РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа №910/8409/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Актив-банк»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Предіум-Інвест»
Простягнення 1 429 520,54 євро, що еквівалентно 26 165 439,34 грн.

Головуючий суддя Домнічева І.О.

Суддя Стасюк С.В.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

від позивача: Тихонов В.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Актив-Банк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Предіум-Інвест" про стягнення 1 429 520,54 євро, що еквівалентно 26 165 439,34 грн.

Ухвалою від 06.04.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 28.04.2015 р.

Ухвалами від 28.04.2015 р. продовжено строк розгляду спору у справі та відкладено розгляд справи на 26.05.2015 р.

Судове засідання 26.05.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 02.06.2015 р. розгляд справи було призначено на 09.06.2015 р.

09.06.2015 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов, у якому останній проти позову заперечив повністю.

У судовому засіданні 09.06.2015 р. було оголошено перерву до 16.06.2015 р.

У судовому засіданні 16.06.2015 р. було оголошено перерву до 19.06.2015 р.

У судовому засіданні 16.06.2015 р. представник відповідача заявив клопотання про призначення колегіального складу суду для розгляду справи.

Ухвалою від 16.06.2015 р. призначено колегіальний склад суду для розгляду справи.

У результаті проведеного повторного автоматичного розподілу справ між суддями, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Домнічева І.О., суддя Маринченко Я.В. та суддя Сівакова В.В.

Ухвалою від 24.06.2015 р. зазначена колегія суддів прийняла справу до свого провадження, розгляд справи призначено на 06.07.2015 р.

03.07.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0518/01 від 18.05.2011 р., а саме 1 350 000,00 євро сума простроченої заборгованості за кредитом, 154 417,79 євро сума заборгованості за простроченими процентами та 31 730,39 грн. заборгованість за простроченою комісією за супровід кредитної справи.

Ухвалою від 06.07.2015 р. розгляд справи було відкладено на 10.08.2015 р.

Розпорядженням Керівника апарату суду від 10.08.2015 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи.

У результаті проведеного повторного автоматичного розподілу справи між суддями, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Домнічева І.О., суддя Стасюк С.В. та суддя Сівакова В.В.

Ухвалою від 13.08.2015 р. зазначена колегія суддів прийняла справу до свого провадження, розгляд справи було призначено на 20.08.2015 р.

Ухвалою від 20.08.2015 р. розгляд справи було відкладено на 06.10.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 06.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді матеріалів справи встановлено, наступне.

18.05.2011 р. між сторонами у справі було укладено кредитний договір № 0518/01.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору (в редакції Додаткового договору від 27.12.2013 р. про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 0518/01) Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію і надає йому кредит із загальним лімітом заборгованості у сумі, що не перевищує 126 000 000,00 грн. з кінцевим строком погашення 26.12.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що Банк свої зобов'язання за договором виконав, що підтверджується меморіальними договорами № 1532 та № 1536.

Пунктом 3.2.4. Кредитного договору передбачено, що Банк має право достроково витребувати кредитні кошти та проценти за користування кредитом, сплати неустойки, відшкодування збитків.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем протягом тривалого часу не сплачуються щомісячні платежі на погашення процентів за користування коштами та не виконуються вимоги Банку відносно погашення заборгованості в добровільному порядку.

27.01.2013 р. позивач на адресу відповідача за вих. № 238/11 направив вимогу про повернення кредитних коштів.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, порушивши умови Кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів та оплати процентів за користування кредитними коштами, відповідач допустив односторонню відмову від зобов'язань, порушив умови кредитного договору.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Дослідивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються виходячи з наступного.

Додатковим договором від 21.09.2011 р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 0518/01 сторони дійшли згоди пункт 1.1. договору викласти в наступній редакції: « 1.1. Банк відкриває Позичальнику відновлювальну мультивалютну кредитну лінію і надає йому кредитний ліміт заборгованість за яким в сумі не перевищує 126 000 000,00 грн. із сплатою: 22,0% річних якщо кредит враховується у гривні; 12,5% річних, якщо кредит враховується у євро».

29.09.2011 р. відповідно розпорядження видати транш та за меморіальним ордером № 1532 на поточний рахунок відповідача (№ 11) було перераховано 1 350 000,00 євро.

Що стосується доказів вчинення/не вчинення дій, спрямованих на задоволення вимог позивача на підставі договору застави майнових прав, то слід зазначити про те, що відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних спорів», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно, позивачеві.

За таких обставин, дії щодо звернення стягнення на предмет застави є виключно правом Банку.

Крім того, відповідно до договору застави майнових прав № 0518/01/S-3, Банк має право (а не обов'язок) у разі порушення заставодавцем (відповідачем) обов'язків за цим та/або Кредитним договором звернути стягнення на предмет застави.

За таких обставин, вимоги позивача обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Предіум-Інвест» (м. Київ, вул. Московська, 8; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Актив-банк» (м. Київ, Борисоглібська, 3; ) заборгованість за кредитом у сумі 1 350 000 (один мільйон триста п'ятдесят тисяч) євро 00 євроцентів, що еквіваленті становить 31 728 699 (тридцять один мільйон сімсот двадцять вісім тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) 00 коп.; 154 417 (сто п'ятдесят чотири тисячі чотириста сімнадцять) євро 79 євроцентів, що в еквіваленті становить 3 629 241 (три мільйони шістсот двадцять дев'ять тисяч двісті сорок одна) грн. 17 коп. заборгованості за простроченими процентами; 31 730 (тридцять одну тисячу сімсот тридцять) грн. 39 коп. заборгованості за простроченою комісією за супровід кредитної справи.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Предіум-Інвест» (м. Київ, вул. Московська, 8; ) в доход Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі) 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Головуючий суддя І.О. Домнічева

Суддя С.В. Стасюк

Суддя В.В. Сівакова