РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015Справа №910/20953/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Олексій Молодець»
Простягнення 55 331,61 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олексій Молодець» про стягнення 55 331,61 грн.

Ухвалою від 14.08.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.09.2015 р.

Ухвалою від 01.09.2015 р. розгляд справи було відкладено на 29.09.2015 р.

Ухвалою від 29.09.2015 р. розгляд справи було відкладено на 13.10.2015 р.

13.10.2015 р. від позивача через відділ діловодства суд надійшли документи на виконання ухвали суду.

Ухвалою від 13.10.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 02.11.2015 р.

Судове засідання 02.11.2015 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 03.11.2015 р.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Жодних заяв чи клопотань від відповідача до суду не надійшло.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 03.11.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді матеріалів справи встановлено, наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 23.05.2014 р. № 309/БТ Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» віднесено до категорій проблемних у зв'язку з невиконанням останнім вимог вкладників та поданням до Національного банку України недостовірної звітності, що призвело до суттєвого викривлення показників фінансового стану.

Постановою Правління Національного банку України № 732 від 20.11.2014 р. позивача віднесено до категорії неплатоспроможних.

На виконання вимог статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у позивача здійснювалася інвентаризація активів, під час проведення якої була виявлена заборгованість по орендній платі у ТОВ «Олексій Молодець».

З матеріалів справи вбачається, що 03.05.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Конверсбанк», яке у подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олексій Молодець» укладено договір суборенди № 01/05-2011-5.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору, позивач передає, а відповідач приймає у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 55,00 кв. м., що розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 2.

Відповідно до п. 5.2. вказаного договору, розмір орендної плати складає 18 443,87 грн., в т.ч. ПДВ 3 073,98 грн.

Відповідно до п. п. б) п. 3.3. договору, суборендар зобов'язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до умов договору.

Згідно Акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 03.05.2011 р., Орендар передав, а Суборендар прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 55,00 кв. м., що розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 2.

Згідно Акту приймання передачі від 29.07.2011 р. вказане вище приміщення Суборендар повернув позивачу.

Отже, починаючи з дати фактичного приймання об'єкта суборенди до дати фактичного повернення, а саме з 03.05.2011 р. по 29.07.2014 р. у відповідача виникла заборгованість у сумі 55 331,61 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що факт наявності заборгованості відповідача у сумі 55 331,61 грн. підтверджується матеріалами справи.

Поряд з цим, до матеріалів справи не було додано жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед позивачем.

Отже, відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату по орендній платі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 55 331,61 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олексій Молодець» (03191, м. Київ, вул. Глятошинського Композитора, 14А ; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33; ) 55 331 (п'ятдесят п'ять тисяч триста тридцять один) грн. 61 коп. основного боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олексій Молодець» (03191, м. Київ, вул. Глятошинського Композитора, 14А ; ) в доход державного бюджету України 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.11.2015 р.

Суддя І.О. Домнічева