КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Справа№ 910/16106/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників

від позивача: не з'явилися

від відповідача: Топчій С.М. - дов. від 09.07.2015 року № 286/1

від третьої особи 1: не з'явилися

від третьої особи 2: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „КЕС-УА Холдинг" на рішення господарського суду міста Києва від 26.08.2015 року

у справі № 910/16106/15 (суддя Любченко М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „МР" (с. Підгайці Луцького району Волинської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю „КЕС-УА Холдинг" (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю „МР-Буд" (с. Підгайці Луцького району Волинської області)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1. Приватне акціонерне товариство „Моршинський завод мінеральних вод „Оскар" (м. Моршин Львівської області)

2. Товариство з обмеженою відповідальністю „КЕС-Україна" (м. Калуш Івано-Франківської області)

про стягнення 124 481 грн. 61 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю „МР" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „КЕС-УА Холдинг" про стягнення з відповідача на користь позивача 124 481 грн. 61 коп., в тому числі: 83 513 грн. 73 коп. - сума основного боргу, 15 863 грн. 04 коп. - пені згідно умов договору, 809 грн. 97 коп. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України, 24 294 грн. 87 коп. - інфляційних нарахувань згідно ст. 625 ЦК України.

Ухвалою від 12.08.2015 року господарський суд міста Києва залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю „МР-Буд" та в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство „Моршинський завод мінеральних вод „Оскар" та Товариство з обмеженою відповідальністю „КЕС-Україна".

Рішенням від 26.08.2015 року господарський суд міста Києва задовольнив позовні вимоги ТОВ „МР" до ТОВ „КЕС-УА Холдинг" про стягнення основного боргу в сумі 83 513 грн. 73 коп., пені в розмірі 15 863 грн. 04 коп., 3% річних в сумі 809 грн. 97 коп. та інфляційних втрат в розмірі 24 294 грн. 87 коп. Стягнув з ТОВ „КЕС-УА Холдинг" на користь ТОВ „МР" основний борг в сумі 83 513 грн. 73 коп., пеню в розмірі 15 863 грн. 04 коп., 3% річних в сумі 809 грн. 97 коп., інфляційні втрати в розмірі 24 294 грн. 87 коп. та судовий збір в сумі 2 489 грн. 63 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду ТОВ „КЕС-УА Холдинг" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.08.2015 року у справі № 910/16106/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 року апеляційна скарга ТОВ „КЕС-УА Холдинг" була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/16106/15 у судовому засіданні за участю представників сторін та третіх осіб.

В судове засідання 10.11.2015 року повноважні представники позивача та третіх осіб не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників позивача та третіх осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні 10.11.2015 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги. Позивач в поданому суду відзиві проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, та просив апеляційну скаргу залишити без змін, а рішення місцевого господарського суду без задоволення.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Господарського кодексу України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Ст. 319 ГК України передбачено, що договір підряду на капітальне будівництво може укладати замовник з одним підрядником або з двома і більше підрядниками.

Підрядник має право за згодою замовника залучати до виконання договору як третіх осіб субпідрядників, на умовах укладених з ними субпідрядних договорів, відповідаючи перед замовником за результати їх роботи. У цьому випадку підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Договір підряду на виконання робіт з монтажу устаткування замовник може укладати з генеральним підрядником або з постачальником устаткування. За згодою генерального підрядника договори на виконання монтажних та інших спеціальних робіт можуть укладатися замовником з відповідними спеціалізованими підприємствами.

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 16.08.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю „МР" (підрядник) та Товариство з обмеженою відповідальністю „КЕС-УА Холдинг" (генеральний підрядник) уклали договір підряду № 134.М, відповідно до умов якого генеральний підрядник доручає, а підрядник зобов'язується за завданням генерального підрядника та за будівельними нормами виконати на свій ризик, власними та залученими силами і своїми матеріально-технічними засобами комплекс земляних робіт по влаштуванню щебеневої основи на об'єкті будівництва „Будівництво цеху розливу мінеральної води і складських приміщень по вул. Геологів, буд. 12, літера „А" в м. Моршин, Станківської сільської ради, Стрийського району, Львівської області", відповідно до умов договору, додатків та додаткових угод до нього, котрі є невід'ємною частиною договору, ліквідувати недоробки та дефекти, що виявлені в ході виконання робіт, приймання робіт генеральним підрядником або протягом гарантійного строку та передати закінчені роботи генеральному підряднику, а генеральний підрядник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ГК України у договорі підряду на капітальне будівництво сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її визначення. Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

У п. 2.2 договору зазначено, що договірна ціна є твердою та становить 1 311 282 грн. 28 коп., крім того, податок на додану вартість 20% - 262 256 грн. 46 коп., що загалом складає 1 573 538 грн. 74 коп.

Додатковою угодою № 1 від 17.10.2013 року сторонами було збільшено договірну ціну до 1 673 075 грн.

Сторони домовились, що генеральний підрядник здійснює авансовий платіж на початок виконання робіт в сумі 166 666 грн. 67 коп., крім того, податок на додану вартість в сумі 33 333 грн. 33 коп., всього 200 000 грн. протягом п'яти банківських днів з дати підписання договору. Наступний авансовий платіж здійснюється через чотирнадцять днів після початку робіт у розмірі 166 666 грн. 67 коп., крім того, податок на додану вартість в сумі 33 333 грн. 33 коп., всього 200 000 грн. Наступний авансовий платіж здійснюється через двадцять вісім днів після початку робіт у розмірі 166 666 грн. 67 коп., крім того, податок на додану вартість в сумі 33 333 грн. 33 коп., всього 200 000 грн. (п. 6.2 договору).

У п. 6.3 договору від 16.08.2012 року № 134.М зазначено, що оплата фактично виконаних підрядником робіт (етапів робіт) здійснюється протягом двадцяти банківських днів з моменту підписання обома сторонами акта виконаних робіт (етапів робіт) та довідки про вартість виконаних робіт і надходження від замовника будівництва коштів. При цьому, сума, що підлягає сплаті зменшується на суму авансового платежу.

П. 6.6 договору від 16.08.2012 року № 134.М передбачено, що генеральний підрядник у вигляді гарантії виконання підрядником належним чином своїх зобов'язань за даним правочином утримує 5% суми виконаних робіт згідно актів приймання-передачі протягом всього строку виконання робіт. Сума утримання повертається підряднику через 365 календарних днів після введення об'єкту в експлуатації.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

За умовами п. 3.1 договору від 16.08.2012 року № 134.М термін виконання робіт підрядником узгоджується сторонами у графіку виконання робіт (додаток № 2), що є невід'ємною частиною договору.

У п. 7.1 договору від 16.08.2012 року № 134.М зазначено, що роботи, виконані за правочином, приймаються генеральним підрядником за актом приймання виконаних робіт (виключно типова форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних підрядних робіт (виключно типова форма КБ-3), дата підписання сторонами яких є датою передачі такого об'єкту робіт (етапу робіт). Передача підрядником всього обсягу виконаних робіт генеральному підряднику оформляється фінальним актом приймання виконаних підрядних робіт, дата підписання якого є датою приймання всього обсягу робіт.

Після завершення виконання робіт (етапів робіт) підрядник повідомляє письмово генерального підрядника про готовність виконаних робіт до здачі та надає генеральному підряднику три примірники актів виконаних робіт КБ-2в та два примірники довідок про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) (п. 7.2.1 договору).

Як свідчать матеріали справи, в межах договору від 16.08.2012 року № 134.М ТОВ „МР" було виконано, а ТОВ „КЕС-УА Холдинг" прийнято роботи на загальну суму 1 670 274 грн. 53 коп., про що сторонами складено та підписано акти від 31.05.2013 року № 12, від 30.09.2013 року № 17, від 28.02.2014 року № 21 та від 28.02.2014 року № 23.

Наразі, судом прийнято до уваги, що відповідачем протягом розгляду справи факт прийняття генеральним підрядником робіт за вказаними вище актами на загальну суму 1 670 274 грн. 53 коп. не заперечувався.

За твердженнями позивача, які з боку відповідача не заперечувались, в якості гарантії, що передбачена п. 6.6 договору від 16.08.2012 року № 134.М, генеральним підрядником було утримано оплату на суму 83 513 грн. 73 коп., що за розрахунком суду дійсно дорівнює 5% від суми виконаних робіт згідно актів приймання-передачі, наявних в матеріалах справи.

Одночасно, як свідчать представлені до матеріалів справи документи, об'єкт будівництва «Будівництво цеху розливу мінеральної води і складських приміщень по вул. Геологів, буд. 12, літера „А" в м. Моршин, Станківської сільської ради, Стрийського району, Львівської області» було введено в експлуатацію 24.02.2014 року, про що свідчить декларація від 24.02.2014 року б/н про готовність об'єкта до експлуатації. Факт введення вказаного об'єкту в експлуатацію було підтверджено замовником будівництва, Приватним акціонерним товариством „Моршинський завод мінеральних вод „Оскар" у письмових поясненнях від 26.08.2014 року б/н.

П. 16 Постанови Кабінету Міністрів України „Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" від 13.04.2011 року № 461 передбачено, що відомості щодо зареєстрованих декларацій та виданих сертифікатів вносяться до єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів.

Єдиний реєстр ведеться з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних. Єдиний реєстр ведеться з метою забезпечення: обліку повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт; обліку декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт; обліку дозволів на виконання будівельних робіт та відмов у їх видачі; обліку анульованих дозволів; обліку декларацій про готовність об'єкта до експлуатації; обліку сертифікатів та відмов у їх видачі; відкритості, доступності інформації про видані та зареєстровані повідомлення, декларації, дозволи, сертифікати та відмови у їх видачі. Ведення єдиного реєстру, функціонування і супроводження програмного забезпечення реєстру, збереження та захист бази даних реєстру, забезпечення доступу до нього територіальних органів Держархбудінспекції України здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України (п. 3 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України „Про затвердження Порядку ведення єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів" від 24.06.2011 року № 62).

У п. 9 Наказу Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України „Про затвердження Порядку ведення єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів" зазначено, що доступ користувачів до даних єдиного реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Наразі, наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів підтверджується факт введення в експлуатацію об'єкту „Будівництво цеху розливу мінеральної води і складських приміщень по вул. Геологів, буд. 12, літера „А" в м. Моршин, Станківської сільської ради, Стрийського району, Львівської області".

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище, з огляду на умови укладеного між сторонами правочину, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що строк перерахування генеральним підрядником оплати, що була утримана останнім в якості гарантії у розмірі 5% відсотків від суми виконаних робіт згідно актів приймання-передачі на підставі п. 6.6 договору від 16.08.2012 року № 134.М, настав.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача підтверджені, ТОВ „КЕС-УА Холдинг" оплату в сумі 83 513 грн. 73 коп., що була утримана генеральним підрядником на підставі п. 6.6 договору від 16.08.2012 року № 134.М, через 365 календарних днів після введення об'єкту в експлуатацію перераховано на рахунок ТОВ „МР" не було.

За умовами п. 11.1 договору від 16.08.2012 року № 134.М підрядник гарантує надійність і якість виконаних робіт по всьому їх обсягу в цілому протягом двох років з дати підписання сторонами останнього акту приймання-передачі робіт.

У разі виявлення протягом гарантійних строків у закінчених роботах недоліків (дефектів) генеральний підрядник протягом семи робочих днів після їх виявлення повідомляє про це підрядника і запрошує його для складання дефектного акту стосовно обсягів, порядку і строків усунення недоліків. Якщо підрядник не з'явиться без поважних причин у визначений в запрошенні строк, генеральний підрядник в односторонньому порядку складає акт про виявлені недоліки (який має доказову пріоритетну силу) та надсилає його на виконання підряднику (п. 7.2 договору).

Пунктом 7.3 договору від 16.08.2012 року № 134.М передбачено, що при відмові підрядника усунути недоліки, що виявлені протягом гарантійного строку, генеральний підрядник може залучати інших виконавців з покриттям витрат генерального підрядника на оплату їх робіт за рахунок підрядника.

Як свідчать матеріали справи, 23.05.2014 року ТОВ „КЕС-УА Холдинг" було направлено на адресу ТОВ „МР" лист від 23.05.2014 року № 167/1 з повідомленням про виявлення недоліків в роботі підрядника та запрошенням на 04.06.2014 року повноваженого представника для складання дефектного акту.

За твердженнями відповідача, які з боку позивача не заперечувались, представник підрядника для складання вказаного акту не з'явився. 04.06.2014 року представниками генерального підрядника було складено акт про засвідчення виявлених недоліків (дефектів) на об'єкті будівництва „Будівництво цеху розливу мінеральної води і складських приміщень по вул. Геологів, буд. 12, літера „А" в м. Моршин, Станківської сільської ради, Стрийського району, Львівської області". У вказаному акті зазначено про виявлення такого дефекту як просідання плити полу в осях 9-10/В-Г при руху завантажувача. В акті також встановлено строк усунення недоліків до 18.07.2014 року.

06.06.2014 року ТОВ „КЕС-УА Холдинг" звернулось до позивача з листом №186, в якому зазначило про виявлені недоліки та вимагало їх усунення.

Як свідчить наявний в матеріалах справи акт від 10.07.2014 року б/н про усунення виявлених недоліків (дефектів) на об'єкті будівництва „Будівництво цеху розливу мінеральної води і складських приміщень по вул. Геологів, буд. 12, літера „А" в м. Моршин, Станківської сільської ради, Стрийського району, Львівської області" ТОВ „МР" було усунуто, в тому числі, просідання плити полу в осях 9-10/В-Г. Вказаний акт було підписано представниками генерального підрядника (відповідача), замовника будівництва (третьої особи 2) та підрядника (позивача).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дефект, що полягав у просіданні плити полу в осях 9-10/В-Г, було усунуто в липні 2014 року, що в повному обсязі відповідає змісту акту від 10.07.2014 року б/н.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що представлені відповідачем договір від 08.07.2015 року № 104.1М, укладений між ТОВ „КЕС-УА Холдинг" (генеральний підрядник) та ТОВ „КЕС-Україна" (підрядник), та документи щодо внесення оплати за ним в сумі 65 315 грн., не є належними та допустимими доказами понесення відповідачем витрат на усунення недоліків, допущених заявником при виконанні робіт з усунення просідання плити полу в осях 9-10/В-Г, оскільки судом було встановлено, що означений недолік було усунуто ще у липні 2014 року.

Належних та допустимих доказів, що свідчили б про повторне виникнення вказаного недоліку матеріали справи не містять.

Крім того в судовому засіданні 26.08.2015 року місцевим господарським судом було встановлено, що згідно пояснень представника ПрАТ „Моршинський завод мінеральних вод „Оскар" обставини щодо просідання плити полу в осях 9-10/В-Г на об'єкті будівництва після усунення такого дефекту у липні 2014 року не повторювалися.

Таким чином, за висновками суду у генерального підрядника не виникло права на вирахування з суми оплати, утриманої на підставі п. 6.6 договору від 16.08.2012 року № 164.М, в якості гарантії грошових коштів в розмірі 65 315 грн.

При цьому, місцевий господарський суд вірно не взяв до уваги заяву ТОВ „КЕС-УА Холдинг" від 10.08.2015 року № 368 про зарахування зустрічних однорідних вимог на вказану суму, оскільки фактично у відповідача відсутнє право вимагати від позивача відшкодування витрат на усунення недоліків в розмірі 65 315 грн.

Таким чином місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку, що твердження відповідача про відсутність підстав для перерахування генеральним підрядником всієї суми гарантії з огляду на те, що за рахунок її частини в розмірі 65 315 грн., генеральним підрядником було усунуто недоліки, допущені підрядником при виконанні своїх обов'язків за договором підряду, а саме просідання плити полу в осях 9-10/В-Г, необґрунтованими та такими, що позбавлені належного доказового обґрунтування.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

З огляду на вищезазначене місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ТОВ „МР" в частині про стягнення основного боргу в сумі 83 513 грн. 73 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 4 статті 231 ГК України встановлюється, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами п. 2.5 договору від 16.08.2012 року № 134.М у разі несвоєчасної оплати прийнятих робіт генеральний підрядник повинен виплатити підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожну добу затримки.

Позивач просив суд стягнути на свою користь пеню у розмірі 15 863 грн. 04 коп. за період з 25.02.2015 року по 26.06.2015 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру пені та дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно стягнув пеню у розмірі 15 863 грн. 04 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач просив суд стягнути на свою користь 3% річних в розмірі 809 грн. 97 коп. за період з 25.02.2015 року по 26.06.2015 року та інфляційні втрати в розмірі 24 294 грн. 87 коп. за період березня - червня 2015 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру 3% річних і інфляційних втрат та дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно стягнув 3% річних в розмірі 809 грн. 97 коп. та інфляційні втрати в розмірі 24 294 грн. 87 коп.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення господарського суду.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „КЕС-УА Холдинг" на рішення господарського суду міста Києва від 26.08.2015 року у справі № 910/16106/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 26.08.2015 року у справі № 910/16106/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/16106/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім