Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" листопада 2015 р. Справа № 906/1538/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Машевської О.П.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НС Захід" (с. Старі Петрівці, Вишгородського р-ну, Київської обл. ) від 06.10.2015р. №б/н про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову - 1 503 913, 44 грн. у справі

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НС Захід" (с. Старі Петрівці, Вишгородського р-ну, Київської обл.

До: Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" (м. Житомир)

про стягнення 1503913,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1503913,44грн. як повернення суми попередньої оплати, сплаченої на виконання умов Договору поставки № 60 від 30.04.2015року.

Одночасно з позовом подав заяву від 06.10.2015р. №б/н про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову - 1 503 913, 44 грн.

В обґрунтування підстав вжиття вищезазначеного заходу забезпечення позову позивач посилався на наступні обставини утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у цій справі:

- наявність постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.15р. у справі № 806/2612/15 про визнання протиправним та скасування запису до ЄДР від 15.03.11р. № 0008407 про державну реєстрацію ТДВ "ЖЛ" шляхом злиття ЗАТ "Житомирські ласощі" та ТОВ "Будстайл-ХХІ", наслідком чого є припинення відповідача як юридичної особи;

- наявність у відповідача кредиторів зі значними майновими вимогами ( ТОВ "Донснабзбут" на суму 2 168928,66 грн. (рішення Господарського суду Житомирської області від 14.09.15р. у справі № 906/285/15), ТОВ " ЛС-Експрес" на суму 1 121035,00 грн. ( ухвала Рівненського апеляційного господарського суду від 08.09.15р. у справі № 906/829/14 ) зменшить грошові кошти та інше майно відповідача в кількості або останні взагалі зникнуть на момент виконання рішення суду у цій справі з повернення коштів позивача.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 65 ГПК України питання про вжиття заходів до забезпечення позову суд вирішує при підготовці справи до розгляду.

Відповідно до абз. 2 п.2 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" ( далі - Постанова ВГСУ № 16) питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Ухвалою від 15.10.15 року суд порушив провадження у справі та вжив відповідні заходи, зокрема, ухвалив розглянути заяву позивача про забезпечення позову в засіданні суду та заслухати думку відповідача щодо цього.

У письмових запереченнях на заяву позивача про вжиття забезпечення позову відповідач заперечує обґрунтованість доводів позивача про наявність в його діях (бездіяльності) ознак , що унеможливлять виконання рішення у справі, та на спростування таких доводів позивача доводить, що :

- постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.10.15р. скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.15р. у справі № 806/2612/15 ;

- заборгованість перед кредиторами за рішеннями господарського суду у справах №№ 906/285/15 та 906/829/14 зменшується згідно графіку погашення заборгованості;

- діяльність відповідача у формі товариства з додатковою відповідальністю встановлює додаткову відповідальність його учасників власним майном у разі неплатоспроможності товариства, попри те, що статутний капітал товариства становить 112 000 000, 00 грн.

З врахуванням вищевикладеного , відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову ( а. с. 105-107, 204-205).

Клопотання про забезпечення позову розглянуто в засіданні суду 10.11.15р. за участю представника позивача.

Господарський суд не знайшов підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на грошові суми, що належать відповідачу.

У вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд враховує, серед іншого, адекватність заходу до забезпечення позову, тобто наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову (п. 1 Постанови ВГСУ № 16).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оскільки позивач вимагає стягнути з відповідача борг в загальній сумі 1503913,44 грн., забезпечення позову шляхом арешту грошових коштів останнього, що обліковуються чи можуть обліковуватися на розрахункових та депозитних рахунках , відкритих у банківських установах України є адекватним заходом.

У п. 7.1. Постанови ВГСУ № 16 роз'яснено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.

Позивач у заяві про вжиття заходів забезпечення позову врахував вищевикладене та не вимагав забезпечення понесених витрат зі сплати судового збору.

Однак адекватність заходу до забезпечення позову не є достатнім критерієм для його вжиття судом, оскільки у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд повинен забезпечити збалансованість інтересів обох сторін спору та не допустити порушення вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зокрема, обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повного припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, в тому числі, з виконання зобов'язань перед найманими працівниками, іншими кредиторами за принципом черговості виникнення зобов'язань, обов'язковими платежами до бюджету та фондів соціального страхування, інше.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси всіх осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно, підстави для забезпечення позову станом на 10.11.15року судом не встановлені.

У п. 4 Постанови ВГСУ № 16 роз'яснено, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду

Ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 12211 ГПК України) ( п.12. Постанови ВГСУ від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

У п. 6 Постанови ВГСУ № 16 роз'яснено наступне: статтею 106 ГПК України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

Разом з тим, у Рішенні КСУ від 28 квітня 2010 року N 12-рп/2010 у справі N 1-30/2010 ( справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду) роз'яснено, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України стосовно можливості апеляційного оскарження ухвал суду щодо забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і ухвали про відмову в забезпеченні позову і скасуванні забезпечення позову.

Відповідно, статті 67 та 106 ГПК України стосовно можливості апеляційного оскарження ухвал суду про відмову в забезпеченні позову не можуть суперечити положенням пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ "НС Захід" від 06.10.2015р. №б/н про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТДВ "ЖЛ" в межах суми позову - 1 503 913, 44 грн.

Ухвала про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову вступила в закону силу 10.11.15р., однак може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1

Друк: 1 - у справу, 2 - позивачу , 3 - відповідачу ( рек. з пов.)