РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22982/15 29.10.15 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОКІМПОРТ"

про стягнення 642 341,11 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Типченко В.Г. за довіреністю № б/н від 02.09.2015 р.;

від відповідача: Глазков Є.С. за довіреністю № б/н від 19.08.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карс" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОКІМПОРТ" про стягнення 642 341,11 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.09.2015 р.

28.09.2015 р. від позивача надійшли додаткові документи по справі.

29.09.2015 р. від відповідача надійшла заява про визнання позову.

У судовому засіданні 30.09.2015 р. оголошувалась перерва до 29.10.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні 29.10.2015 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги повністю визнав.

У судовому засіданні 29.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

17.10.2012 р. між Компанією «MIZZYMEX ENTERPRISES LTD» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОСТОКІМПОРТ» (надалі - відповідач, Покупець) укладено контракт купівлі-продажу товарів № 02/10/12 (надалі - Контракт).

Відповідно до п. 1.1. Контракту, Продавець продає, а Покупець купує м'ясо та м'ясні продукти, вказані в специфікаціях та/або інвойсах (надалі - Товар).

Згідно з п. 3.1. Контракту, Продавець здійснює поставку на базисних умовах, передбачених Правилами «ІНКОТЕРМС-2010», які погоджуються Сторонами для кожної поставки та зазначаються в інвойсі та/або специфікації до цього Контракту.

Пунктом 2.4. Контракту сторони погодили, що кінцевою ціною товару є ціна, вказана в інвойсі.

Умовами п. 4.2. Контакту передбачено, що у випадку, коли Продавець здійснить поставку Товару без передплати, Покупець зобов'язаний оплатити поставлений товар протягом 180 днів з моменту постачання Товару по реквізитах зазначеним в контракті та/ або інвойсі.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, на підставі Контракту Компанія «MIZZYMEX ENTERPRISES LTD» 09.01.2014 р. поставила відповідачу Товар - каркаси курячі заморожені в кількості 18600,5 кг. вартістю 30132,81 доларів США, що підтверджується митною декларацією № 700200000/13/006384.

Проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, отриманий товар у встановлений Контрактом строк не оплатив.

18.08.2015 р. між Компанією «MIZZYMEX ENTERPRISES LTD», як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРС» (надалі - позивач, новий кредитор), укладено договір відступлення прав вимоги, за яким позивач отримав право вимоги, що належало Компанії «MIZZYMEX ENTERPRISES LTD», і набув права кредитора за Контрактом, в тому числі щодо отримання від відповідача виконання зобов'язань по оплаті Товару (каркасів курячих заморожених в кількості 18600,5 кг.) в сумі 30132,81 доларів США, за інвойсом № 27/13 від 30.10.2013 р.

Компанія «MIZZYMEX ENTERPRISES LTD» повідомила відповідача про відступлення прав вимоги за вказаним договором відступлення прав вимоги листом від 19.08.2015 р.

24.09.2015 р. між позивачем та відповідачем укладено угоду про виконання зобов'язань, відповідно до умов якої відповідач зобов'язався оплатити отриманий від Компанії «MIZZYMEX ENTERPRISES LTD» товар (каркаси курячі заморожені в кількості 18600,5 кг.) в сумі 30132,81 доларів США, на підставі інвойсу № 27/13 від 30.10.2013 p., шляхом оплати на користь позивача суми в національній валюті України, яка буде еквівалентною 30132,81 доларам США по курсу Національного Банку України на день оплати.

Проте, станом на час розгляду даної справи відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суму заборгованості за поставлений товар не сплатив, що визнається відповідачем.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОКІМПОРТ" (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРС" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4-А, оф. 139; ) 642 341 (шістсот сорок дві тисячі триста сорок одну) грн. 11 коп. заборгованості та 12 951 (дванадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят одну) грн. 08 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 03.11.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна