ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.11.15р. Справа № 904/9647/15

Суддя Кармазіна Л.П. , розглянувши матеріали

за позовом SIA "ZODIAK PLUS", м. Ріга, Латвія

до державного підприємства "СМОЛИ", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про визнання недійсними правочинів

ВСТАНОВИВ:

SIA "ZODIAK PLUS" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до державного підприємства "СМОЛИ" про визнання недійсними правочинів, яким просив суд:

- визнати недійсним договір між державним підприємством "СМОЛИ" та UAB Vektrena № 38-07/18 від 13.07.2015р. з моменту його укладення;

- визнати недійсним договір між державним підприємством "СМОЛИ" та Chemical Management LLP № 38-07/17 від 22.07.2014р. з дня прийняття рішення Антимонопольним комітетом України № 966-р/пк-ск від 22.06.2015 р. за скаргою SIA "ZODIAK PLUS"

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VІІІ ГПК України та підлягає поверненню з наступних підстав:

По-перше: Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно зі ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником; позовна заява повинна містити, зокрема: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачем не вказано ідентифікаційного коду відповідача.

По-друге: Згідно п.3 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до п. 4 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається з поданої позовної заяви, позивач просить суд визнати недійсним договір укладений між державним підприємством "СМОЛИ" та UAB Vektrena № 38-07/18 від 13.07.2015р. з моменту його укладення та визнати недійсним договір укладений між Державним підприємством "СМОЛИ" та Chemical Management LLP № 38-07/17 від 22.07.2014р. з дня прийняття рішення Антимонопольним комітетом України № 966-р/пк-ск від 22.06.2015 р. за скаргою SIA "ZODIAK PLUS", проте зазначені договори, що є предметом даного позову, а саме: договір № 38-07/18 від 13.07.2015р. та договір № 38-07/17 від 22.07.2014р. позивач до позову не надав.

Крім того, відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають із слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається з позовної заяви, всупереч вимог, позивачем надано ксерокопії документів, а саме копії вантажних митних декларацій та рахунків, які не засвідчені належним чином, а саме без зазначення слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Недодержання позивачем вимог зазначених статей щодо змісту і додатків до позовної заяви тягнуть за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України, що узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена у абз. 7 п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18.

По-третє: Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності з п. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від з січня 2015 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1218 грн.

Відповідно до п. п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

За змістом ч. 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Згідно з п.2.13. Постанови ВГСУ №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.13р., судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

У відповідності до п. 2.21. Постанови ВГСУ №7 від 21.02.13р., яким встановлено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Згідно наданих позивачем до позовної заяви квитанцій №13813399 від 19.10.15р. та №13650375 від 05.10.2015 року в графі призначення платежу зазначено: "101;; судовий збір, за позовом ОСОБА_1 господарський суд Дніпропетровської обл.", тоді як позивачем у поданій до суду позовній заяві є: SIA "ZODIAK PLUS".

Таким чином, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору за подачу позовної заяви SIA "ZODIAK PLUS" до державного підприємства "СМОЛИ" про визнання недійсними правочинів, у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог чинного законодавства та тягне за собою наслідки передбачені п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що після усунення вказаних порушень, в разі повторного звернення позивача до суду вирішенню підлягає питання щодо суб'єктного складу сторін, оскільки за змістом пункту 2.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року (із змін. і доп.) "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" якщо учасниками оспорюваного правочину є декілька осіб, необхідно вирішувати питання про залучення до участі у справі як відповідачів усіх зазначених осіб.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України та ГПК України, господарський суд не має права порушити провадження у господарській справі за наявності підстав для застосування до позовної заяви положень ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

При чому відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Крім того, згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.1,3,4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви на підставі ст. 63 ГПК України не є відмовою у доступі особи до правосуддя з підстав не передбачених законом та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додатки:- позовна заява з доданими до неї матеріалами на 33 аркушах, у тому числі оригінал квитанцій №13813399 від 19.10.15р. та №13650375 від 05.10.2015 року. про сплату судового збору.

Суддя Л.П. Кармазіна