ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 листопада 2015 року Справа № 903/457/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Палій В.В. і Харченко В.М. (доповідач),

перевіривши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак", м. Івано-Франківськ

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.09.2015

зі справи № 903/457/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак", м. Івано-Франківськ

до відповідача: Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Волинської обласної ради, м.Луцьк

про визнання недійсним рішення відповідача.

В С Т А Н О В И В:

02.10.2015 позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 02.10.2015 № 310-01 на рішення господарського суду Волинської області від 30.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 у справі № 903/457/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення цієї касаційної скарги з огляду на таке.

Згідно з частиною четвертою ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначені правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна скарга та дата прийняття судового акта, що оскаржується.

Разом з тим, на підтвердження факту сплати судового збору за подання касаційної скарги позивачем надано оригінал платіжного доручення від 01.10.2015 № 2091 про сплату судового збору у розмірі 1 461,60 грн. Проте зазначений документ не може бути прийнятий як належний доказ сплати судового збору, оскільки не містить інформації про номер справи у межах якої подається відповідна скарга та дату прийняття судового акта, що оскаржується.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, додане заявником до касаційної скарги платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку, а тому касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом на підставі пункту 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу від 02.10.2015 № 310-01 на рішення господарського суду Волинської області від 30.06.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 у справі № 903/457/15 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак", а справу - господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Селіваненко В.П.

Судді: Палій В.В.

Харченко В.М.