ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа №914/1180/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Мельник Г.І.

Михалюк О.В.

при секретарі Гарматі О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Малого колективного підприємства "Ринок", м.Борислав, Львівська область

на рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2015р. (суддя Мазовіта А.Б.)

у справі №914/1180/15

за позовом: Малого колективного підприємства "Ринок", м.Борислав, Львівська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго", м.Львів

про скасування рішення №28 від 24.03.2015 р.

за участю представників сторін:

від позивача (апелянта): Любів М.Б. по довіреності б/н від 28.07.2015р.

від відповідача: Булькевич А.В. по довіреності №112-7893 від 22.12.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 08.06.2015р. у задоволенні позовних вимог Малого колективного підприємства "Ринок", м.Борислав, Львівська область відмовлено повністю.

Мале колективне підприємство "Ринок", не погоджуючись з вказаним рішенням, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, як незаконне, необґрунтоване та прийняте з порушенням норм матеріального права і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки встановленому, на думку апелянта, факту не підписання споживачем акту №501956 від 12.09.2012р. «про пломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них», де вказано про встановлення індикатору №ЛВ 10661, оскільки на останньому не вказано, хто саме прийняв на зберігання засоби обліку, підпис не ідентифіковано, і керівнику підприємства не належить. В той же час, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про проведення почеркознавчої експертизи. Апелянт зазначає, що за погодженням обох сторін лічильник у пакеті з пломбою НІ8015 направлено на експертизу, тому вважає, що до отримання результатів експертизи - Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006р. (далі по тексту - Методика) не застосовується, в порядку її положень (п.2.1). Також апелянт вважає, що зазначений індикатор не сертифікований, оскільки відповідний сертифікат не було надано суду для огляду. Одночасно, в порушення передбаченого п.6.42 ПКЕЕ, його не було повідомлено про проведення комісії 24.03.2015р., яка винесла спірне рішення. На думку апелянта, відповідачем невірно проведено розрахунок, оскільки замість величини 70А обрано 105А, що необґрунтовано збільшує розрахунок. Відтак, апелянт вважає, що господарський суд дійшов невірних висновків, і неправомірно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, тому просить рішення скасувати і задовольнити позовні вимоги повністю.

04.08.2015р. на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 04.08.2015р., в якому відповідач проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечує та просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Зокрема, відповідач стверджує, що відповідно до п.3.3 ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку та пломб на них відповідно до акту про пломбування, покладається на власника електроустановки - позивача. Згідно до пп.1.3, 2.1 Методики, факт спрацювання індикатора постійного магнітного поля серія ЛВ №10661 безспірно підтверджує факт крадіжки електроенергії споживачем та є достатньою правовою підставою для застосування Методики та нарахування споживачу оперативно-господарських санкцій за таке порушення, що також підтверджується позицією ВГСУ у постанові від 09.07.2014р. На думку відповідача, нарахування санкцій проведено правомірно, і посилання позивача про те, що робота становить 10 годин на добу, 6 днів на тиждень, є безпідставними, оскільки у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу магнітного поля, період і час добового споживання вираховується згідно Методики, а не договору. Також відповідач зазначає, що сам позивач визнає факт фіксації індикатором дії магнітного поля, що підтверджується підписом споживача у акті та відсутністю зауважень до акту. Індикатор серія ЛВ №10661 типу MFI-3t є сертифікованим, що підтверджується відповідним сертифікатом. Тому, відповідач вважає, що при складанні акту про порушення №026979 та при оформленні рішення комісії Протоколом №28 від 24.03.2015р. діяв в межах чинного законодавства, тому підстави для скасування відповідного рішення комісії №28 від 24.03.2015 р. відсутні.

23.09.2015р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про призначення по справі графологічної та електротехнічної експертизи. Вказане клопотання частково було розглянуто у судовому засіданні 23.09.2015р., зокрема, в частині призначення графологічної експертизи, було залишено судом без задоволення, оскільки присутнім у судовому засіданні директором підприємства позивача було визнано, що підпис у актах №501956 про пломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них від 12.09.2012р. (а.с.61) та акті про порушення №026979 від 26.11.2014р. (а.с.9) належить йому.

Щодо проведення електротехнічної експертизи, а саме, провести дослідження та встановити: яка пропускна здатність електричної схеми, яка вказана у додатку до акту про порушення; чи вірно виконано розрахунок за електричною схемою акту про порушення на підставі даних електричної схеми, які наведені у додатку до акту про порушення; чи вірно вибрано кваліфікацію та формули Методики для розрахунку обсягу вартості електричної енергії не облікованої внаслідок вказаного порушення ПКЕЕ, за електричною схемою, яка вказана у додатку до акту про порушення, та чи вірно виконано розрахунок за вказаною електричною схемою?, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У даному випадку, позивач (апелянт) вважає, поставлені питання такими, що підлягають дослідженню експертом та надання експертного висновку, однак суд вважає, що вказані питання не потребують спеціальних знань, оскільки відповіді ґрунтуються та розробляються по формулах, передбачених Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006р., відтак, колегія суддів вважає, що клопотання апелянта не підлягає задоволенню у зв'язку з його необґрунтованістю.

У судових засіданнях 05.08.2015р., 23.09.2015р., 07.10.2015р., 11.11.2015р. представник позивача (апелянта) підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення господарського суду Львівської області і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві б/н від 04.08.2015р., просив залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Дослідивши докази матеріалів справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 07.05.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Львівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Львівобленерго" (постачальником) та Малим колективним підприємством "Ринок" (споживачем) було укладено договір про постачання електричної енергії №36772 та додатки до нього.

Відповідно до п.4.2.3. договору споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану, виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006р., за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій позивача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

26.11.2014р. уповноваженими представниками ПАТ "Львівобленерго" за результатами огляду приладу обліку №0053351 в точці обліку - закладу торгівлі за адресою: вул.Весняна,7, м.Борислав Львівської області складено акт про порушення ПКЕЕ №026979 зі схемами-додатками до актів, яким встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ПКЕЕ, а саме: пошкодив індикатор дії впливу магнітного поля (п.3.3., п.3.31., п.3.34., п.6.40., п.10.2. ПКЕЕ), індикатор серія ЛВ №10661 - вид спереду - пошкоджено.

До акту №026979 від 26.11.2014р. додатками складено схему підключення електроустановки споживача.

12.03.2015 р. відповідач повідомив позивача листом за вих. №204-0246 про дату, час та місце засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

На підставі акту №026979 від 26.11.2014р. у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електричної енергії (протокол №28 від 24.03.2015р.) проведено нарахування вартості недоврахованої електроенергії на загальну суму 107 898 грн. 75 коп.

Вищевказаний протокол засідання комісії по розгляду акту про порушення ПКЕЕ, рахунок на оплату 107 898 грн. 75 коп., в якому запропоновано відповідачу оплатити вартість недоврахованої електроенергії, надіслано позивачу супровідним листом за вих. №204-0317 від 27.03.2015р.

Згідно п.1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 р. (надалі - ПКЕЕ), постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до п.3.1 ПКЕЕ електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Розрахункові засоби обліку електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог ПУЕ, цих Правил та проектних рішень.

Відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору (п. 3.2 ПКЕЕ).

Згідно п.п.3.3 ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Господарським судом встановлено, що згідно акту №501956 від 12.09.2012р. про пломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них пломби та індикатори дії магнітного поля типу MFI-3t ЛВ ЛВ10661 (лицева сторона лічильника) та ЛВ10662 (ліва сторона лічильника) на лічильнику, такий передано на збереження директору Хомі С.О., що підтверджується підписом на вказаному акті.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції вказаний факт підтверджено і самим директором Хомою С.О.

26.11.2014 р. уповноваженими представниками відповідача та позивача в особі директора МКП "Ринок" за фактом перевірки електроустановок об'єкта споживача адресою вул.Весняна,7, м.Борислав, Львівська область було складено акт №026979 про порушення ПКЕЕ, відповідно до якого встановлено пошкодження індикатора дії впливу магнітного поля серія ЛВ №10661.

Згідно з п.6.40. ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006р.

Пунктом 6.41. ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Як вбачається з акту про порушення Правил користування електричної енергії №026979 від 26.11.2014р., він підписаний трьома представниками відповідача, а також представником позивача. Представник позивача пояснень і жодних зауважень щодо виявлених порушень, порядку складення акту, дій представників відповідача під час виявлення порушень та складення акту не вказав.

На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. (п.6.42. ПКЕЕ) Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Згідно п. 4.2.3 договору про постачання електричної енергії споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії відповідно до "Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією" у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006р. (далі по тексту - Методика).

Відповідно до п.п.3 п.2.1. Методики, методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення порушення ПКЕЕ у вигляді пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт спрацювання індикатора магнітного поля MFI-3t ЛВ №10661, встановленого на засобі обліку використання електричної енергії позивача, останнім не спростовано, що підтверджується підписом уповноваженої особи на акті №026979 від 26.11.2014р.

Вищий господарський суд України у постанові від 13.11.2013р. у справі №904/2735/13 дійшов до висновку, що, оскільки факт фіксації індикатором впливу фізичних полів на прилад обліку електричної енергії не пов'язано із порушенням пломб та/або приладів обліку, то в даному випадку не обов'язкова наявність доказів вилучення сторонніх пристроїв, за допомогою яких вчинявся вплив на засіб обліку, достатньо самої фіксації індикатором впливу на лічильник.

Також вірним є висновок господарського суду, що індикатори дії магнітного поля не відносяться ні до пломб, ні до приладів обліку, а тому факт фіксації сертифікованими індикаторами впливу магнітного поля не повинен доводитися висновком експерта. Оскільки згідно з актом №26979 сертифікованим індикатором дії магнітного поля типу MFI-3t ЛВ №10661 зафіксовано дію магнітного поля, то така фіксація індикатором магнітного поля є достатньою правовою підставою для застосування до позивача оперативно-господарської санкції.

Відповідно до ст.237 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України) підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції.

Згідно зі ст. 235 ГК України оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

У п. 3 оглядового листа Вищого господарського суду України "Про практику застосування господарськими судами законодавства про постачання електричної енергії (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" №01-06/1872 від 30.12.2011р. зазначено, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією.

Відтак, на думку суду, достатньою правовою підставою для застосування відповідачем оперативно-господарської санкції є сам факт порушення позивачем ПКЕЕ, яке зафіксоване в акті №026979 від 26.11.2014р. Методика застосовується при виявленні дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку, в тому числі фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), який є самостійним видом порушення та не потребує додаткового встановлення факту вчинення споживачем дій щодо крадіжки електроенергії (правопорушення), оскільки цей факт підтверджується самим індикатором.

Аналогічна позиція Вищого господарського суду України викладена у постанові від 09.07.2014 р. у справі №918/1458/13.

У разі виявлення у споживача порушень ПКЕЕ, зазначених у п.п.1 - 4, 6 п.2.1. Методики, та за умови наявності договору про постачання електричної енергії для потреб струмоприймачів (електроустановок), щодо яких виявлено порушення, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 Методики, сума до сплати має бути зменшена на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення рахунків за точкою (точками) обліку, на якій (яких) було виявлено порушення (п.2.4. Методики).

Відповідно до п.2.6. Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за умови відсутності Договору або в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W, кВт.год), доб.с.п. розраховується за формулою W доб.с.п. = P с.п. t вик.с.п.,

де P с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами:

у разі підключення до однієї фази

P с.п. = I U ном.фаз. cosф;

у разі підключення до трьох фаз

P с.п. = 3 I U ном.фаз. cosф,

де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А.

Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.

За згодою сторін сила струму може бути визначена виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології;

U ном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ;

cosф - косинус кута між фазною напругою U фаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cosц приймається рівним 0,9;

t вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу).

Для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Д пер. береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

Із розрахунку вартості недоврахованої електричної енергії вбачається, що відповідачем здійснено розрахунок з дотриманням вимог, визначених Методикою. Позивачем під час розрахунку вартості електричної енергії враховано вимоги п.2.4. Методики (суму до сплати зменшено на 38590 кВт/год).

Враховуючи викладене вище, перевіривши докази матеріалів справи, надавши належну оцінку висновкам, викладеним у рішенні господарського суду, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд Львівської області правильно застосував норми матеріального права, дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки це не суперечить діючому законодавству і суд не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2015р.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

У відповідності до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду апеляційної скарги, спростовуються матеріалами справи, і, всупереч вищевказаних норм ГПК України, скаржником не подано доказів, які б спростовували факти, твердження та правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Зокрема, твердження апелянта щодо необхідності застосування під час розрахунку часу використання самовільного підключення протягом доби - 10 год. та кількості робочих днів - 6 днів є безпідставними, оскільки вказані позиції викладені у Методиці і є незмінними. Доводи апелянта про те, що відповідачем невірно проведено розрахунок, оскільки замість величини 70А обрано 105А, що необґрунтовано збільшує розрахунок, не знайшли свого підтвердження протягом розгляду апеляційної скарги, оскільки, як вже зазначалось в рішенні суду першої інстанції, позивачем (скаржником) не спростовано правомірність застосування відповідачем величини струму в 105А по перерізу струмопровідної алюмінієвої жили 25 мм2 як для проводів, що прокладені відкрито, оскільки не доведено, що вказані проводи прокладені у трубі.

Посилання апелянта на використання відповідачем несертифікованих індикаторів впливу магнітного поля, порушення порядку повідомлення споживача про дату, час та місце засідання комісії з розгляду актів, тощо, колегія суддів до уваги не приймає, з огляду на наступне. В процесі розгляду апеляційної скарги судом встановлено, що вказані підстави, не були зазначені позивачем у позовній заяві, а відповідно до ст.22 ГПК України, заяви про зміну підстав позову до початку розгляду справи по суті позивач не подавав, а тому такі доводи не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у судовому засіданні судом та сторонами було оглянуто свідоцтво про атестацію Національного наукового центру "Інститут метрології" та виданий ним сертифікат на індикатор магнітного поля типу MFI-3t (а.с.111-113).

З урахуванням викладеного, надавши належну оцінку всім наявним у справі доказам, повною мірою дослідивши всі обставини справи, норми чинного законодавства України, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга Малого колективного підприємства "Ринок", м.Борислав, Львівська область не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2015р. по справі №914/1180/15 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого колективного підприємства "Ринок", м.Борислав, Львівська область - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Львівської області від 08.06.2015р. по справі №914/1180/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Львівський апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Повний текст постанови складено 16.11.2015р.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді Г.І. Мельник

О.В. Михалюк