ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 листопада 2015 року Справа № 908/2784/15

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Геркулес"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 01.07.2015 (головуючий суддя Геза Т.Д., судді Малашкевич С.А., Дучал Н.М.)
у справі№ 908/2784/15 Господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
доПриватного акціонерного товариства "Геркулес",
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1) Публічного акціонерного товариства „Донецький міський молочний завод №2", 2) Приватного підприємства „Украинский продукт",
прозвернення стягнення на майно, що передано в заставу та іпотеку,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі №908/2784/15 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Геркулес" на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.06.2015 у справі № 908/2784/15 зупинено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати до апеляційного господарського суду для прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши касаційну скаргу та додані до неї документи, встановила наступне.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 31.08.2015 у даній справі повернуто касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Геркулес" на ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2015 та від 01.07.2015 у справі №908/2784/15 та додані до них документи скаржнику без розгляду на підставі пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 1113 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Скаржник повторно звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду від 01.07.2015, проте не виконав обов'язкових (на підставі ст. 45 ГПК України) вимог ухвали Вищого господарського суду України від 31.08.2015 та не усунув обставин, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документів на підтвердження повноважень представника на підписання такої. При цьому не міститься належним чином засвідченої довіреності на вказану особу і в матеріалах справи.

Водночас чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості прийняття до розгляду тієї самої касаційної скарги, яка вже була повернута через невідповідність її змісту вимогам цього законодавства.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як встановлено колегією суддів, до поданої касаційної скарги Приватним акціонерним товариством "Геркулес" не додано належних доказів надсилання її позивачу - Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" та третім особам у справі: Публічному акціонерному товариству „Донецький міський молочний завод №2", Приватному підприємству „Украинский продукт". Зазначаючи в додатках до скарги про наявність доказів надсилання копії скарги сторонам, скаржник додає фіскальні чеки від 22.07.2015 №7684 та № 7685 на ім'я ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "АВЕНТІНА", однак зазначені товариства не є учасниками судового процесу в даній справі.

За таких обставин матеріали касаційної скарги не містять належних доказів, які підтверджували б направлення її копій позивачу та третім особам у справі, що є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Заявником також не додано і доказів сплати судового збору за касаційне оскарження ухвали суду.

Виходячи зі ставок судового збору, встановлених Законом України "Про судовий збір" у редакції, що діє з 01.09.2015, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання касаційної скарги на ухвалу суду, на момент звернення з касаційною скаргою (08.09.2015), становив 1218,00 грн.

Дослідивши подану Приватним акціонерним товариством "Геркулес" касаційну скаргу без дати та номера, колегія суддів встановила, що до неї додано квитанцію №17 від 27.08.2015, якою сплачено 06,09 грн. плати за послуги банку.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 06-08/512-1512 від 07.02.2012 реквізити для сплати судового збору за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України є наступними:

рахунок отримувача - 0007

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва

код банку отримувача - 820019

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030004, символ звітності банку 254.

Проте додана до касаційної скарги квитанція №17 від 27.08.2015 не може слугувати належним доказом сплати скаржником судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2015, оскільки, по-перше, судовий збір перерахований за неналежними реквізитами без зазначення відомостей про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором, а саме у вищезазначеній квитанції невірно вказано рахунок отримувача, банк отримувача, код банку отримувача та отримувача коштів, по-друге, в графі "Призначення платежу" зазначено: "оплата за послуги банку". Наведене є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Щодо заявленого Приватним акціонерним товариством "Геркулес" у касаційній скарзі клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, скаржник посилається на знаходження товариства в зоні проведення активної фази АТО, де відбуваються активні бойові дії, мають випадки розбою та мародерства, що, на думку скаржника, доводить скрутне фінансове становище товариства.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з положень вищевказаного закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст.36 ГПК України.

Як роз'яснено в пп. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак жодних доказів існування наведених обставин скрутного фінансового становища, а також відсутності можливості сплатити судовий збір у належному розмірі скаржником суду не надано.

Колегія суддів вважає, що скаржник належно не обгрунтував відповідне клопотання, не підтвердив доказами наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, а тому не вбачає достатніх підстав для задоволення такого клопотання.

За таких обставин подана касаційна скарга та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику.

Керуючись статтями 86, 111, пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Геркулес" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Геркулес" касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі №908/2784/15 та додані до неї документи без розгляду.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова