ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Справа № 925/1676/15

За публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі Чигиринського району електричних мереж

до фізичної особи-підприємця Криницького Євгенія Сергійовича

про стягнення 39584 грн. 76 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Чорний К.О. за довіреністю від 05.08.2015 № 5140/09-03;

від відповідача: повноважний представник не з'явився.

Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" в особі Чигиринського району електричних мереж звернулося до господарського суду Черкаської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Криницького Євгенія Сергійовича про стягнення 39584 грн. 76 коп. заборгованості за договорами оренди від 01.07.2011 №26/11 та від 01.07.2014 № 37-02/21-14, у тому числі: 37918 грн. 96 коп. основного боргу з орендної плати та 1665 грн. 80 коп. пені.

Позивач також просить відшкодувати йому за рахунок відповідача витрати на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договорами оренди від 01.07.2011 №26/11 та від 01.07.2014 № 37-02/21-14 щодо сплати орендної плати за користування орендованими приміщеннями.

Ухвалою від 16.10.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі Чигиринського району електричних мереж до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 9 годину 40 хвилин 10.11.2015 в приміщенні господарського суду Черкаської області.

Відповідач у відзиві на позов повідомив, що фактично користувався лише частиною приміщень, переданих йому в оренду за договором оренди від 01.07.2011 №26/11, про що неодноразово повідомлявся відповідними листами відповідача. При укладенні нового договору оренди від 01.07.2014 № 37-02/21-14 позивач не прийняв до уваги пропозицію відповідача щодо передачі в оренду лише тієї частини приміщень, яка використовується в господарській діяльності відповідача, тому останній вимушений був підписати договір оренди на попередніх умовах. Наразі договір оренди від 01.07.2014 № 37-02/21-14 розірвано і відповідачем не здійснюється ніяка господарська діяльність, тому відповідач пропонує позивачу взяти в рахунок погашення боргу майно, придбане відповідачем для ведення господарської діяльності, або укласти мирову угоду про реструктуризацію заборгованості терміном на 5 років.

У судовому засідання, яке відбулося 10.11.2015 за участю представника позивача, останній підтримав позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, призначеного ухвалою від 16.10.2015 на 09 годину 40 хвилин 10.11.2015, проте його повноважний представник у це судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2011 року позивач як орендодавець і відповідач як орендар уклали між собою договір оренди № 26/11 (далі - договір № 26/11), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов'язався передати орендарю, а останній зобов'язався прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення (інв. № 3661141) по вул. Енергетиків, 11 у м. Чигирин Черкаської області загальною площею 189,7 кв.м. та сплачувати орендодавцю орендну плату.

Згідно з п. 3.1 та 3.2 договору № 26/11 об'єкт оренди повинен бути переданий орендодавцем та прийнятий орендарем протягом 10 днів з дати набрання чинності цим договором. Передача об'єкту оренди орендарю оформлюється актом приймання - передачі.

Пунктом 4.1 договору № 26/11 його сторони встановили строк оренди тривалістю в один рік з моменту передачі об'єкту оренди орендарю за актом приймання - передачі.

Відповідно до п. 5.1 договору № 26/11 розмір місячної орендної плати з урахуванням її індексації складає 3015 грн., в тому числі 502 грн. 50 коп. ПДВ.

Згідно з п. 5.2 договору № 26/11 орендна плата сплачується орендарем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним.

У п. 8.2. договору № 37-02/21-1 його сторони передбачили, що орендар за порушення строків внесення орендних платежів сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 10.2 договору № 26/11 що у випадку, якщо протягом останнього місяця оренди жодна із сторін не заявить письмово іншій стороні про свій намір розірвати його, термін дії договору продовжується на строк, вказаний у п. 4.1 договору і на тих же умовах.

Пунктом 10.2 договору № 26/11 встановлено, що строк договору не може перевищувати 2 роки 11 місяців та 29 днів.

На виконання договору № 26/11 за підписаним обома сторонами актом приймання - передачі від 01.07.2011. орендодавець передав орендарю, а останній прийняв у строкове платне користування об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Чигирин, вул. Енергетиків, 11 і складається з таких приміщень:

виробниче приміщення №57 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 11,3 м2;

виробниче приміщення №58 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 13,2 м ;

виробниче приміщення №59 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 12,3 м2;

виробниче приміщення №60 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 45,2 м2;

виробниче приміщення №61 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 27,1 м2;

тамбур №67 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 2,6 м2 (1/2 частина);

виробниче приміщення №68 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 35,6 м2;

виробниче приміщення №69 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 3,5 м2;

виробниче приміщення №70 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 4,4 м2;

виробниче приміщення №71 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 8,8 м2;

коридор №72 першого поверху універсаму «Торговий центр» площею 24,6 м (1/2 частина).

Договір № 26/11 діяв 2 роки 11 місяців та 29 днів до 30.06.2014.

01 липня 2014 позивач як орендодавець і відповідач як орендар уклали між собою новий договір оренди № 37-02/21-14 (далі - договір № 37-02/21-14), за яким об'єктом оренди залишилося теж саме майно, яке за актом приймання - передачі від 01.07.2011 було передане орендодавцем в оренду орендарю і не поверталося останнім орендодавцю після закінчення строку дії договору №26/11.

Пунктом 4.1 договору № 37-02/21-14 його сторони встановили строк оренди тривалістю в один рік з моменту передачі об'єкту оренди орендарю за актом приймання - передачі.

Відповідно до п. 5.1 договору № 37-02/21-14 розмір місячної орендної плати з урахуванням її індексації складає 3014 грн. 33 коп., в тому числі 502 грн. 39 коп. ПДВ.

Згідно з п. 5.2 договору № 37-02/21-14 орендна плата сплачується орендарем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5 числа поточного місяця.

У п. 8.2. договору № 37-02/21-1 його сторони передбачили, що орендар за порушення строків внесення орендних платежів сплачує на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Договір № 37-02/21-1 діяв по 30.06.2015 і наразі строк його дії закінчився.

На відміну від позивача, який належним чином виконав свої зобов'язання за договорами №26/11 №37-02/21-14, передавши відповідачу в оренду за актом приймання-передачі від 01.07.2011 року об'єкт оренди, відповідач свої зобов'язання за цими договорами щодо своєчасної і повної сплати орендної плати належним чином не виконав і допустив заборгованість перед позивачем з орендної плату станом на 30.06.215 у сумі 37918 грн. 86 коп., що підтверджується розрахунком позивача і не заперечується відповідачем.

За порушення строків сплати орендної плати позивач нарахував відповідачу до сплати 1665 грн. 80 коп. передбаченої п. 8.2 договорів № 26/11 та № 37-02/21-14 пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Борг з орендної плати у сумі 37918 грн. 86 коп. і пеню у сумі 1665 грн. 80 коп. відповідач позивачу на день прийняття господарським судом цього рішення не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором найму оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд Черкаської області дійшов таких висновків.

Відповідач не виконав грошові зобов'язання за договорами № 26/11 та № 37-02/21-14 щодо своєчасної і повної сплати позивачу орендної плати, допустивши борг у сумі 37918 грн. 96 коп. і порушивши тим самим права позивача на своєчасне і повне отримання вказаної сум орендної плати.

Відтак позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов'язань за договорами № 26/11 та № 37-02/21-14 в натурі шляхом стягнення з відповідача на свою користь 37918 грн. 96 коп. боргу з орендної плати та передбаченої п. 8.2 цих договорів пені.

Пеню за прострочення сплати орендної плати позивач нарахував у відповідності з фактичними обставинами виконання відповідачем грошових зобов'язань за договорами № 26/11 та № 37-02/21-14, умовами цих договорів та вимогами чинного законодавства.

Доводи відповідача щодо фактичного використання ним у своїй господарській діяльності лише частини прийнятих ним в оренду приміщень не мають значення для вирішення даного спору, оскільки за умовами договорів № 26/11 та № 37-02/21-14 зобов'язання орендаря щодо своєчасної і повної сплати орендної плати не залежить від того чи використовував він фактично у своїй господарській діяльності чи не використовував прийняте ним в оренду за актом приймання-передачі від 01.07.2011 майно.

Договори № 26/11 та № 37-02/21-14 не передбачають можливості погашення орендарем заборгованості з орендної плати шляхом передачі орендодавцю товарно-матеріальних цінностей. У судовому засіданні представник позивача не погодився з пропозицією відповідача щодо передачі в рахунок погашення боргу майна, придбаного відповідачем для ведення господарської діяльності, або щодо укладення мирової угоди про реструктуризацію заборгованості терміном на 5 років згоди не надав.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

До господарського суду Черкаської області позивач подав позов 13.10.2015 і відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позову позивач мав сплатити 1218 грн. судового збору, а фактично за платіжним дорученням від 07.07.2015 №2441 сплатив 1827 грн. судового збору.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати на сплату судового збору у сумі 1218 грн.

Решта сплаченої позивачем за платіжним дорученням від 07.07.2015 №2441 суми судового збору в розмірі 609 грн. є надміру сплаченою сумою, яка відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

Позивач з клопотанням про повернення надміру сплаченої ним суми судового збору до господарського суду Черкаської області не звертався, тому при прийнятті цього рішення це питання господарським судом не розглядалося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Криницького Євгенія Сергійовича (вул. Миру, 12, кв. 314, м. Чигирин, Черкаська область, 20901, реєстраційний номер облікової картки платника податків ) на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі Чигиринського району електричних мереж (вул. Свердлова, 69, м. Чигирин, Черкаська область, 20901, ідентифікаційний код 25204599) 37918 грн. 96 коп. основного боргу з орендної плати, 1665 грн. 80 коп. пені та 1218 грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 16.11.2015.

СУДДЯ М.В. Дорошенко