ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 14/423
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача), Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргуПриватного підприємства "Удача" в особі голови ліквідаційної комісії Ісаєва Володимира Дмитровича
на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 року
у справі господарського суду № 14/423 Дніпропетровської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"
доПриватного підприємства "Удача"
простягнення 34 060 грн.
за скаргоюПриватного підприємства "Удача"
надії Відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області
за відсутності явки в судове засідання представників учасників провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2005 року стягнено з Приватного підприємства "Удача" (далі - відповідача) на користь Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля" (далі - позивача), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", 34 060 грн. збитків та 459 грн. судових витрат; 31.01.2005 року на виконання зазначеного рішення видано наказ (том 1, а.с. 3 - 5, 60 - 61).

25.05.2015 року до місцевого господарського суду надійшла скарга відповідача на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій скаржник просив зобов'язати орган державної виконавчої служби виконати вимоги статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" і направити на адресу ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Удача" виконавчі документи по виконавчих провадженнях №9733391 про стягнення виконавчого збору в розмірі 3 451, 90 грн. та №9733391 про стягнення боргу в розмірі 34 519 грн., відкритих щодо відповідача-боржника на виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2005 року (вх. №32502/15) (том 1, а.с. 6 - 26).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 року (суддя Панна С.П.) скаргу Приватного підприємства "Удача" від 25.05.2015 року відхилено, повернено скаржнику з Державного бюджету України судовий збір на суму 1 218 грн., сплачений згідно з квитанцією №N120556447 від 18.05.2015 року (том 1, а.с. 71 - 73).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, голова ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Удача" звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив визнати строк для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 30.06.2015 року пропущеним з поважних причин та поновити зазначений процесуальний строк, скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції виконати вимоги статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" і направити на адресу ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Удача" виконавчі документи по виконавчих провадженнях №9733391 про стягнення виконавчого збору в розмірі 3 451, 90 грн. та №9733391 про стягнення боргу в розмірі 34 519 грн., відкритих щодо відповідача-боржника на виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2005 року, мотивуючи неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права до спірних правовідносин.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Герасименко І.М., суддів: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.) клопотання голови ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Удача" про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 30.06.2015 року у даній справі відхилено, апеляційну скаргу підприємства-відповідача в особі голови його ліквідаційної комісії на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 року повернено скаржнику з підстав її подання з пропуском процесуального строку, встановленого на апеляційне оскарження, без наведення поважних причин для відновлення цього строку, повернено скаржнику з Державного бюджету України 609 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги згідно з квитанцією №0.0.407933294.1 від 11.07.2015 року (том 1, а.с. 84 - 85).

Не погоджуючись з прийнятою апеляційним судом ухвалою про повернення апеляційної скарги, Приватне підприємство "Удача" в особі голови ліквідаційної комісії Ісаєва Володимира Дмитровича звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу апеляційного суду від 30.07.2015 року в частині відхилення клопотання голови ліквідаційної комісії підприємства-відповідача щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 30.06.2015 року та прийняти в цій частині нове рішення про визнання строку на подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу пропущеним з поважних причин та поновити строк на її апеляційне оскарження. Касаційна скарга обґрунтована неналежною оцінкою апеляційним судом об'єктивних обставин, що наводились скаржником, як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 30.06.2015 року про відхилення скарги підприємства-відповідача на бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.10.2015 року зазначену касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 10.11.2015 року о 10 год. 40 хв., зобов'язано Приватне підприємство "Удача" в особі голови ліквідаційної комісії Ісаєва Володимира Дмитровича до початку судового засідання надати суду касаційної інстанції оригінал апеляційної скарги від 11.07.2015 року з додатками на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 року у справі №14/423.

09.11.2015 року через канцелярію Вищого господарського суду України скаржником надано документи, витребувані ухвалою суду касаційної інстанції від 26.10.2015 року (вх. №12876 Д1/17318).

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 року на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною 1 статті 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу, зокрема, відповідно до пункту 21 частини 1 зазначеної статті - ухвали місцевого господарського суду про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби.

Статтею 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене. До таких висновків щодо поновлення строків оскарження дійшов Верховний Суд України у Постанові від 17.01.2006 у справі №39/62-12/140.

Відповідно до частини 1 статті 33 та частини 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, оскаржувану в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції прийнято 30.06.2015 року, 03.07.2015 року її копії надіслано учасникам провадження у справі в кількості двох примірників, тоді як апеляційну скаргу на зазначене судове рішення скаржником здано до відділення поштового зв'язку 11.07.2015 року, тобто з пропуском п'ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, що не заперечується скаржником (том 1, а.с. 71 - 73, 83).

Апеляційним судом встановлено, обставини заявлення скаржником клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що у судовому засіданні від 30.06.2015 року судом першої інстанції було повідомлено про результат розгляду скарги відповідача на бездіяльність органу державної виконавчої служби, однак, мотивувальної частини оскаржуваної ухвали оголошено не було; при цьому, за твердженням скаржника, повний текст ухвали суду першої інстанції від 30.06.2015 року на його адресу не надходив, а електронну копію цієї ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень він не знайшов, що стало підставою для звернення 06.07.2015 року представника скаржника ОСОБА_5 до суду першої інстанції зі заявою про видачу копії ухвали від 30.06.2015 року; однак, до моменту подання 11.07.2015 року апеляційної скарги на зазначене судове рішення його копія на адресу скаржника не надходила. Зазначені обставини заявник апеляційної скарги вважає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 30.06.2015 року у даній справі.

Апеляційний суд встановив, що представник відповідача ОСОБА_5 був присутній у засіданні суду першої інстанції від 30.06.2015 року, за результатами якого прийнято оскаржувану ухвалу (том 1, а.с. 70), з огляду на що дійшов висновку про обізнаність скаржника про результат розгляду господарським судом його скарги на бездіяльність органу державної виконавчої служби та наявність у нього можливості подати апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 30.06.2015 року в межах строку, передбаченого частиною 1 статті 93 ГПК України.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначив про відсутність поважних причин для його відновлення посилаючись на те, що доводи скаржника за змістом апеляційної скарги ґрунтуються на його суб'єктивній оцінці обставин справи та не можуть вважатися об'єктивними причинами пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 30.06.2015 року, яка направлена учасникам провадження у справі в межах встановленого строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність поважних причин для відновлення Приватному підприємству "Удача" в особі голови ліквідаційної комісії Ісаєва В.Д. процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 30.06.2015 року у даній справі, вважає, що вони зроблені з порушенням положень статей 43, 93 ГПК України з огляду на таке.

Відхиляючи клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 30.06.2015 року, апеляційний суд не звернув уваги на те, що представник скаржника ОСОБА_5 хоч і був присутнім у судовому засіданні від 30.06.2015 року, в якому розглядалася скарга відповідача на бездіяльність органу державної виконавчої служби, однак, за результатами її розгляду, за твердженням скаржника, судом не було оголошено мотивувальну частину оскаржуваної ухвали, а повний її текст, надісланий учасникам провадження поштовим відправленням лише 03.07.2015 року, скаржник взагалі не отримав, так як і не отримав копії оскаржуваної ухвали після звернення 06.07.2015 року його представника до суду першої інстанції зі заявою про видачу копії повного тексту судового рішення від 30.06.2015 року.

Отже, апеляційним судом не досліджено в сукупності всіх обставин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження, зокрема, обставин неодержання ним копії повного тексту ухвали суду першої інстанції від 30.06.2015 року у даній справі, що створило об'єктивні перешкоди для підготовки та своєчасного подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про відхилення скарги підприємства-відповідача на бездіяльність органу державної виконавчої служби.

За таких обставин, колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими висновки апеляційного суду про відхилення клопотання відповідача в особі голови його ліквідаційної комісії про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 30.06.2015 року та повернення його апеляційної скарги без розгляду та зазначає про обмеження апеляційним судом передбаченого статтею 129 Конституції України права скаржника на оскарження рішення суду в апеляційному порядку.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, у зв'язку з чим ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 року підлягає скасуванню з переданням справи №14/423 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Удача" в особі голови ліквідаційної комісії Ісаєва Володимира Дмитровича від 11.07.2015 року на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 року.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Удача" в особі голови ліквідаційної комісії Ісаєва Володимира Дмитровича задовольнити.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 року у справі №14/423 скасувати.

Справу №14/423 передати до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Удача" в особі голови ліквідаційної комісії Ісаєва Володимира Дмитровича від 11.07.2015 року на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 року.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський