КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. справа№ 910/25220/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Нечаєва О.О.;

відповідача - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.09.2015 р.

у справі № 910/25220/15 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна"

про стягнення 68857738,48 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів № 286 від 26.06.2012 р. у загальному розмірі 68857738,48 грн, з яких 63236841,52 грн - основного боргу та 5620896,96 грн - пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.09.2015 р. у справі № 910/25220/15 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" та додані до неї документи було повернуто заявнику без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.09.2015 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано приписи господарського процесуального законодавства України, якими встановлено коло осіб, що мають право підписувати позовну заяву, а також не досліджено обставин стосовно існування повноважень генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" ОСОБА_3 на підписання позовної заяви від імені позивача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 21.10.2015 р. справу № 910/25220/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/25220/15 сформовано колегію суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Руденко М.А., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/25220/15 та призначено її до розгляду на 10.11.2015 р.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 р., враховуючи вихід судді Андрієнка В.В. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій, апеляційну скаргу у справі № 910/25220/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.09.2015 р. у справі № 910/25220/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

В засідання суду, призначене на 10.11.2015 р., представники відповідача не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що з огляду на приписи ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Таким чином, враховуючи обмеження строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду досить коротким терміном та відсутність в матеріалах справи будь-яких заяв чи клопотань про продовження строку такого розгляду відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, дана постанова приймається за відсутності представників відповідача, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, а також за наявними в матеріалах даної справи документами.

Додатково слід наголосити на тому, що неявка в судове засідання 10.11.2015 р. представників Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" ніяким чином не перешкоджає розгляду по суті апеляційної скарги позивача, оскільки оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви винесена виключно з мотивів порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" вимог процесуального законодавства та не зачіпає інтересів відповідача у даній справі, так як не стосується суті правовідносин між сторонами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як уже було зазначено вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів № 286 від 26.06.2012 р. у загальному розмірі 68857738,48 грн, з яких 63236841,52 грн - основного боргу та 5620896,96 грн - пені.

Підставою повернення без розгляду вищевказаної позовної заяви суд першої інстанції вважає підписання її неуповноваженою на такі дії особою, а саме генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" ОСОБА_3 За висновком місцевого господарського суду, додана до позовної заяви копія довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА № 788797 від 19.03.2013 р. не може свідчити про те, що станом на момент подання даної позовної заяви ОСОБА_3 є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна". У зв`язку з цим, в оскаржуваній ухвалі вказано, що суд не може дійти однозначного висновку стосовно підписання позовної заяви особою, яка мала повноваження на вчинення зазначених дій.

Разом з тим, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного процесуального законодавства України, приходить до висновку, що повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, тобто, у зв`язку з її підписанням неуповноваженою особою, є передчасним та таким, що не відповідає вимогам закону.

Статтею 63 ГПК України визначений перелік підстав, при наявності яких суддя повертає позовну заяву без розгляду. Зокрема, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо її підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами (ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України).

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" підписана генеральним директором ОСОБА_3 На підтвердження повноважень вказаної особи щодо підписання позовної заяви позивачем додано копію довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА № 788797 від 19.03.2013 р., у якій зазначено, що ОСОБА_3 є керівником підприємства.

Також, п. 15.1 ст. 11 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" визначено, що виконавчим органом товариства є генеральний директор, який вирішує усі питання діяльності товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції зборів учасників. Також, генеральний директор без довіреності представляє товариство перед третіми особами, органами державної влади та місцевого самоврядування, в судах загальної та спеціальної юрисдикції, третейських судах тощо (підпункт 15.5.1 п. 15.5 ст. 15 статуту).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог чинного законодавства України Господарському суду м. Києва були надані належні та допустимі докази наявності повноважень у ОСОБА_3 підписувати позовну заяву від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна".

Також слід наголосити на тому, що згідно з п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребовує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду. Якщо позовну заяву підписано особою на підставі виданої їй довіреності, до заяви має бути додано оригінал або належно завірену копію такої довіреності. У разі коли до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додано оригіналу або належно завіреної копії довіреності, але в цій заяві вміщено посилання на номер і дату довіреності, то господарський суд, приймаючи заяву до розгляду, витребує у позивача таку довіреність, а в разі її неподання виносить ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Отже, суд першої інстанції у разі наявності сумнівів щодо повноважень ОСОБА_3 підписувати позовну заяву від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" не позбавлений можливості в процесі підготовки справи до розгляду витребувати у позивача докази наявності правосуб`єктності вищевказаної особи, зокрема, і довідку з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, видану станом на 22.09.2015 р., тобто на дату подання позову. У випадку, якщо виявилося б, що ОСОБА_3 не має таких повноважень та не є керівником підприємства, суд першої інстанції повинен був залишити позовну заяву без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно та помилково було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно зі ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 5 ст. 106 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на вказані обставини та ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, а оскаржувана ухвала Господарського суду м. Києва від 25.09.2015 р. у справі № 910/25220/15 підлягає скасуванню з передачею вказаної справи на розгляд до суду першої інстанції.

Стосовно витрат скаржника по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК (п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Відтак, підстави для розподілу суми судового збору за подання даної апеляційної скарги на даний момент відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.09.2015 р. у справі № 910/25220/15 скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна".

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран