ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.11.2015 Справа № 905/2289/15

Суддя Філімонова О.Ю., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» м.Добропілля Донецька область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Добропілля Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі 11335,77грн.

Представники сторін:

від позивача: не явився

від відповідача: не явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» м.Добропілля Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Добропілля Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 11335,77грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного договору про надання послуг з теплопостачання №181 від 04.11.2010р., позивач зобов'язався постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені даним договором.

Відповідач свої зобов'язання у повному обсязі не виконав, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 11335,77грн.

Нормативно позовні вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 509, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 12, 15, 44, 54, 82 Господарського процесуального кодексу України.

13.10.2015р. до господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

11.11.2015р. до господарського суду Донецької області від позивача надійшло клопотання про припинення провадження по справі.

Розглянувши надані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

04.11.2010р. між ДП «Добропіллявугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Управління комунальних котелень» Царенка О.О., що діє на підставі Положення і довіреності №1/2317 від 31.12.2009р. (теплопостачальна організація) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладено договір про надання послуг з теплопостачання №181.

Відповідно до п.1.1. договору, сторони керуються Законом України «Про теплопостачання» №2633-IV від 02.06.2005р., №630 від 21.07.2005р. та іншими нормативними документами, даним договором і діючим законодавством. За цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, згідно якісних характеристик, тарифів постачання вказаних у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Опалювальна площа береться згідно довідки БТІ.

Споживач приймає теплову енергію згідно до специфікації та умов договору і оплачує її в терміни передбачені цим договором. (п.1.2. договору).

Згідно з п.7.1. договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно по безготівковому розрахунку відповідно до встановлених тарифів, згідно специфікації яка є невід`ємною частиною цього договору. У випадку зміни тарифів на теплову енергію, або їх затвердження відповідними державними органами, ці зміни узгоджуються сторонами і визначаються в додаткових угодах до договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. (п.7.2. договору).

Пунктом 7.7. договору передбачено, що споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки щомісяця.

Відповідно до п.11.1., договір дійсний з 04 листопада 2010р. по 04 листопада 2011р.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. (п.11.4. договору).

Крім того, між сторонами підписана специфікація приміщень, що опалюються котельнями ДП «Добропіллявугілля» ВП «Управління комунальних котелень». Дана специфікація є додатком до договору №181 від 04.11.2010р.

15.11.2011р. між Державним підприємством «Добропіллявугілля» (сторона 1), в особі директора технічного-голови комісії Галаніна О.М., який діє на підставі Статуту та ч.3 ст.105 ЦК України, з однієї сторони, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», яке в подальшому за цією додатковою угодою іменується сторона 2, в особі Царенка О.О., який діє на підставі довіреності №10/1489 від 04.10.2011р., з другої сторони, і Фізичною особою-підприємцем, який в подальшому за цією додатковою угодою іменується сторона 3, в особі ОСОБА_1, що діє на підставі свідоцтва НОМЕР_2 від 27.12.2002р., з третьої сторони, разом іменуються сторони, а кожна окремо сторона, уклали цю додаткову угоду №1 на заміну сторони в договорі №181 від 04.11.2010р. про надання послуг з теплопостачання про наступне:

У зв'язку з передачею в оренду цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Добропіллявугілля» згідно договору оренди від 22.12.2010р., відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» є правонаступником усіх прав та обов'язків Державного підприємства «Добропіллявугілля», сторони прийшли до згоди внести зміни до договору №181 від 04.11.2010р.:

1.Замінити в договорі №181 від 04.11.2010р. Державне підприємство «Добропіллявугілля» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» та викласти преамбулу договору №181 від 04.11.2010р. в наступній редакції:

«Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», яке в подальшому іменується теплопостачальна організація, в особі Царенка О.О., який діє на підставі довіреності №10/1489 від 04.10.2011р. з однієї сторони і

Фізична особа-підприємець, який в подальшому іменується споживач, в особі ОСОБА_1, що діє на підставі свідоцтва НОМЕР_2 від 27.12.2002р., з другого боку, уклали цей договір про наступне:

2.По тексту договору замінити ДП «Добропіллявугілля» на ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» у відповідних відмінниках.

3.Грошові кошти за надані послуги з постачання теплової енергії перераховувати за наступними реквізитами:

р/р 8537 у Територіально відокремленому без балансовому відділенні №10004/01 Філії-Донецьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України», МФО 335106.

4.Змінити місцезнаходження та банківські реквізити теплопостачальної організації та викласти у наступній редакції:

« 85043, Донецька область, м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Красноармійська, буд.1А, р/р 8537 у Територіальному відокремленому без балансовому відділенні №10004/01 Філії-Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» МФО 335106

Код , ІПН 78, свідоцтва платника ПДВ №200002117».

5.Інші умови договору №181 від 04.11.2010р., не обумовлені в цій угоді, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

6.Ця угода до договору №181 від 04.11.2010р. складена у трьох екземплярах, які мають однакову юридичну силу - по одному для кожної із сторін.

7.Ця угода набуває чинності з моменту підписання сторонами і є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим ( ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами постачання та користування тепловою енергією», Правилами технічної експлуатації теплопостачальних установок і теплових мереж.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії, теплопостачання, - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії, теплоносія, споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Статтею 714 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона, постачальник, зобов'язується надавати другій стороні, споживачеві, абонентові, енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 275 Господарського кодексу України унормовано, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство, енергопостачальник, відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду, енергію, споживачеві, абоненту, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч. 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

За приписами статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, виходячи з наведених норм законодавства постачання теплової енергії здійснюється лише на підставі договору

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором про надання послуг з теплопостачання №181 від 04.11.2010р., про що свідчать акти на реалізацію теплової енергії до договору №181 від 04.11.2010р.: від 28.10.2013р., 25.11.2013р., 24.12.2013р., 27.01.2014р., 24.02.2014р., 25.03.2014р., 11.04.2014р., 28.10.2014р., 26.11.2014р., 23.12.2014р., 23.01.2015р., 20.02.2015р., 26.03.2015р. за адресою: м-н Сонячний, 29б. (а.с.23-35).

На виконання умов договору про надання послуг з теплопостачання №181 від 04.11.2010р., позивач виставив відповідачу для оплати рахунки: №ДУ000001879 від 28.10.2013р. на суму 557,00грн., №ДУ000002355 від 25.11.2013р. на суму 1326,97грн., №ДУ000002810 від 24.12.2013р. на суму 2793,20грн., №ДУ000000030 від 27.01.2014р. на суму 3464,88грн., №ДУ000000409 від 24.02.2014р. на суму 3141,32грн., №ДУ000000962 від 25.03.2014р. на суму 1818,44грн., №ДУ000001302 від 11.04.2014р. на суму 741,30грн., №ДУ000001882 від 28.10.2014р. на суму 126,25грн., №№ДУ000002169 від 26.11.2014р. на суму 2454,23грн., №ДУ000002753 від 22.12.2014р. на суму 3393,49грн., №ДУ000000129 від 23.01.2015р. на суму 4322,66грн., №ДУ000000368 від 20.02.2015р. на суму 3332,89грн., №ДУ000000984 від 26.03.2015р. на суму 1346,51грн., всього на суму 28819,14грн. (а.с.36-48).

Станом на 01.07.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 11335,77грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків. (а.с.49).

Позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду 12.09.2015р., що вбачається з поштового штемпелю на поштовому конверті. (а.с.64).

До подання позовної заяви, згідно банківських виписок, 17.07.2015р. відповідачем була здійснена оплата за теплову енергію на суму 2000,00грн.; 17.08.2015р. на суму 4335,77грн. (а.с.76-77).

Тобто, на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 5000,00грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 6335,77грн. є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 6335,77грн.

18.09.2015р., в процесі розгляду позовної заяви, відповідачем була оплачена заборгованість у розмірі 5000,00грн., що підтверджується банківською випискою. (а.с.78).

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд припиняє провадження по даній справі на підставі вимог п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплаті підлягає судовий збір в розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, статтями 82-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 6335,77грн.

Припинити провадження про справі №905/2289/15 в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 5000,00грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, м.Добропілля, вул.Красноармійська, 1А, ) судовий збір у розмірі 537 (п'ятсот тридцять сім)грн.24коп.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, м.Добропілля, вул.Красноармійська, 1А, ) надлишково сплачений судовий збір у розмірі 602 (шістсот дві)грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання та підписання повного тексту рішення 12.11.2015р.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу