ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Справа № 922/6044/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Добролюбової Т.В. (доповідач),
суддівГоголь Т.Г., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиЗаступника прокурора Харківської області
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.15
у справі№922/6044/14 Господарського суду Харківської області
за позовомПрокурора Сахновщинського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Харківській області
до1. Сахновщинської районної державної адміністрації 2.Фермерського (селянського) господарства "Надежда"
провизнання незаконним розпорядження
Розпорядженням Секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 28.10.15 для розгляду даної справи, сформовано колегію суддів у складі: головуючий - Добролюбова Т.В., судді - Гоголь Т.Г., Швець В.О.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.10.15 розгляд касаційної скарги призначено на 29.10.15. У судовому засіданні 29.10.15 оголошено перерву до 03.11.15.

В судовому засіданні взяв участь представник від прокуратури - Клюге Л.М. - прок. ГПУ посв. №014652.

Представники позивача та відповідачів в судове засідання не з'явилися, проте, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

Прокурором Сахновщинського району Харківської області у грудні 2014 року заявлений позов в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області до Сахновщинської районної державної адміністрації та Фермерського (селянського) господарства "Надежда" про визнання незаконним розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 25.03.10 №97 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки ФСГ "Надежда" із земель державного резервного фонду Олійниківської сільської ради". Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор вказував на те, що відповідно до пункту 8 договору оренди земельної ділянки від 02.08.04 №35, його укладено строком на п'ять років, тобто до 15.08.08. Прокурор вважав, що фермерське господарство мало право на отримання в оренду земельної ділянки на загальних підставах, тобто шляхом проведення земельних торгів. При цьому, прокурор посилався на приписи статей 116, 122, 124, 134 Земельного кодексу України та статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.03.15, ухваленим суддею Жигалкіною І.П., у позові відмовлено. Суд першої інстанції мотивуючи рішення виходив з того, що оскаржуване розпорядження прийняте у відповідності до законодавства, чинного на момент його винесення, та з урахуванням вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі". Поряд з тим, суд установив, що право Фермерського (селянського) господарства "Надежда" на поновлення договору оренди земельної ділянки від 02.08.04 №35, визнано рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.14 у справі №922/381/14, що набрало законної сили. Судове рішення обґрунтоване приписами статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 33 Закону України "Про оренду землі", статей 17, 122, 124 Земельного кодексу України, статті 21 Цивільного кодексу України та статей 33-35 Господарського процесуального кодексу України.

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Сіверін В.І. - головуючий, Терещенко О.І., Тихий П.В., постановою від 02.06.15, перевірене рішення суду першої інстанції залишив без змін, а апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області - без задоволення.

Заступник прокурора Харківської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення у справі скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник вказує на порушення судами приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" та не застосування частини 1 статті 134 Земельного кодексу України, якою передбачено загальну вимогу щодо обов'язковості продажу прав на земельні ділянки державної власності на конкурентних засадах. Крім того, скаржник вважає, що взявши до уваги рішення господарського суду Харківської області від 21.03.14 у справі №922/381/14, місцевий господарський суд в порушення приписів статті 43 Господарського процесуального кодексу України безпідставно відхилив доводи прокурора щодо незаконності розпорядження голови Сахновщинської районної державної адміністрації.

Від Головного управління Держземагентства у Харківській області, Сахновщинської районної державної адміністрації, Фермерського (селянського) господарства "Надежда" відзивів на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В. та пояснення присутнього у судовому засіданні представника прокуратури, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права. Судами попередніх інстанцій установлено, що 24.09.03 Сахновщинська райдержадміністрація розпорядженням №267 надала фермерському господарству "Надія" дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку із земель державного резервного фонду в розмірі 69,9 га та земель запасу в розмірі 45 га, які знаходяться на території Олійниківської сільської ради. Розпорядженням від 12.01.04 №2 Сахновщинською райдержадміністрацією було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок Фермерським господарством "Надія" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 69,9 га ріллі земель державного резервного фонду та 45 га ріллі земель запасу на території Олійниківської сільської ради. Судами також установлено, що 02.08.04 між Фермерським господарством "Надія" та Сахновщинською районною державної адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки площею 69,9 га із земель державного резервного фонду Олійниківської сільської ради №35. Пунктом 8 даного договору сторони погодили, що його укладено на 5 років; після закінчення строку договору орендар мав переважне право на поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 діб до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Розпорядженням голови Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 25.03.10 №97 надано згоду Фермерському (селянському) господарству "Надежда" на поновлення договору оренди земельної ділянки №35, зареєстрованого 02.08.04, загальною площею 69,9 га терміном на 10 років. Розпорядженням голови Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 05.12.12 №423 "Про скасування розпоряджень голови районної державної адміністрації від 25.03.10 №96 та від 25.03.10 №97" визнано таким, що втратило чинність, зокрема, розпорядження голови Сахновщинської районної державної адміністрації від 25.03.10 №97. Судами також установлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.13 у справі №820/5111/13-а, адміністративний позов Фермерського (селянського) господарства "Надежда" задоволено та визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Сахновщинської РДА від 05.12.12 №423 "Про скасування розпоряджень голови районної державної адміністрації від 25.03.10 №96 та від 25.03.10 №97". Таким чином судами установлено, що розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 25.03.10 №97 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки ФСГ "Надежда" із земель державного резервного фонду Олійниківської сільської ради", є чинним. Як убачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога прокурора Сахновщинського району Харківської області, заявлена в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області до Сахновщинської районної державної адміністрації та Фермерського (селянського) господарства "Надежда" про визнання незаконним та скасування розпорядження Сахновщинської райдержадміністрації від 25.03.10 №97 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки Фермерського (селянського) господарства "Надежда" із земель запасу Олійниківської сільської ради". Відповідно до приписів статті 13 Конституції України землі є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 Земельного кодексу України. За приписами наведеної норми, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з приписами частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Згідно зі статтею 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Частиною першою статті 116 цього Кодексу встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до частини першої статті 124 вказаного Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) врегульоване питання щодо поновлення договору оренди землі та встановлено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця упродовж одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Отже, виходячи з того, що діючим на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Здійснюючи судовий розгляд, судами обох інстанцій установлено, що після закінчення строку дії договору оренди Фермерське (селянське) господарство "Надежда" продовжило використання земельної ділянки за відсутності письмових заперечень орендодавця. Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.10 року (чинної на момент прийняття Сахновщинською РДА розпоряджень №96 та № 97 від 25.03.10) повноваження з передачі земельних ділянок із земель державної власності у користування за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання належали районним державним адміністраціям. Саме з цих підстав послання скаржника на не застосування частини 1 статті 134 Земельного кодексу Україн та порушення судами приписів и статті 33 Закону України "Про оренду землі" визнаються судом неспроможними. Поряд з цим судами також установлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.14 у справі № 922/381/14 визнано за Фермерським (сілянським) господарством "Надежда" право на поновлення договору оренди земельної ділянки №34, зареєстрованого 02.08.04, загальною площею 45 га із земель запасу Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області терміном на 10 років та право на поновлення договору оренди земельної ділянки №35, зареєстрованого 02.08.04, загальною площею 69,9 га із земель державного резервного фонду Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області терміном на 10 років. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.14 рішення господарського суду Харківської області від 21.03.14 у справі № 922/381/14 в частині визнання за Фермерським (сілянським) господарством "Надежда" права на поновлення договорів оренди земельних ділянок №34 та №35 - залишено без змін. Розглядаючи даний спір суди установили, що на підставі вказаного рішення господарського суду Харківської області між Фермерським (селянським) господарством "Надежда" та Головним управлінням Держземагенства у Харківській області України 16.10.14 укладена додаткова угода до договору оренди від 02.08.04 про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 69,9 га. Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16.04.09 №7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі укладення додаткових угод про поновлення договору оренди землі. Прийняте розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації від 25.03.10 №97 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки ФСГ "Надежда" із земель державного резервного фонду Олійниківської сільської ради" є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання шляхом укладання 16.10.14 додаткової угоди до договору оренди від 02.08.04 про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 69,9 га. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі укладання договору оренди земельної ділянки юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства. Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для орендаря земельної ділянки, оскільки у такої особи виникло право користування земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах, зокрема, додатковій угоді про поновлення договору оренди. Інші доводи викладені в касаційній скарзі також не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та ґрунтуються на переоцінці доказів, що за приписами 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції. Відповідно до частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення місцевого чи апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. З огляду на те, що порушень чи неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права не виявлено, підстав для задоволення касаційної скарги та скасування постанови суду апеляційної інстанції не убачається.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.15 у справі №922/6044/14 залишити без змін.

Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т.Добролюбова

Судді Т.Гоголь

В.Швець