РІШЕННЯ

"05" листопада 2015 р.Справа № 921/1051/15-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Темза" (вул. Полк. ОСОБА_1, 25, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46003)

до відповідача ОСОБА_2 "СОЮЗ" (вул. Д. Нечая, 25, м. Тернопіль, 46003) про cтягнення заборгованості в сумі 47 000 грн. за виконані роботи по налаштуванню та пуску верстатів.

За участю представників:

позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

суть справи:

Приватне акціонерне товариство "Темза" звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Кооперативу "СОЮЗ" про стягнення 47 000 грн. боргу за виконані роботи по налаштуванню та пуску верстатів.

Позивачем також заявлено клопотання про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на все майно боржника.

Від кооперативу "Союз" надійшла заява про визнання позову. В засіданні 05 листопада 2015 року уповноважений представник відповідача заяву про визнання позову підтримав повністю та пояснив виникнення заборгованості скрутним фінансовим становищем.

В засіданні учасникам процесу розяснено належні їм права та обовязки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а від-так, згідно ст.ст.22,78 ГПК України є підставою для задоволення позову.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено:

За згодою сторін ПАТ "Темза" виконало для Кооперативу "СОЮЗ" комплекс робіт по налаштуванню та пуску верстатів (термопластавтоматів та металообробних).

По акту здачі - прийомки виконаних робіт №16 від 01 липня 2015 року замовник (відповідач) прийняв виконані роботи на загальну суму 47000 грн. без будь-яких заперечень.

Зауважень щодо якості виконаних робіт, інших недоліків, від замовника не надходило.

01 липня 2015 року ПАТ "Темза" виписано Кооперативу "СОЮЗ" рахунок-фактуру №18 на суму 47000 грн. для оплати виконаних робіт.

Як вбачається зі змісту позову та визнано відповідачем, оплату виконаних робіт Кооператив "СОЮЗ" не провів, що стало причиною звернення ПАТ "Темза" до суду з вимогою про відновлення його порушених прав.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Так, статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобовязання не встановлений, боржник повинен виконати його в семи денний термін з дня предявлення про це вимоги кредитора, за умови, що обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, у п.1.7 постанови пленуму № 14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" Вищий господарський суд України рекомендує судам виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України, якою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання.

Між сторонами у справі виникли зобовязання, які за своєю правовою природою мають ознаки договору підряду.

За договором підряду, в силу ст. 837 ЦК України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як зазначалось вище, ПАТ "Темза" виконало для Кооперативу "СОЮЗ" комплекс робіт по налаштуванню та пуску верстатів (термопластавтоматів та металообробних), про що 01 липня 2015 року сторонами складено та підписано без будь-яких заперечень акт здачі - прийомки виконаних робіт №16.

Виходячи зі змісту ст.ст. 530, 837, 854 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, розрахунок за здійснені позивачем роботи повинен був проводитись відповідачем одразу після оформлення акта здачі-прийняття.

Однак, в порушення приписів перелічених норм, розрахунок по оплаті вартості виконаних робіт кооператив "Союз" не здійснив, заборгувавши 47000 грн.

Доказів на підтвердження іншого відповідачем не представлено, а судом не здобуто.

За таких обставин, відповідно до перелічених норм, а також ст.ст.11,14 ЦК України, ст.ст. 173, 174 ГК України, позовні вимоги про стягнення 47000 грн. боргу підлягають задоволенню як обґрунтовані і визнані відповідачем.

Щодо заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову, то зважаючи на зміст клопотання, надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для їх застосування, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Питання про забезпечення позову розяснено у постанові пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (далі постанова №16).

Так, відповідно до п.1 постанови №16, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.3 постанови №16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У пунктах 7.1 та 7.2 постанови №16 пленум Вищого господарського суду України розяснив, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

В той час як арешт на майно може бути накладений лише за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.

Однак, заявник у т.ч. на вимогу суду, викладену в ухвалі про порушення провадження від 16 жовтня 2015 року не навів достатніх обставин, які б свідчили про необхідність вжиття заходів забезпечення позову способом, вказаними у його клопотанні та не надав належних доказів в обґрунтування поданої заяви.

В той же час, згідно з поясненнями представника відповідача, даними в судовому засіданні, кооператив "Союз" має намір вжити заходів щодо погашення існуючої заборгованості, яка виникла перед позивачем в липні цього року.

Відповідач не підтвердив і обставин наявності у нього майна, на яке може бути звернуто стягнення.

А тому, в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно кооперативу "Союз" та заборони відчуження, слід відмовити.

Клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду (п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Відповідно до ст. ст. 44,49 ГПК України, судові витрати за розгляд позовної заяви відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача. Судовий збір сплачений позивачем за розгляд заяви про застосування заходів забезпечення позову не відшкодовується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 4-3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 66, 67, 78, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Стягнути з Кооперативу "СОЮЗ" (вул. Д. Нечая, 25, м. Тернопіль, 46003, )

на користь Приватного акціонерного товариства "Темза" (вул. Полк. ОСОБА_1, 25, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46003, ) 47000 (сорок сім тисяч) грн. заборгованості та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. сплаченого позивачем судового збору.

Видати наказ.

2. В задоволенні заяви ПАТ "Темза" від 13.10.2015 р. про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно Кооперативу "СОЮЗ" та заборони його відчуження відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

Дата підписання: 09 листопада 2015 року

Суддя І.П. Шумський