ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.11.15р. Справа № 904/9712/15

Суддя Суховаров А.В. , розглянувши матеріали

за позовом Приватого підприємства "МАДЕСА", м. Дніпропетровськ

до ТОВ "МАДЕСА ГРУЗІЯ", м. Тбилиси

про стягнення 8957 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "МАДЕСА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ "МАДЕСА ГРУЗІЯ" про стягнення 8957 доларів США.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини другої ст. 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, найменування, місцезнаходження, ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб).

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Всупереч вказаних вимог, позовна заява не містить повного найменування відповідача (зазначено лише скорочену назву підприємства, без розшифровки абревіатури "ТОВ") що є неприпустимим. Організаційно-правова форма сторони має вказуватись повністю, так як є складовою частиною найменування юридичної особи та як того вимагають положення статті 54 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Так, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення 8957 доларів США.

За змістом п. 4. ч. 1 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним Банком України на день подання позову. Виходячі саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору. Однак якщо день позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленного НБУ саме на день сплати, а не на день подання позову (п. 2.6. Постанови №7 від 21.02.13 р. Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

Однак, позивачем не надано довідки щодо курсу валют станом на день сплати судового збору тим самим не доведено, що ним сплачено судовий збір у встановлених порядку та розмірі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Вищезазначене міститься і у Порядку пересилання поштових відправлень затвердженому наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 року N 211.

Форма опису вкладення до цінного листа (форма 107) повинна містити: найменування поштампу, на ім'я кого направлені документи, куди, найменування предметів, кількість предметів, оголошена цінність предметів, загальний підсумок предметів, відправник, хто перевірив (посада, підпис працівника зв'язку), відбиток календарного штемпеля місця приймання.

Позивачем, як доказ направлення відповідачу позовної заяви доданий опис вкладення у цінний лист, який не відповідає вищезазначеним вимогам, оскільки не містить відбитку календарного штемпеля місця приймання поштової установи та підпису працівника відділення зв'язку, який перевірив вкладення у цінний лист, що також не може бути прийнятий судом, як належний та допустимий доказ.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати доданий до позову опис вкладення в якості доказу на виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що прохальна частина позовної заяви не містить даних щодо особи з якої позивач просить стягнути суму заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 2, 4, 6 ч.1 ст. 63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками, в тому числі платіжне доручення № 036т від 30.10.15р. про сплату судового збору у розмірі 3404,52 грн.

Суддя ОСОБА_1