_2, починаючи з 2007 року, тобто до дати реєстрації промислових зразків «Рукавички» та «Скребок господарський» в Державному реєстрі патентів України на промислові зразки.

Таким чином, судом встановлено, що ТзОВ "ОСОБА_1 Україна" дійсно є імпортером товару, який класифікується за кодами згідно УКТЗЕД - № та № НОМЕР_2, починаючи з 2007 року.

Поміж цього, те, що ТзОВ "ОСОБА_1 Україна" недобросовісно використовувало на території України до подання правовласником заяви на патентування товару жодним доказом не підтверджено.

Враховуючи те, що митним органом не здійснено належної перевірки фактів, які мають суттєве значення у даній справі, тому та обставина, що ТзОВ "ОСОБА_1 Україна" не є суб'єктом права попереднього користування промисловими зразками "Скребок господарський" та "Рукавички" є лише припущенням, що відповідно до вимог ст.62 Конституції України є неприпустимим, а будь-який сумнів щодо доведеності вини особи у вчиненні протиправного діяння трактується не інакше, як на її користь.

Крім цього, митним органом належним чином не з'ясовано наявності чи відсутності у ТзОВ "ОСОБА_1 Україна" права попереднього користування промисловими зразками «Рукавички» та «Скребок господарський», а тому висновок про порушення прав інтелектуальної власності ТзОВ "Енергоконтракт-Центр", як уповноваженої особи правовласника запатентованих промислових зразків, не ґрунтується на належних та допустимих доказах.»

Крім того, суд постановив вилучений, згідно протоколу та опису затриманих предметів №0039/20507/2015 від 14.01.2015 року, товар повернути ТзОВ "ОСОБА_1 Україна" для проведення подальшого митного оформлення.

08.07.2015року ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» здійснив митне оформлення повернутого товару згідно митної декларації № 205070002/2015/010674.

У відповідності до договору-доручення на надання транспортно-експедиційних послуг № від 08.01.2014p. ФОП ОСОБА_7 (експедитор) надав послуги з перевезення власним автотранспортом - здійснював доставку товару від продавця з ОСОБА_6 до м.Луцька (а.с. 83-85, 86).

У відповідності до п. 5.3. договору (в редакції додатку № 1 від 12.11.2014 p.) у випадку збільшення терміну, вказаного в п. 2.1.6., замовник сплачує штраф за наднормативний простій автомобіля на завантаження/розвантаженні/прикордонній митниці у звязку з неналежним оформленням документів у т.ч. внаслідок несвоєчасного або неправильного оформлення замовником попереднього повідомлення/декларації) у розмірі: при міжнародних перевезеннях: 1000,00 грн. (рефрижератора - 1350,00 грн.) за кожен день простою, що включає вихідні та святкові дні, якщо автомобіль було подано за 36 годин до початку таких; при перевезеннях по Україні: 560 грн. (рефрижератора - 800,00 грн.) за кожен день простою, що включає вихідні та святкові дні.

В звязку із призупиненням митного оформлення товарів по митній декларації №205070000/2014/055190 від 10.12.2014 p., позивач поніс збитки у вигляді оплати за простій автомобіля - 35 днів в сумі 35 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №183 від 27.03.2015 р., № 426 від 23.07.2015 р., №461 від 12.08.2015 р. (а.с. 89-91).

ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» оплатило незаплановані послуги з доставки вилученого згідно протоколу та опису затриманих предметів № 0039/20507/2015 від 14.01.2015року товару на склади митниці (маршрут с. Струмівка Луцького району - с. Римачі Любомльського району) в розмірі 2 300,00 грн., що стверджується договором-дорученням на надання транспортно-експедиційних послуг № 2030114 від 03.01.2014 p., укладений між ТзОВ «ОСОБА_1 Україна» та ФОП ОСОБА_8 (а.с. 92-94), актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 14.01.2015 р. № 0000001 (а.с. 97), платіжним дорученням № 90 від 13.02.2015 p. (а.с.96).

Прямий причинний зв'язок між протиправною поведінкою Волинської митниці ДФС та розміром завданих позивачеві збитків полягає у тому, що у разі невинесення Волинською митницею ДФС протоколу про порушення митних правил №0039/20507/2015 від 14.01.2015р. та вилучення товару, товар позивача був би пропущений на митну територію України та останній не поніс би витрати у сумі 37 300,00грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення збитків у сумі 37 300,00грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Що стосується вимог позивача про стягнення на підставі ст.ст. 22, 623 ЦК України збитків у розмірі 73 050,00 грн. на оплату юридичних послуг, повязаних із захистом прав позивача, порушених незаконними діями Волинської митниці ДФС суд зазначає наступне:

Частина 1 ст. 623 ЦК України покладає на боржника, який порушив зобов'язання, обов'язок відшкодувати збитки, що стали наслідком зазначеного порушення.

Статтею 22 цього Кодексу визначено поняття збитків.

Враховуючи зміст положень ч.2 ст.9 ЦК України, ст.7, ч.2 ст.175 Господарського кодексу України, особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Крім того, згідно ч.1 ст.216, ч.2 ст.217 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Визначення, умови та порядок відшкодування збитків передбачено зокрема, ст.ст. 224-229 Господарського кодексу України.

Згідно з положеннями ст. ст. 224, 225 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною; до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачені матеріали тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; не одержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Віднесення позивачем до збитків витрат на правове обслуговування суперечить закону, зокрема, положенням ст.203 ЦК України, оскільки такі витрати не мають обовязкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у необхідному причинно-наслідковому зв'язку з діями відповідача 1.

Виходячи з вищенаведених законодавчих положень, витрати на юридичну допомогу не є за своєю правовою природою збитками в розумінні ст. ст. 224, 225 ГК України, а тому господарський суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення 73 050,00 грн. збитків у вигляді витрат на юридичні послуги.

Вказана правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 13.04.2010р. №05/248-09, у п.1 оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014р. №01-06/20/2014 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків».

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір витрат на юридичні послуги не обґрунтований з врахуванням п. 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Суд відмовляє у стягненні збитків у розмірі 2 820,00 грн. на відшкодування витрат на проживання працівників ТзОВ "Юридична компанія "Чорнобай та партнери" та 5509,15грн. на відшкодування витрат на відрядження та палива.

При цьому суд звертає увагу на наступне:

Волинським окружним адміністративним судом розглядалась справа за позовом ТзОВ "ОСОБА_1 Україна" до Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, постановою суду від 06.02.20.15р. у справі 803/98/15-а розподілено судові витрати, понесені позивачем відповідно до задоволених вимог і стягнуто з Державного бюджету України на його користь 73,08 грн., а відшкодування витрат на отриману правову допомогу за договором про надання юридичних послуг від 24.012.2014р. ТзОВ "ОСОБА_1 Україна" та витрати позивача та його представників, що пов`язані із прибуттям до суду при розгляді адміністративної справи у суді не заявлялись.

Водночас, за ч.ч.1,3 ст. 87 Кодексу про адміністративне судочинство України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на правову допомогу та витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.

Стаття 94 КАС України регулює розподіл судових витрат, які віднесено до компетенції суду, який ухвалює судове рішення у адміністративній справі відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, у п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року зазначено, що витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, склад яких не є вичерпним, не є збитками в розумінні ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватись під виглядом збитків.

Суд не приймає посилання позивача на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року у справі № 803/98/15-а, якою визнано протиправною і скасовано прийняту Волинською митницею ДФС Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00002 від 14 січня 2015року, як такі, що суперечать ст..35 ГПК України, відповідно до якої преюдиціальне значення для господарського суду мають обставини, встановлені, зокрема, рішенням суду у адміністративній справі, яке набрало законної сили, водночас, на час розгляду господарського суду вказана постанова не набрала законної сили, оскільки 27.02.2015р. №03-70-10/15-140 Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду.

Оскільки спір в частині задоволених вимог до суду доведений з вини відповідача 1, витрати по сплаті судового збору в сумі 745,99грн. (пропорційно сумі задоволених позовних вимог) слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст.224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 15, 16, 22, 623, 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,-

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у Волинській області (м. Луцьк, вул.. Стрілецька, 4а, )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» (м.Луцьк, вул. Потебні, 52-А, ) 37 300,00грн. збитків, 745,99грн. витрат по сплаті судового збору. Всього: 38 045,99грн.

3. В стягненні 81 379,00 грн. збитків відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено

16.11.2015р.

Суддя В.О.Кравчук