РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015Справа №910/17016/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи»

до Комунального підприємства «ШЕУ Подільського району», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»

про стягнення 4610,49 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Сухомлин Ю.І. - представник за довіреністю;

від відповідача 1: Плисюк О.В. - представник за довіреністю;

від відповідача 2: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до КП «ШЕУ Подільського району» про стягнення виплаченого страхового відшкодування, інфляційних та трьох відсотків річних в сумі 4610,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.12.2014, по вул. Нижній Вал, 61, у м. Києві, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм трактору «Білорусь», д.н.з. НОМЕР_1, з причепом, д.н.з. НОМЕР_4, ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Хюндай» - ОСОБА_4 (страхувальник), договору добровільного страхування транспортних засобів № 05/850-к, виплатив страхове відшкодування в розмірі 8998,92 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_3, було застраховано у ТзДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ТзДВ «СТ «Глобус», здійснило виплату на рахунок позивача страхове відшкодування на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України в розмірі 4838,43 грн. вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, розрахованого до норм чинного законодавства та за вирахуванням франшизи в розмірі 510 грн., передбаченої полісом.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача - КП «ШЕУ Подільського району», як з власника транспортного засобу, з вини водія якого заподіяно шкоду, різницю між сумою виплаченого ним страхового відшкодування та сплаченого страхового відшкодування відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 4160,49 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 витрати на проведення товарознавчої експертизи із визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля, в сумі 450,00 грн.

15.09.2015 суд, за клопотанням представника відповідача, залучив до участі у справі в якості другого відповідача, ТзДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача 1 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що виплачене позивачем страхове відшкодування має бути у повному обсязі відшкодоване відповідачем 2, як страхувальником за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між відповідачами. Крім того, представник відповідача 1 зауважив, що компенсація витрат, понесених позивачем у зв'язку із проведенням автотоварознавчої експертизи, діючим законодавством не передбачена, оскільки проведення такої експертизи є необов'язковим.

Відповідач 2 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце його проведення сповіщений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача 2 за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26.11.2014 між ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» (страховик) та власником автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_4 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 05/850-к, за умовами якого застраховано автомобіль НОМЕР_3, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9473315, 08.12.2014, по вул. Нижній Вал, 61, у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трактору «Білорусь», д.н.з. НОМЕР_1, з причепом, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2014 по справі № 758/14918/14-п, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 05/850-к від 26.11.2014, на підставі страхового акту № 233/14-246/14 від 19.12.2014, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Хюндай», ОСОБА_4, в розмірі 8998,92 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.12.2014.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку СТО - ТОВ «Автоком Кузовний Ремонт Філія» № ФІ-0000577 від 16.12.2014, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, становить 8998,92 грн., включно з ПДВ.

Крім того, ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка», на замовлення позивача, проведено товарознавчу експертизу з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля.

Так, відповідно до звіту від 16.12.2014, складеного за результатами проведення експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, внаслідок ДТП, складає 5348,43 грн. При розрахунку застосовано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, який дорівнює 0,53.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника трактору «Білорусь», д.н.з. НОМЕР_1, та причепу, д.н.з. НОМЕР_4, застрахована за договором про організацію обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВ/ОРГ-14-С-02 № 0000320 (поліси № АІ/3139213, № АІ/3139218), чинного на момент ДТП (08.12.2014), у ТзДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, становить 50000 грн., франшиза - 510 грн.

На момент скоєння ДТП застрахований автомобіль правомірно перебував під керуванням ОСОБА_3 на підставі графіку чергувань працівників КП ШЕУ Подільського району за 08.12.2014.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_3, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідачі.

29.01.2015 позивач звернувся до відповідача 2 з вимогою (вих. № 31/ЮЗ) про відшкодування в порядку регресу виплаченого ним страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля, в сумі 5348,43 грн.

У подальшому, відповідач 2 відшкодував позивачеві виплачене останнім страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, та з урахуванням розміру франшизи, передбаченої полісом страхового відшкодування, в сумі 4838,43 грн. Зазначена обставина позивачем визнана та сторонами не заперечується.

Судом враховано, що відповідно до абзацу 3 п. 3 ч. 1 статті 988 ЦК України та ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відтак, відповідач 2 у повному обсязі виконав зобов'язання з відшкодування позивачеві в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування у порядку та розмірі встановленому законом, внаслідок чого вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 заборгованості є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, 16.03.2015 позивач звернувся до відповідача 1 з вимогою (вих. № 87/ЮЗ) про відшкодування в порядку регресу залишку виплаченого ним страхового відшкодування в сумі 4160,49 грн. та витрат на проведення товарознавчої експертизи із визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля, в сумі 450,00 грн. зазначена вимога відповідачем 1 залишена без відповіді та задоволення.

Положеннями ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 залишку виплаченого ним страхового відшкодування в сумі 4160,49 грн., відповідає вимогам діючого законодавства та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача 1 витрат на проведення автотоварознавчої експертизи із визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля, в сумі 450,00 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник; непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Таким чином, вимога щодо стягнення з відповідача 1 витрат на проведення автотоварознавчої експертизи є необґрунтованою, оскільки зазначена експертиза проводиться страховою компанією з власної ініціативи на виконання умов договору страхування.

Відповідно до ст.ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач 1 не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, викладені у позовній заяві.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «ШЕУ Подільського району» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 15; ідентифікаційний код 03359121) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» (36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 3; ідентифікаційний код 22523595) 4160 (чотири тисячi сто шістдесят) грн. 49 коп. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 1648 (одна тисяча шістсот сорок вісім) грн. 68 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко