ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 листопада 2015 року Справа № 915/930/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.Ю.,

представника прокуратури: ОСОБА_2 посв. від 27.10.2015,

представника позивача: ОСОБА_3 дов. від 18.05.2015,

представника відповідача: ОСОБА_4 дов. від 09.11.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву: Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» про визнання наказу господарського суду Миколаївської області від 18.08.2015 таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом: Заступника військового прокурора Центрального регіону України (01014, м.Київ, вул.Командарма Каменєва, 8) в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України (03168, м.Київ, Повітрофлотський проспект, 6),

до відповідача: Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (54018, м.Миколаїв, просп.Жовтневий,42-А),

про: стягнення 966773,72 грн., -

в с т а н о в и в:

Від Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» до суду надійшла заява про визнання наказу господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 таким, що не підлягає виконанню частково у сумі 754346,78 грн.

12.11.2015 від відповідача до суду надійшло клопотання, яким відповідач уточнив попередні вимоги та просить визнати наказ господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 таким, що не підлягає виконанню повністю, у звязку з повною оплатою заборгованості.

Від прокуратури та позивача (стягувача) письмових заперечень проти заяви відповідача (боржника) не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокуратури, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі рішення господарського суду Миколаївської області від 18.08.2015 по справі №915/930/15, яке набрало законної сили з 06.10.2015, був виданий наказ від 20.10.2015 про стягнення з відповідача на користь позивача 754346,78 грн. основного боргу, 124525,09 грн. пені, 76314,75 грн. збитків від інфляції, 11098,20 грн. 3% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням №8597 від 06.10.2015 відповідач перерахував позивачу 754346,78 грн. основного боргу.

На підставі наказу суду від 20.10.2015 Ленінським ВДВС Миколаївського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження.

Платіжним дорученням №9712 від 04.11.2015 відповідач перерахував позивачу залишок заборгованості у сумі 211938,04 грн., з яких: 124525,09 грн. пені, 76314,75 грн. збитків від інфляції та 11098,20 грн. 3% річних, у звязку з чим постановою державного виконавця від 06.11.2015 виконавче провадження було закінчено.

Відповідно до п.п.2, 4 ст.117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, у разі, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Надані відповідачем докази свідчить про те, що стягувані по наказу суду від 06.10.2015 грошові кошти є погашеними. Відповідно, погашення грошових вимог у загальній сумі 966284,82 грн. є підставою для визнання наказу про їх стягнення таким, що не підлягає виконанню.

Посилання представника позивача у судовому засіданні на відсутність підстав для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, за умови повного погашення заборгованості та закінчення виконавчого провадження, відхиляються судом, оскільки приписи ст.117 ГПК України не містять обмежень права боржника на звернення до суду в порядку ч.4 ст.117 ГПК України, а сама правова природа даного процесуального інституту спрямована на недопущення подвійного стягнення з боржника заборгованості, тому обмеження права звернення до суду із такими заявами вважатиметься порушенням права боржника на мирне володіння своїм майном, тобто порушенням Протоколу №1 статті 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950.

Враховуючи викладене, заява Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.86, 117 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» про визнання наказу від 20.10.2015 по справі №915/930/15 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати наказ суду від 20.10.2015 у справі №915/930/15, про стягнення з відповідача на користь позивача 754346,78 грн. основного боргу, 124525,09 грн. пені, 76314,75 грн. збитків від інфляції та 11098,20 грн. 3% річних, таким, що не підлягає виконанню.

Суддя М.В. Мавродієва