ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 листопада 2015 року Справа № 911/3058/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Акулової Н.В., Воліка І.М.,

розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"
на ухвалу та постановугосподарського суду Київської області від 25.08.2015 Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015
у справі№ 911/3058/15 господарського суду Київської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"
простягнення 21 089 907,33 грн.,
в с т а н о в и в:

Подана Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" касаційна скарга на ухвалу господарського суду Київської області від 25.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 у справі № 911/3058/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у тому числі платіжних доручень.

Згідно з п. 3.8 Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (пп. 2.21 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Скаржником у якості доказу сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 25.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 у справі № 911/3058/15 додано до касаційної скарги платіжне доручення № 19 від 02.10.2015, у графі "Призначення платежу" якого зазначено: "22030004; "Суд.збір Вищій госп.суд України,070"сим.звітн.254. За подання касац.скарги ПАТ"Банк"Київська Русь" на ухвалу Київськ. апел.госп.суду від 21.09.15, справа №911/3058/15 за ДР".

Крім того, 01.09.2015 набрав чинності Закон України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору". Згідно із цим Законом статтю дев'яту Закону України "Про судовий збір" доповнено новою частиною другою, відповідно до якої суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до довідки Вищого господарського суду України від 09.11.2015 № 09.03-02/985/15 кошти судового збору в сумі 1 339,80 грн. сплачені Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" і зараховані за платіжним дорученням від 02.10.2015 № 19 до спеціального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 22030004 "Судовий збір (Вищий господарський суд України, 070)" за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 у справі № 906/808/15.

Наведене свідчить про те, що судовий збір, сплачений скаржником за вказаним платіжним дорученням, зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України за подання касаційної скарги в іншій справі - № 906/808/15.

З огляду на викладене, платіжне доручення № 19 від 02.10.2015, надане скаржником, не може вважатися доказом сплати у встановленому порядку судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 25.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 у справі № 911/3058/15.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на ухвалу господарського суду Київської області від 25.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 у справі № 911/3058/15 підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на ухвалу господарського суду Київської області від 25.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015 у справі № 911/3058/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді Н.В. Акулова

І.М. Волік