ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 листопада 2015 року Справа № 910/5375/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Картере В.І.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед"
на рішення від та на постанову відГосподарського суду міста Києва 18.05.2015 Київського апеляційного господарського суду 14.09.2015
у справі Господарського суду№ 910/5375/15-г міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Діамед"
до 1. Департаменту комунальної власності міста Києва 2. Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Солом'янського району міста Києва
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2 Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація
провизнання договору укладеним та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 у справі № 910/5375/15-г.

Одночасно скаржник звернувся з клопотання про відновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення, обґрунтовуючи його тим, що оскаржувану постанову отримав 29.09.2015.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Законом України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі - Закон) визначено правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно із підпунктами 2, 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Так, скаржником оскаржуються рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції повністю, тобто скаржником оскаржуються дві вимоги немайнового характеру (визнання договору укладеним та зобов'язання передати майно), судовий збір по яких сплачується окремо по кожній із заявлених вимог.

120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру становлять 1461,60 грн. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" за дві вимоги немайнового характеру мало сплатити судовий збір у розмірі 2 923, 20 грн., в той час, як відповідно до квитанції № 33/з30 від 07.10.2015, доданої до касаційної скарги, скаржник перерахував судовий збір у розмірі 1 461, 60 грн.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед" судовий збір сплачено не у встановленому розмірі, що є підставою відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України для неприйняття касаційної скарги до розгляду та повернення скаржникові.

Враховуючи, що касаційна скарга повертається скаржникові на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження судових рішень колегією суддів не розглядається.

Керуючись ст. ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Діамед" касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 у справі № 910/5375/15-г.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО
СуддіТ.Л. БАРИЦЬКА
В.І. КАРТЕРЕ