ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.11.15р. Справа № 904/8292/15

За позовом Державного підприємства "ОСОБА_1 ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" "ЕНЕРГОАТОМ"

в особі Відокремленого підрозділу "Автокомплект" Державного підприємства "ОСОБА_1 атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ОСКАР"

про стягнення 10 146,55 грн. за договором поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_2, дов. № 106/10 від 17.07.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 10 146,55 грн. за договором поставки, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині строків поставки продукції.

Розгляд справи відкладався.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач повідомлений належно про слухання справи, матеріали справи місять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 49 5, №49 9.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відокремленим підрозділом "Атомкомплект" ДП "НАЕК "Енергоатом" (далі Покупець) з ТОВ "Виробниче об'єднання "ОСКАР" (далі Постачальник) 03.07.14р. укладено договір поставки № 53-129-01-14-00190 (далі Договір), за п. 1.1 якого Постачальник зобов'язався в порядку і на умовах, визначених Договором, поставити труби власного виробництва для ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 15.09.14р.) сума договору становить 1 341 282,56 грн., в тому числі ПДВ 20% - 223 547,09 грн.

Згідно з п. 10.1 Договору він набирав чинності з моменту його підписання сторонами і діяв до 31.12.14р.

Відповідно до п. 5.1 Договору строк поставки продукції зазначені у Специфікаціях. За усіма позиціями визначено єдиний строк поставки - протягом 60 днів від дати укладення договору.

Зважаючи на дату підписання Договору сторонами - 03.07.14р., строк поставки продукції за Специфікаціями розраховується як 04.07.14р. + 60 днів = 01.09.14р.

Відповідно до п. 5.4 Договору датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад Вантажоодержувача.

Згідно з п. 7.2 Договору за порушення строку поставки продукції за договором постачальник зобов'язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочення, але не більше 30 % вартості несвоєчасно поставленої продукції. За прострочення поставки продукції понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасної поставленої продукції.

За даними Позивача, у процесі виконання Договору, Відповідач порушив строки поставки продукції, встановлені Договором.

Так, за видатковою накладною № 2475 на суму 732 205,34 грн. з ПДВ продукцію поставлено 12.09.14р., за видатковою накладною № 2466 на суму 52 444,72 грн. з ПДВ продукцію поставлено 16.09.14р., продукцію обумовлену у п.1 Специфікації № 2 на суму 8 109,43 грн. з ПДВ не поставлено взагалі.

У п.4 Додаткової угоди № 1 від 15.09.14р. до Договору Постачальник визнав факт порушення ним строків поставки продукції.

За розрахунком Позивача за період прострочення з 02.09.14р. по 12.09.14р. та по 16.09.14р. за Специфікацією №1 пеня становить 8 843,93 грн., за період прострочення з 02.09.14р. до 01.12.14р. за Специфікацією №2 пеня становить 737,96 грн., штраф - 567,66 грн. Разом штрафні санкції (штраф, пеня) становлять - 10 146,55 грн.

За даними Позивача, з метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві надсилалася претензія від 02.12.14р. № 10996/51 та лист від 20.03.15р. №2400/51. Відповідач направив Позивачеві листа від 09.04.15р. № 0904 з пропозицією укласти мирову угоду та частково сплатити суму претензії, однак при цьому не надав документи, які б підтверджували викладені у відповіді на претензію обставини, та стали б підставою для часткового звільнення Відповідача від відповідальності згідно ст. 617 ЦК України, а також п.8.3 Договору, що передбачає надання висновку ОСОБА_3 України у разі виникнення обставин непереборної сили.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів на спростування вимог і доводів Позивача чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "ОСКАР" (49044, м. Дніпропетровськ, бульвар Катеринославський, буд.2, офіс 500, код 354 957 11) на користь Державного підприємства "ОСОБА_1 ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 (колишня Вєтрова, 3), код 245 846 61) в особі Відокремленого підрозділу "Автокомплект" Державного підприємства "ОСОБА_1 атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 108 літ.А, код 262 519 23) 10 148,55 грн. - штрафних санкцій, 1 218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено _________________