номер провадження справи 2/119/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 Справа № 908/5004/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд. 137; фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд.4)

до відповідача: Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129А)

про стягнення 163 929 грн. 18 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 144/20-19 від 05.05.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 12/1183 від 05.10.2015 р.);

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району з позовом про стягнення з Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради 163 929,18 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію в період листопад 2012 року квітень 2013 року, жовтень 2013 року квітень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в порушення умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 201602 від 01.01.2007 р. відповідач не оплатив в повному обсязі вартість теплової енергії, спожитої в період листопад 2012 року квітень 2013 року, жовтень 2013 року квітень 2014 року, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 163 929,18 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 258, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, Закону України від 02.06.2005 р. № 2633-ІV «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198.

Ухвалою господарського суду від 10.09.2015 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/119/15 та призначено розгляд справи на 27.10.2015 р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16.09.2015 р.).

В судовому засіданні 27.10.2015 р. були присутні представники обох сторін. За їх заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач надав відзив на позов, в якому визнав суму заборгованості та просив надати розстрочку виконання рішення на 9 місяців зі сплатою суми боргу рівними частками щомісяця, посилаючись на свій скрутний фінансовий стан.

В судовому засіданні 27.10.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.01.2007 р. Комунальним підприємством «Облводоканал» Заопрізької обласної ради (споживач, відповідач) та Концерном «Міські теплові мережі» в особі директора Філії Концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району (теплопостачальна організація, позивач) укладено договір № 201602 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді на обєкт: пр. Леніна, 180а.

Відповідно до п. 1 договору за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязується прийняти її та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Згідно з п. 2.1 договору теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на потреби опалення на протязі опалювального періоду з тепловим навантаженням 0,016836 Гкал/годину.

У п. 3.2.6 договору споживач зобовязався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Сторони погодили в пунктах 6.1 6.5 договору, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, яка не суперечить діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін), діючих на час розрахунку (додаток № 5 до цього договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. При наявності приладів комерційного обліку обсяги спожитої теплової енергії визначаються по фактичним показникам приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді.

За умовами п. 6.7 договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Адм. Нахімова, буд. 4, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт-приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платника ПДВ). Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації.

Сторони погодили в п. 6.7.2 договору, що в разі неотримання акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень в його підписанні у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Відповідно до п. п. 10.2, 10.4 договору цей договір набуває чинності з 01.12.2006 р. і діє до 01.08.2007 р. і вважається щорічно пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору.

Додатковою угодою № 1 від 01.08.2008 р. до договору сторони встановили, що розрахунки із споживачем за відпущену теплову енергію теплопостачальною організацією проводяться відповідно з тарифами затвердженими рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.07.2008 р. № 327, згідно якого плата за одиницю приєднаного теплового навантаження за місяць протягом року становить10 225,032 грн. з ПДВ за Гкал/годину, плата за спожиту теплову енергію 300,192 грн. з ПДВ за Гкал. За поповнення теплоносієм теплопостачальної організації теплових мереж та систем теплоспоживання, а також за поповнення нормативного витоку теплоносія споживач сплачує вартість отриманого теплоносія та витрати по його хімічній обробці по плановій собівартості теплопостачальної організації за тарифом 10,55 грн./тону (без урахування ПДВ) та тепла у воді за тарифами згідно з п. 1 цього договору. У разі зміни тарифів на теплову енергію в період дії договору споживач сплачує за спожиту теплову енергію за новими тарифами, затвердженими згідно діючого законодавства, з дати їх введення. За холодну воду, що йде на підігрів, кількість якої визначається за показаннями приладів обліку, а за їх відсутності за нормами споживання. За водовідведення підігрітої води споживач сплачує окремо за діючими тарифами на водопостачання та водовідведення.

У звязку зі зміною у споживача теплового навантаження шляхом доповнення приміщення площею 911,80 кв.м. за адресою: вул. Перемоги, 129-А, сторони уклали додаткову угоду № 2 від 01.08.2010 р. до договору про зміну додатку № 1 до договору, визначивши приєднане (максимальне) теплове навантаження в розмірі 0,068856 Гкал/годину.

У звязку зі зміною у споживача теплового навантаження шляхом вилучення приміщення площею 357,3 кв.м. за адресою: пр. Леніна, 180-А, сторони внесли зміни в додаток № 1 до договору, визначивши приєднане (максимальне) теплове навантаження в розмірі 0,052020.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з листопада 2012 року по квітень 2013 року та з жовтня 2013 року по квітень 2014 року відповідач спожив теплової енергії на загальну суму 164 702,18 грн., що підтверджується актами приймання передачі теплової енергії та рахунками за спірний період, а також звітами відповідача про спожиту протягом розрахунковому періоду теплову енергію.

Відповідач розрахувався за спожиту теплову енергію частково за листопад 2012 року суму 773,00 грн. шляхом передачі простого векселя згідно акту прийому-передачі простого векселя від 27.02.2013 р.

У звязку з несплатою відповідачем решти вартості теплової енергії, позивач просить суд стягнути з відповідача залишок заборгованості в розмірі 163 929,18 грн.

Правовідносини сторін врегульовані договором купівлі-продажу теплової енергії.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. 6.4 договору відповідач не оплатив до 20 числа місця, наступного за розрахунковим, вартість теплової енергії, спожитої в період з листопада 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 163 929,18 грн.

Відповідач визнав суму заборгованості, доказів її сплати не надав.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 163 929,18 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відзиві на позов відповідач заявив клопотання розстрочити виконання рішення на 9 місяців зі сплатою суми боргу рівними частками щомісяця, посилаючись свій на скрутний фінансовий стан.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але, перш за все, повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Зі статуту КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради вбачається, що основною метою діяльності підприємства є забезпечення потреб населення та інших споживачів Запорізької області питною водою, водовідведення стоків, забезпечення промислового і побутового водопостачання населення, підприємств, установ організацій.

Суд зазначає, що переважну частину споживачів складає населення, комунальні підприємства, сільськогосподарські виробники, які мають дуже низьку платоспроможність та не можуть вчасно розраховуватися за отримані послуги. Інших надходжень, окрім плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення, відповідач немає.

Згідно довідок КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради від 29.09.2015 р. заборгованість ТОВ «Чиста Вода-Бердянськ» перед КП «Облводоканал» ЗОР за послуги водопостачання (покупну воду) та векселя є непогашеною та складає 16 335 500 грн. Заборгованість за векселями, виданими ТОВ «Чиста Вода-Бердянськ» та несплаченими у встановлений строк 1 380 000 грн. Даний боржник визнаний банкрутом та знаходиться в стадії ліквідації. Заборгованість КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради перед КП «Облводоканал» ЗОР за послуги водопостачання (покупну воду) складає 27 806 267,33 грн. Станом на 01.06.2015 р. збитки КП «Облводоканал» ЗОР складають 10 372 тис. грн., кредиторська заборгованість - 48 759 тис. грн., дебіторська заборгованість - 39 555 тис. грн. (у т.ч. прострочена заборгованість підприємств-банкрутів 7 251 тис. грн., заборгованість комунальних підприємств 27 806 тис. грн.).

Згідно звіту про фінансові результати за перше півріччя 2015 року за наслідками господарської діяльності відповідач має збиток в розмірі 10 372 тис. грн., який збільшився порівняно з аналогічним періодом попереднього року (6 236 тис. грн.).

Відповідач надає послуги на підставі тарифів, які є регульованими і встановлені органами місцевого самоврядування на рівні, нижчому від економічно обґрунтованого.

Згідно з ч. ч. 3, 4 Закону України від 24.06.2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). У разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Непрофінансована різниця у тарифах відповідача становить 11 873 723 грн.

У той же час, відповідач має здійснювати безперебійне постачання питної води населенню, підприємствам та організаціям м. Запоріжжя і області.

Викладене свідчить, що господарська діяльність відповідача має важливе соціальне значення і застосування надмірних фінансових санкцій може призвести до зупинки діяльності підприємства, що потягне серйозні негативні наслідки для всієї області.

Відповідач дійсно знаходиться у важкому фінансовому становищі, а утворенню заборгованості відповідача за поставлену теплову енергію сприяли причини обєктивного характеру.

Досліджені судом докази, які надані відповідачем в обґрунтування клопотання про розстрочку, свідчать, що відповідач дійсно знаходиться у важкому фінансову становищі і на теперішній час у відповідача відсутні достатні грошові кошти, які можуть бути спрямовані на погашення заборгованості в повній сумі перед позивачем.

Розстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості відновлення господарської діяльності відповідача, так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем.

Разом із цим суд враховує, що заборгованість утворилась з листопада 2012 року і не сплачуєтсья відповідачем тривалий час.

З урахуванням викладеного, враховуючи фінансовий стан відповідача та матеріальні інтереси сторін, зважаючи на те, що виконання рішення суду одночасно і в повному обсязі матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану відповідача, суд вважає, що наведені відповідачем обставини є підставою для часткового задоволення клопотання відповідача про розстрочку та надання розстрочки виконання рішення на 2 місяці шляхом сплати суми боргу рівними частинами щомісячно.

Відповідно до 49 ГПК України судові витрати за розгляд позовної заяви складають 2 458,94 грн. та покладаються на відповідача. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 278,58 грн. платіжним дорученням №9960 від 12.06.2015 р. Тобто має місце переплата судового збору на суму 819,64 грн. Позивачем у позові заявлено клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сума переплати підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (вул. Перемоги, 129А, м. Запоріжжя, 69057, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957, ) 163 929,18 грн. (сто шістдесят три тисячі девятсот двадцять девять грн. 18 коп.) основного боргу.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 27.10.2015р. у справі № 908/5004/15 в частині сплати основного боргу в сумі 163 929,18 грн. (сто шістдесят три тисячі девятсот двадцять девять грн. 18 коп.) на 2 місяці шляхом сплати щомісячно суми 81 964,59 грн. (вісімдесят одна тисяча девятсот шістдесят чотири грн. 59 коп.) до 27.11.2015 р. та до 27.12.2015 р.

Видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (вул. Перемоги, 129А, м. Запоріжжя, 69057, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, на рахунок №1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957, ) 2 458,94 грн. (дві тисячі чотириста пятдесят вісім грн. 94 коп.) витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 03.11.2015р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.