ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р.Справа № 922/5508/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Лінде Газ Україна", м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю фабрика "Варіант", м. Харків
простягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача: Новотоцька А.В. (дов. № 208 від 08.09.2015 року);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Лінде Газ Україна» (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Варіант» (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 36 814, 60 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором оренди балонів № 7557 А від 14.04.2010 року у частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.09.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 13.10.2015 року.

13.10.2015 року позивач через канцелярію суду надав клопотання вх. № 41537 про долучення документів до матеріалів справи.

13.10.2015 року відповідач через канцелярію суду надав клопотання вх. № 41585 про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 13.10.2015 року оголошено перерву до 9.11.2015 року о(б) 11:30 год.

У судовому засіданні 9.11.2015 року оголошено перерву до 9.11.2015 року о(б) 14:30 год.

9.11.2015 року відповідач через канцелярію суду надав клопотання у якому зазначає, що у зв'язку із оплатою суми боргу у розмірі 36 814, 60 грн. просить суд на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України припинити провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору та надав для долучення до матеріалів справи платіжне доручення та копію акту звірки взаєморозрахунків.

Присутній у судовому засіданні 9.11.2015 року представник позивача підтвердив факт оплати відповідачем суми боргу.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 9.11.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 14.04.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Лінде Газ Україна» (далі -позивач, орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Варіант» (дані - відповідач, орендар) було укладено Договір оренди балонів № 7557 А (т.1, а.с. 12-15).

Пунктом 5.1. договору, сторони узгодили, що договір укладено на термін дії договору поставки № 7557 від 14.04.2010 року і припиняє свою дію з моменту закінчення терміну дії або розірвання вищевказаного договору. Договір набуває чинності з дати його двостороннього підписання і скріплення печатками сторін і діє до 14.04.2013 року, або до закінчення терміну дії або розірвання вищевказаного договору поставки.

Відповідно до пункту 1.1. договору оренди, орендодавець надає орендарю у строкове платне користування балони для промислових газів відповідно до специфікації (п. 1.2. Договору оренди).

Згідно з пунктом 2.2. договору оренди, сплата орендарем орендної плати з урахуванням сум на коефіцієнт інфляції здійснюється на основі рахунків, виставлених орендодавцем, протягом трьох днів з моменту їх виставлення. Оплата за цим договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця на підставі виставлених рахунків.

Відповідно до пункту 3.1. орендодавець зобов'язується передати в оренду за актом прийому - передачі технічно виправні і атестовані балони відповідно ДНАОП 0.00-1.07-94 «Правил будови і безпечної експлуатації сосудів, що працюють під тиском».

Пунктом 4.1 договору оренди, сторони погодили, що моментом з якого буде нараховуватися орендна плата буде дата двостороннього підписання акту прийому - передачі балонів.

Сторонами узгоджено, що на виконання умов договору були складені акти прийому передані балонів (т. 1, а.с. 23-32): - № 7557А - 025409 від 14.04.2010 року; -№7557А - 025406 від 14.04.2010 року; -№ 7557А - 027983 від 01.06.2010 року; -№7557А-028186 від 09.07.2010 року; -№7557А - 037093 від 14.04.2011 року; -№7557А - 041557 від 22.08.2011 року; -№7557А - 042715 від 30.09.2011 року; -№7557А - 042716 від 30.09.2011 року; - №7557А-058619 від 31.10.2012 року; -№ 7557А - 073664 від 02.10.2013 року.

Та виставлені рахунки на загальну суму 36 774, 00 грн. (т. 1, а.с. 33-37):

- № 7557А/216422 від 25.11.2013 року на суму 9 464, 40 грн.,

- № 7557А/218252 від 24.12.2013 року на суму 9 464, 40 грн.,

- № 7557А/219557 від 23.01.2014 року на суму 9 464,40 грн.,

-№ 7557А/221179 від26.02.2014 року на суму 4 190, 40 грн.,

-№ 7557А/222722 від 25.03.2014 року на суму 4 190, 40 грн.

02.07.2015 року позивачем на адресу відповідача, була направлена вимога б/н про повернення заборгованості за Договором оренди балонів № 7557А від 14.04.2010 року (т. 1, а.с. 38-40).

Як зазначає позивач в позовній заяві, вимога була одержана уповноваженою особою 06.07.2015 року відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення.

За твердженням позивача, відповідач своїх зобов`язань за Договором оренди балонів № 7557 А від 14.04.2010 року не виконав, що є причиною виникнення спору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до статті 509 Цивільного Кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Судом встановлено, що позивачем виставлені рахунки відповідачу на загальну суму 36 774, 00 грн. (т. 1, а.с. 33-37).

Оскільки відповідачем під час розгляду справи, а саме 6.11.2015 року було перераховано позивачу суму 36 814,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 51289 від 6.11.2015 року на суму 36 814,60 грн. Також, як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву було направлено до суду 28.09.2015 року, про що свідчить відбиток штампа господарського суду Харківської області про отримання позовної заяви. Крім того, відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками 25.09.2015 року, про що свідчить відбиток штампу на описі вкладення у цінний лист про направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Отже, в даному випадку, суд дійшов висновку, що відповідачем було здійснено оплату за надані послуги, у відповідності до вищевказаних спірних рахунків, на загальну суму 36 774, 00 грн. після направлення позовної заяви на адресу суду та направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками тобто під час розгляду справи, а тому предмет спору в даній справі в частині стягнення суми основного боргу відсутній.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що підставою для звернення до господарського суду має бути порушення прав та законних інтересів позивача.

Відповідно до пункту 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18, Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 36 774,00 грн. припинити, на підставі пункту1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідачем сплачено заборгованість перед позивачем після порушення провадження у справі.

Судом здійснено розрахунок щодо заявлених позовних вимог, та встановлено, що оскільки позивачем заявлено до стягнення 36814, 60 грн., а фактично виставлено рахунок на 36774, 00 грн. (36814, 60 - 36774, 00 = 40,60). Тому в частині стягнення позовних вимог у розмірі - 40,60 грн. слід відмовити, як безпідставно нарахованих.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із тим, що сума основного боргу була сплачена відповідачем після звернення позивача із позовною заявою до суду, інших клопотань до суду не надходило, то сума судового збору у розмірі 1 218,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 44, 47-49, пунктом 1 частини 1 статті 80, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Варіант» (61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 325, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Лінде Газ Україна» (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Киснева, 1, ) судовий збір у розмірі 1 218, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення заборгованості у сумі 36 774, 00 грн. провадження у справі припинити на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

В частині стягнення заборгованості у сумі 40,60 грн. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повне рішення складено 16.11.2015 р.

Суддя О.О. Ємельянова