РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/20058/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про стягнення матеріального збитку в розмірі 32 852,24 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Чопик І.М., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (далі - відповідач) про стягнення матеріального збитку, пені, індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 44 769,92 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2015 було порушено провадження у справі № 910/20058/15, розгляд справи призначено на 02.09.2015.

28.08.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

28.08.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 02.09.2015 представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 06.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/20058/15 позивач виконав.

У судове засідання 02.09.2015 представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/20058/15 відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 02.09.2015 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку з його необґрунтованістю.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 02.09.2015 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 06.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/20058/15 та необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 07.10.2015.

25.09.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позову заяву.

07.10.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Судове засідання 07.10.2015 не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2015 розгляд справи було призначено на 28.10.2015.

У судове засідання 28.10.2015 представник позивача з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги, з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання 28.10.2015 не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2014 о 10 год. 50 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Гамарника, 48, під час вибору безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3, водій ОСОБА_3, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортних засобів.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2014 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. № 3818/4 від 15.07.2015, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3, складає 32 852,24 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявний Рахунок № ЕС-012128 від 10.02.2015 на суму 68 302,85 грн, оплачений позивачем та підтверджуючий проведення відновлювального ремонту вищезазначеного транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2613844.

Згідно з ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст. 990 Цивільного кодексу визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АІ/2613844 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АІ/2613844, відповідач зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

Згідно з абзацом другим п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/2613844 встановлено франшизу в розмірі 1 000,00 грн. Позивачем не було враховано франшизу, встановлену вказаним Полісом, при визначенні розміру позовних вимог.

Позивачем в порядку статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було направлено відповідачу претензію про сплату страхового відшкодування № 987/Т13 від 16.06.15, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач вказану претензію отримав, проте відшкодування не здійснив.

Крім вимоги про стягнення страхового відшкодування, при поданні позовної заяви позивачем було також заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 11 917,68 грн.

07.10.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про відмову від позову в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 11 917,68 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність прийняття заяви позивача про часткову відмову від позову та припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 11 917,68 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 32 852,24 грн підлягають частковому задоволенню в розмірі 31 852,24 грн (сума збитку, вказана у Звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. № 3818/4 від 15.07.2015; за мінусом 1 000,00 грн франшизи, встановленої Полісом № АІ/2613844).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 49, 80, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» від позову в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 11 917,68 грн прийняти.

2. Провадження у справі № 910/20058/15 в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 11 917,68 грн припинити.

3. В іншій частині позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вулиця Борщагівська, будинок 145; ідентифікаційний код: 23734213) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (02139, м. Київ, вулиця Братиславська, будинок 11; ідентифікаційний код: 32490244) страхове відшкодування в розмірі 31 852 (тридцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят дві) грн 24 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 772 (одна тисяча сімсот сімдесят дві) грн 19 коп.

Повне рішення складено 02.11.2015.

Суддя О.В. Нечай