КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. Справа№ 911/2087/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання Бородулі В.В.

представників сторін:

від позивача - Шевченко А.В., дов. б/н від 12.05.2015 року;

від відповідача - Тимченко Ю.О., дов. б/н від 25.02.2015 року.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «АК «Перлина»

на рішення Господарського суду Київської області

від 16.06.2015 року

у справі № 911/2087/15 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «АК «Перлина»

до Приватного підприємства «Авікс»

про стягнення 12 113,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.06.2015 року по справі № 911/2087/15 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «АК «Перлина» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 16.06.2015 року по справі № 911/2087/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Шевченко Е.О. та призначено до розгляду на 30.09.2015 року.

30.09.2015 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015 року, у зв'язку з перебуванням судді Шевченка Е.О. у відпустці, змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015 року справу № 911/2087/15 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду, розгляд справи призначено на 27.10.2015 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Приватного акціонерного товариства «АК «Перлина» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 16.06.2015 року по справі № 911/2087/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Приватного підприємства «Авікс» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.09.2012 року між Приватним акціонерним товариством «АК «Перлина» (далі -орендодавець, позивач, ПрАТ «АК «Перлина») та Приватним підприємством «Авікс» (далі - орендар, відповідач, ПП «Авікс») було укладено договір оренди № 27/ОР (далі - Договір).

За умовами Договору орендодавець зобов'язується передати орендарю, а орендар зобов'язується прийняти у тимчасове, платне користування об'єкт нерухомого майна, а саме: приміщення, що складається з площі 155,5 кв.м., розташоване на першому поверсі нежилого будинку, за адресою: м. Київ, вул. Леонтовича, 6-а (далі - орендоване приміщення або об'єкт оренди).

Згідно з п. 3.1 Договору, строк оренди встановлюється на один рік, з 01.09.2012 року по 01.09.2013 року. Строк оренди може бути продовжений виключно шляхом укладення додаткової угоди до цього договору або нового договору оренди.

Відповідно до п. 4.1 Договору орендоване приміщення повинне бути передане орендодавцем і прийняте орендарем в орендне користування за цим договором 01.09.2012 року.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що передача орендованого приміщення від орендодавця до орендаря здійснюється відповідно до акту здачі-приймання приміщення, підписання якого свідчить про фактичну передачу орендованого приміщення орендарю.

Як зазначено у п. 5.1 Договору, орендна плата за місяць за орендоване приміщення складає 18 286,80 грн. з ПДВ.

За змістом п. 5.3 Договору, орендна плата не включає в себе: комунальні послуги (електроенергія, теплопостачання, водопостачання, каналізація, обслуговування лічильників, вивіз сміття, тощо); послуги телефонного зв'язку та мережі Інтернет; експлуатаційні витрати (витрати, пов'язані з утриманням, належним управлінням та використанням будинку, а також площами та обладнанням, що знаходиться в будинку та на прилеглій до нього території).

Згідно з п. 5.3.1 Договору витрати орендодавця на комунальні послуги (електроенергія, теплопостачання, водопостачання, каналізація, обслуговування лічильників, вивіз сміття, тощо), послуги телефонного зв'язку та мережі Інтернет, експлуатаційні послуги компенсуються орендарем на підставі окремих рахунків орендодавця на оплату комунальних послуг та експлуатаційних витрат протягом трьох робочих днів з моменту отримання відповідного рахунку.

Відповідно до п. 5.3.3 Договору орендодавець за згодою орендаря може, за окремим рахунком, надавати додаткові послуги за тарифами, які узгоджуються сторонами і оформлюються додатком до чинного договору, та які не суперечать чинному законодавству України.

Сторонами підписано акт здачі-приймання, який є додатком № 3 до Договору, та за яким позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове оплатне користування об'єкт нерухомого майна, а саме: приміщення, що складається з площі 155,5 кв.м., розташоване на першому поверсі нежилого будинку, за адресою: м. Київ, вул. Леонтовича, 6-а.

Крім того, сторонами підписані акти приймання-передачі, які є додатками № 4, № 4а та № 5 до Договору, та за умовами яких позивач передав, а відповідач прийняв два телефоні номери, прилади обліку споживання електричної енергії та інше майно за переліком, який наведений у зазначених актах приймання-передачі.

31.08.2013 року між сторонами було підписано Додаткову угоду № 2 до Договору оренди № 27/ОР від 01.09.2012 року (далі - Додаткова угода № 2)

За умовами Додаткової угоди сторони продовжили строк дії Договору оренди та внесли зміни в п. 3.1 Договору, який виклали в наступній редакції: «3.1. Строк оренди встановлюється з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2014 року включно. Строк оренди може бути продовжений виключно шляхом укладення додаткової угоди до цього договору або нового договору оренди. Користування орендованим приміщенням після закінчення строку не є підставою для продовження строку оренди.»

Позивач стверджує, що ним у грудні 2012 року та січні 2013 року були надані відповідачу комунальні та експлуатаційній послуги у сумі 6 497,84 грн., в підтвердження чого надано рахунок фактуру № СФ-12.0274 від 24.12.2012 року, акт № ОУ-0000061 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за січень 2013 року та довідку позивача № 46 від 13.05.2015 року.

У зв'язку з несплатою вказаних сум, 18.03.2015 року позивач направив на адресу відповідача претензію вих. № 15 від 18.03.2015 року, з вимогою про сплату 7 406,13 грн., яка складається з:

- 4 928,24 грн. заборгованості за комунальні послуги та відшкодування експлуатаційних витрат за листопад 2012 року,

- 366,18 грн. пені,

- 1 784,02 грн. інфляційних втрат

- 327,69 грн. 3 % річних,

та претензію вих. № 16 від 18.03.2015 року, в якій позивач вимагав сплатити 2 347,54 грн., яка складається з:

- 1 569,60 грн. заборгованості за комунальні послуги та відшкодування експлуатаційних витрат за грудень 2012 року,

- 114,98 грн. пені,

- 563,49 грн. інфляційних втрат,

- 99,47 грн. 3 % річних.

Як зазначає позивач, відповіді на зазначені претензії надано не було, відповідач всупереч умов Договору оренди не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості наданих комунальних послуг і експлуатаційних витрат та не погасив вказану заборгованість.

З огляду на вказане, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача 6 497,84 грн. заборгованості за комунальні послуги і експлуатаційні витрати за Договором, а саме:

- 4928,24 грн. відповідно до рахунку-фактури № СФ-12.0274 від 24.12.2012 року,

- 1 569,60 грн. відповідно до акта № ОУ-0000061 здачі-прийняття робіт (надання послуг), з посиланням на п. 5.3.1 Договору.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Як передбачено п. 5.3.1 Договору, на який посилається позивач, витрати орендодавця на комунальні послуги, послуги телефонного зв'язку та мережі Інтернет, експлуатаційні послуги компенсуються орендарем на підставі окремих рахунків орендодавця на оплату комунальних послуг та експлуатаційних витрат протягом трьох робочих днів з моменту отримання відповідного рахунку.

При цьому, рахунком-фактурою № СФ-12.0274 від 24.12.2012 року передбачено, що позивач для компенсації послуг з охорони за грудень 2012 року склав зазначений рахунок на суму 4 928,24 грн. (а.с. 31).

Проте, докази виставлення зазначеного рахунку-фактури відповідачу, що за умовами п. 5.3.1 Договору є підставою оплати, в матеріалах справи відступні.

В акті здачі-прийняття робіт № ОУ-0000061 від 31.01.2013 року зазначено, що позивачем були надані послуги по рахунку № СФ-01.0085 від 31.01.2013 року, а саме послуги по використанню вивіски за січень 2013 року у сумі 1 569,60 грн. (а.с. 59)

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути 6 497,84 грн. заборгованості за надані комунальні послуги і експлуатаційні витрати за грудень 2012 року та січень 2013 року.

Приписами ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Експлуатаційними витратами є витрати, пов'язані з утриманням, належним управлінням та використанням будинку, а також площами та обладнанням, що знаходиться в будинку та на прилеглій до нього території, що також відповідає умовам п. 5.3 Договору.

З огляду на вказане, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що послуги з охорони та використання вивіски не відносяться до комунальних послуг та експлуатаційних витрат.

Більш того, п. 5.3.3 Договору сторони визначили, що орендодавець за згодою орендаря може, за окремим рахунком, надавати додаткові послуги за тарифами, які узгоджуються сторонами і оформлюються додатком до чинного договору, та які не суперечать чинному законодавству України.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази узгодження сторонами надання послуг з охорони та використання вивіски, які були б оформлені відповідно до умов Договору.

Рахунок-фактура № СФ-12.0274 від 24.12.2012 року на суму 4 928,24 грн. та акт № ОУ-0000061 здачі-прийняття робіт (надання послуг) у сумі 1 569,60 грн. не можуть підтверджувати надання відповідачу комунальних та експлуатаційних послуг за Договором у сумі 6 497,84 грн., оскільки акт здачі-прийняття робіт № ОУ-0000061 підтверджує надання послуг з використання вивіски, а рахунок-фактура № СФ-12.0274 від 24.12.2012 року взагалі не є доказом надання послуг, зазначений рахунок оформлений на компенсацію послуг з охорони за грудень 2012 року.

Крім того, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні докази виставлення даного рахунку відповідачу.

У Договорі перелічений вичерпний перелік послуг, за які відповідач повинен розраховуватись з позивачем, серед яких послуги з охорони та використання вивіски відсутні.

Таким чином, укладаючи Договір, відповідач не брав на себе зобов'язання з оплати послуг з використання вивіски та послуг з охорони.

З огляду на вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача 6 497,84 грн. заборгованості за надані комунальні послуги і експлуатаційні витрати за грудень 2012 року та січень 2013 року за Договором.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 481,16 грн. пені, 454,93 грн. 3% річних та 4 679,28 грн. інфляційних втрат слід відмовити також, оскільки вони є похідними від позовної вимоги про стягнення 6 497,84 грн., в задоволенні якої судом відмовлено.

Щодо підписаного сторонами акту № ОУ-0000061 здачі-прийняття робіт від 31.01.2013 року, слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права звернутися з позовом до суду про стягнення зазначеної у акті суми, обґрунтувавши позовні вимоги відповідними підставами.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Приватним акціонерним товариством «АК «Перлина» в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 16.06.2015 року по справі № 911/2087/15 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «АК «Перлина» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АК «Перлина» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 16.06.2015 року по справі № 911/2087/15 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/2087/15 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 02.11.2015 року.