Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" листопада 2015 р. Справа № 906/1536/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (власник підприємства)

від 1-го відповідача: ОСОБА_2 (керівник)

від 2-го відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 03.01.14)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватної агрофірми "Обрій"

до 1. Селянського (фермерського) господарства "На Валах"

до 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К."

про визнання право власності на майно.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на урожай кукурудзи в кількості 50,660 тон, який був зібраний із земельних ділянок, що розташовані на території Кілківської сільської ради Чуднівського району, Житомирської області в рамках виконання укладеного між ПАФ "Обрій" та ТОВ "А.Т.К." договору купівлі-продажу врожаю кукурудзи на пні від 22.10.15, який в послідуючому був проданий 28.10.13 на філію "Тетерів" ТОВ СП "Нібулон". Позовні вимоги позивач мотивує тим, що СФГ "На Валах" (відповідач-1) чинив перешкоди в збирані та вивезенні врожаю кукурудзи, вимагає повернення зерна або компенсації його вартості.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих самих підстав.

Представник СФГ "На Валах" (відповідач-1) заявив клопотання про відкладення розгляду справи до розгляду кримінальної справи щодо керівника Приватної агрофірми "Обрій" (позивача). Суд відхилив клопотання, оскільки представником не надано доказів наявності кримінальної справи, яка була б пов'язана з даної справою.

Представником СФГ "На Валах" подана заява про відвід судді, в задоволенні якої ухвалою суду відмовлено.

Представник СФГ "На Валах" під час розгляду справи по суті залишив судове засідання.

Представник ТОВ "А.Т.К." (відповідач-2) позов визнав.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та ТОВ "А.Т.К." (відповідач-2) 22.10.13 укладено договір купівлі продажу, за яким відповідач-2 продає позивачу врожай кукурудзи на пні, який знаходиться на полях площею 39,9504га за межами населеного пункту Кілківської сільської ради, належних відповідачу-2 на праві оренди.

22.10.13 складено акт приймання передачі до вказаного договору, за яким відповідач-2 передав а позивач прийняв врожай кукурудзи на пні на земельних ділянках загальною площею 39,9504га за межами населеного пункту Кілківської сільської ради.

За товарно-транспортними накладними №№32,33 від 28.10.13 позивач здав зерно кукурудзи в кількості 50,660 тон на склад філії "Тетерів" ТОВ СП "Нібулон".

15.11.13 між позивачем та відповідачем-2 укладена угода, за якою сторони цієї угоди вирішили припинити дію договору купівлі продажу від 22.10.13 шляхом його розірвання. Причиною такої дії сторони мотивували вчиненням перешкод у збиранні врожаю кукурудзи з боку фермерського господарства "На Валах" (відповідач-1).

Також 15.11.13 між позивачем та відповідачем-2 укладена угода, за якою сторони угоди домовились, що зібраний ПАФ "Обрій" з орендованих ТОВ "А.Т.К." земельних ділянок врожай кукурудзи підлягає оплаті покупцем на рахунок продавця після врегулювання спору між ПАФ "Обрій! та СФГ "На Валах" щодо права власності на зібраний врожай кукурудзи.

Позивач просить визнати за ним право власності на урожай кукурудзи в кількості 50,660 тон. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач-1 чинив перешкоди в збирані та вивезенні врожаю кукурудзи, вимагає повернення зерна або компенсації його вартості.

Позов задоволенню не підлягає.

Виходячи з предмету та підстав позову свої вимоги позивач грунтує на нормах статті 392 ЦК України, відповідно до якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У постанові від 04.12.12 у справі №3-55гс12 Верховний суд України зробив правовий висновок щодо умов застосування статті 392 ЦК України та зазначив, що у випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у звязку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом предявлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного суду України від 23.12 14 у справі №3-191г14, де судова колегія зазначила, що за змістом статті 392 ЦК України позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів.

Тобто саме лише не визнання іншою особою права власності не є підставою для застосування статті 392 ЦК України. Для цього необхідна наявність факту не можливості належним чином реалізувати позивачем свої правомочності.

Відповідно до ст. 82 ч.3 ГПК України При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Позивачем же не тільки не представлено доказів не можливості реалізувати своє право власності на урожай кукурудзи, а й не представлено доказів не визнання відповідачем-1 права власності позивача. До того ж, як зазначає позивач, він продав спірне майно отримавши за нього 29408,57 грн., тобто фактично в повній мірі реалізував своє право власності.

З урахуванням викладеного господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 12.11.15

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу-1